Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"23" жовтня 2013 р.
Справа № 126/2163/13-ц

Провадження № 2/126/713/13

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Хмель Р.В.

при секретарі Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Бершадської міської ради Бершадського
району Вінницької області за участю
третьої особи реєстраційної служби
Бершадського РУЮ про визнання права
власності на прибудову, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2005 року позивач відповідно
до договору купівлі - продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_2, придбав житлову квартиру
АДРЕСА_1. 19.08.2005 року КП «Тульчинське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» зареєструвало за ним
право власності на дану квартиру. При
цьому загальна площа квартири складала
67,6 кв.м., а житлова - 39,0 кв.м.

Однак, житлова площа квартири
потребувала збільшення для покращення
житлових умов, тому маючи намір
покращити житлові умови ОСОБА_1
звернувся до Бершадської міської ради
з заявою про надання дозволу на
добудову веранди та переобладнання
придбаної ним квартири. Відповідачем
було розглянуто дану заяву та прийнято
рішення №100 від 29.09.2005 року про її
задоволення.

За браком коштів будівельні
роботи розпочалась не одразу, а в 2011
році.

Маючи намір офіційно оформити
право власності на добудовану веранду,
він звернувся до відповідача, однак
було виявлено невідповідність
технічних документів реальному стану
добудови, а саме: в довідці -
характеристиці № 46 виданої 24.05.2013 року
КП «Бершадське РБТІ» зазначено, що
веранда а, побудована з піно блоку
загальною площею 15,8 кв.м. в 2007 році.
Дані твердження є невірними, оскільки
відповідно до висновку про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта позначення 1032/2013 веранда була
забудована в 2011-2012 роках і відповідає
всім технічним нормам. А тому він
звернувся до інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Вінницькій області з декларацією про
готовність об'єкта експлуатації, яка
була повернута позивачеві відповідно
до листа від 17.07.2013 року № ВН 00.
Підставами для повернення декларації
заступник начальника інспекції
зазначає відсутність документу, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, на
якій розміщено об'єкт.

Враховуючи те, що прибудова
здійснена до квартири на другому
поверсі в п'ятиповерховому
багатоквартирному будинку, та рішенням
Бершадської міської ради ОСОБА_1 було
надано дозвіл на переобладнання
квартири та її добудову, позивач
вважає, що цільове використання
земельної ділянки, прилеглої до
вказаного будинку не порушено та у
відповідача відсутні причини
невизнання його права власності на
здійснену прибудову.

Враховуючи вищенаведене, позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просить постановити рішення
суду, яким визнати за ним право
приватної власності на веранду "а "
загальною площею 15,8 кв.м. добудовану до
житлової квартири АДРЕСА_1, нормативною
грошовою вартістю 71830 грн.

Позивач в судове засідання не
з'явився, однак надав до суду заяву про
підтримання позовних вимог та розгляд
справи за його відсутності.

Представник відповідача за
довіреністю Розворук А.В. до початку
розгляду справи по суті надав на адресу
суду заяву про визнання позовних вимог
та розгляд справила відсутності
представника Бершадської міської ради.

Від представника зацікавленої
особи - реєстраційної служби
Бершадського РУЮ, який в судове
засідання не з'явився, надійшла заява
про розгляд справи за відсутності
представника зацікавленої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що позивач ОСОБА_1
відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно є
власником житлової квартири АДРЕСА_1. З
метою покращення житлових умов,
позивач звернувся до Бершадської
міської ради з заявою про надання
дозволу на добудову веранди та
переобладнання придбаної ним квартири.
Відповідно до рішення №100 від 29.09.2005
року заяву ОСОБА_1 було задоволено.
Після повного завершення будівельних
робіт позивач звернувся до інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Вінницькій області з
декларацією про готовність об'єкта
експлуатації. Однак, декларація була
повернута позивачеві відповідно до
листа від 17.07.2013 року № ВН 00 у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, на якій розміщено
об'єкт.

Позивач стверджує, що оскільки
його прибудова розміщена на другому
поверсі багатоквартирного житлового
будинку, цільове використання
земельної ділянки, прилеглої до
будинку порушено не було. Крім того,
відповідно до звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж №
1032/2013, прибудова до квартири позивача
відповідає нормам паспортизації,
безпечної та надійної експлуатації
виробничих будівель та споруд та має
задовільний (ІІ) технічний стан.

Право приватної власності
регулюється і захищається різними
галузями українського права. їх статус
характеризується непорушністю,
ґрунтується на силі закону. До того ж
відповідне регулювання та захист
власності можуть бути здійснені
виключно за рішенням суду. Цивільний
кодекс України закріплює особливості
правового режиму на новостворене
нерухоме майно, а саме право власності
на нерухомість, їх виникнення
підлягають державній реєстрації.

Згідно зі статтями 182, 331 ЦКУ,
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Відповідно до технічного
паспорту будівництво гаража завершене,
складений план її меж.

Стаття 376 Цивільного кодексу
України, передбачає визнання права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно на підставі рішення
суду.

Постановою № 6 Пленум Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ шляхом
від 30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», визначено, що суди
розглядають спори щодо самочинного
будівництва, зокрема: про визнання
права власності на самочинно збудоване
майно на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснила
самочинне будівництво.

Суд може задовольнити позов про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно на земельній
ділянці, що не надавалася у власність
чи користування особі, яка збудувала
його, якщо їй у встановленому законом
порядку було передано земельну ділянку
у власність або надано у користування
під уже збудоване нерухоме майно
відповідно до її цільового
призначення, та за умови, що
будівництво велося з додержанням
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм..

Відповідно до ст. 152 Житлового
кодексу України переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Ч. 5 ст. 376 ЦК України зазначає, що
на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме
майно, яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб.

Ст. 392 ЦК України визначено, що
власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 331, 376, 392 ЦК
України, ст. 152 Житлового кодексу
України та ст. ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право приватної власності на веранду
"а " загальною площею 15,8 кв.м.
добудовану до житлової квартири
АДРЕСА_1, нормативною грошовою вартістю
71830 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: