Провадження № 2/522/9815/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
« 24» грудня 2013 року
Приморський районний суд м. Одеси в
Головуючого           – судді
за секретаря судового засідання –
Малини-Муравенко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Чорномортехфлот» про стягнення
Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, просив стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Чорномортехфлот» суму невиплаченого
заохочення у розмірі трьох посадових
окладів у розмірі 8 700 гривень, суму
заборгованості за неотримані продукти
харчування у розмірі 9 800,12 гривень,
відшкодування заподіяної моральної
шкоди у розмірі 10 000,0 гривень та
стягнути відшкодування за наслідки
важкої роботи, що спричинили до великих
витрат на медикаменти у розмірі 13 588,36
гривень. Таким чином, невиплата
належних сум ОСОБА_1, на думку позивача,
є порушенням ст. 141 КЗпП України, згідно
із якою на власника або уповноваженого
ним органу покладено обов'язок
неухильно додержуватись законодавства
Представник позивача ОСОБА_2 надав суду
заяву, якою позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити у повному
обсязі, не заперечував проти розгляду
справи у заочному порядку за його
Представник відповідача в судове
засідання не з’явився неодноразово,
про місце, час та дату судового
засідання повідомлявся належним чином.
Суд у зв’язку з неявкою представника
відповідача та неповідомленням про
поважні причини такої неявки в судове
засідання в порядку статті 169 ЦПК
України, враховуючи відсутність
відповідних заперечень від
представника позивача ухвалив
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, який не
з’явився, у порядку заочного розгляду
справи.
Відповідно ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із частковим задоволенням
позову. Судом встановлені такі
фактичні обставини на підставі
представлених письмових доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в
ПАТ «Чорномортехфлот» з 25 квітня 1968
року до 01 червня 2011 року.
Наказом голови правління ПАТ
«Чорномортехфлот» від 01 червня 2011 року
№ 50-к ОСОБА_1 звільнено за власним
бажанням у зв’язку з виходом на пенсію
з посади капітана д/ж «Ренійська» за ст.
38 Кодексу законів про працю України.
Тобто, позивач пропрацював в ПАТ
“Чорномортехфлот” 43 роки.
Згідно з наказом голови правління ПАТ
«Чорномортехфлот» від 01 червня 2011 року
№ 50-к, при виході на пенсію, ОСОБА_1
оголошено подяку та нагородження
грошовою премією в розмірі трьох
Однак, при звільненні позивача,
відповідачем належні виплати сплачені
Відповідно до ст. 18 Кодексу законів про
працю України та ст. 9 Закону України
“Про колективні договори”, положення
колективного договору поширюються на
всіх працівників підприємства,
установи, організації незалежно від
того, чи є вони членами професійної
спілки, і є обов’язковими як для
власника або уповноваженого ним
органу, так і для працівників
підприємства, установи, організації.
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України “Про порядок
повідомної реєстрації галузевих
наказів і регіональних угод,
колективних договорів” № 225 від 05
квітня 1994 року, разом з угодою,
колективним договором на реєстрацію
подаються всі додатки до них, протоколи
розбіжностей, а також інформація про
склад повноважних представників
сторін, які брали участь у колективних
переговорах. Таким чином, додатки до
колективного договору є невід’ємною
його частиною та обов’язковими до
Згідно з правилом ст. 116 Кодексу законів
про працю України, при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
Вказані обставини є також порушенням
вимог ст. 141 КЗпП України, якою на
власника або уповноваженого ним органу
покладено обов’язок неухильно
додержуватись законодавства про працю.
У відповідності до п. 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 13
від 24 грудня 1999 р. “Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці”, оскільки відповідно до
ст. 97 КЗпП України, форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні ставки, схеми посадових
окладів, умови запровадження й розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно в
колективному договорі, а у випадку,
коли його не укладено, - власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням із профспілковим органом,
що представляє інтереси більшості
працівників, або, за його відсутності, -
з іншим органом, уповноваженим на
представництво трудовим колективом, з
урахуванням загальних положень
законодавства про оплату праці, суд у
разі вирішення спорів з цих питань має
з'ясовувати, чи були і як саме вони
врегульовані у зазначеному порядку та
чи було при цьому додержано норм і
гарантій, передбачених законодавством,
генеральною й галузевою (регіональною)
угодами. При їх недодержанні
застосовуються відповідно норми і
гарантії, передбачені законодавством,
генеральною, галузевою (регіональною)
Пунктом 8 вказаної постанови
передбачено, що при вирішенні спорів
про виплату премій, винагороди за
підсумками роботи за рік чи за вислугу
років, надбавок і доплат необхідно
виходити з нормативно-правових актів,
якими визначено умови та розмір цих
Відповідно до вимог ст. 22 Закону
України “Про оплату праці”, суб'єкти
організації оплати праці не мають
права в односторонньому порядку
приймати рішення з питань оплати праці,
що погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами і колективними
З врахуванням викладених обставин суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості по
невиплаченому заохоченню у розмірі
трьох посадових окладів з ПАТ
“Чорномортехфлот” на користь ОСОБА_1 є
законними та такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.
Крім того, у ПАТ “Чорномортехфлот”
перед позивачем існує заборгованість
за невидане харчове забезпечення на
судні. Зазначена заборгованість
підтверджується довідкою від 04 червня
2012 р., виданою капітаном Плавучої
майстерні № 638 ВАТ “Чорномортехфлот”
ОСОБА_3, відповідно до якої сума
заборгованості за невидане столове
харчування складає 9 800,00 грн.
Згідно зі ст. 58 Кодексу торговельного
мореплавства України, на капітана
судна покладається управління судном,
у тому числі судноводіння, вжиття всіх
заходів, необхідних для забезпечення
безпеки плавання, запобігання
забрудненню морського середовища,
підтримання порядку на судні,
запобігання завданню будь-якої шкоди
судну, людям і вантажу, що перебувають
на ньому. Капітан судна внаслідок свого
службового становища визнається
представником судновласника і
вантажовласника щодо дій, викликаних
потребами судна, вантажу або плавання,
а також позовів, що стосуються
довіреного йому майна, якщо на місці
немає інших представників
судновласника або вантажовласника.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
В разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган повинен в
зазначений у цій статті строк
виплатити не оспорювану ним суму.
Таким чином необхідно стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість по харчуванню.
З урахуванням всіх обставин справи,
зокрема тривалості допущеного
порушення, заходів, яких позивач
змушений був докладати для відновлення
свого порушеного права, з врахуванням
міркувань справедливості, розумності
та добросовісності, суд має визначити
розмір належної до компенсації
моральної шкоди в розмірі 2 000,0 гривень.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.
Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Щодо стягнення суми коштів на
лікування позивача, суд приходить до
висновку про необхідність відмови у
задоволені вказаних вимог, оскільки
суду не представлено належних доказів
причинно-наслідкового зв’язку між
погіршенням стану здоров’я та роботою
в ПАТ “Чорномортехфлот” у важких
умовах праці, вказані обставини не
знайшли свого підтвердження будь-якими
з наданих стороною доказів, не находить
реального підтвердження матеріалами
справи. З огляду на це, суд визнає
обґрунтованою наявність підстав для
висновку, що ці посилання позивача не
відповідають дійсності, є
Враховуючи задоволення позову, а також
звільнення позивача від сплати
судового збору під час звернення до
суду, суд має стягнути суму судового
збору у розмірі 229,40 гривень з
відповідача на користь держави за
результатами розгляду справи.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов’язання в натурі.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
Керуючись ст. ст. 18, 97, 116, 141, 237-1 Кодексу
законів про працю України, ст. ст. 10, 11, 23,
60, 213-215, 224-226 ЦПК України, СУД –
Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Чорномортехфлот» про стягнення
заборгованості – задовольнити
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Чорномортехфлот» (код
ЄДПРОУ 01385479) на користь ОСОБА_1 (паспорт
серії КЕ 457910, виданий Київський РВ УМВС
України в Одеській області 15 листопада
1996 року) суму невиплаченого заохочення
у розмірі трьох посадових окладів у
розмірі 8 700,0 гривень.
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Чорномортехфлот» (код
ЄДПРОУ 01385479) на користь ОСОБА_1 (паспорт
серії КЕ 457910, виданий Київський РВ УМВС
України в Одеській області 15 листопада
1996 року) суму за неотримані продукти
харчування у розмірі 9 800,12 гривень.
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Чорномортехфлот» (код
ЄДПРОУ 01385479) на користь ОСОБА_1 (паспорт
серії КЕ 457910, виданий Київський РВ УМВС
України в Одеській області 15 листопада
1996 року) на відшкодування завданої
моральної шкоди в розмірі 2 000,0 (двох
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Чорномортехфлот» (код
ЄДПРОУ 01385479) в дохід держави судовий
збір в розмірі 229,40 гривень.
У задоволенні інших позовних вимог –
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Це заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

СУДДЯ

С.О. Погрібний

24.12.2013