Справа № 2/593/406/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2013 р.
Бережанський районний суд
Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді
Данилів О.М.

при секретарі
Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережанах справу за
позовом ОСОБА_1 (д.п. ОСОБА_2) ОСОБА_3 до
Жуківської сільської ради
Бережанського району Тернопільської
області про визнання права власності
на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка, вказуючи, що після
смерті її матері ОСОБА_2 залишилось
спадкове майно у вигляді майнового паю
колгоспу ”Україна”, що знаходиться в
селі Жуків Бережанського району, і хоч
згідно закону вона є спадкоємцем цієї
спадщини, однак розпорядитись нею не
може, бо нотконтора відмовила їй у
видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку
із відсутністю правовстановлюючого
документу про належність спадкодавиці
зазначеного майна, звернулася до суду з
позовом, яким просить визнати за нею
право власності на вищевказане
спадкове майно.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав, просить їх задоволити, дав
пояснення аналогічні поданому позову.

Представник Жуківської сільської
ради у судове засідання не з`явився,
представив суду заяву, у якій просить
справу розглядати у його відсутності,
вважає підставними позовні вимоги
позивачки, а тому заперечень щодо їх
задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали
справи і вислухавши пояснення
представника позивачки, взявши до
уваги заяву відповідачата дослідивши
письмові докази, прийшов до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають до
задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року
спадкові відносини регулюються
правилами Цивільного кодексу України,
якщо спадщина відкрилася не раніше 1
січня 2004 року.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті особи,
зазначений у свідоцтві про смерть, а
оскільки матірпозивачки ОСОБА_2
Іванівнапомерла 27 листопада 2001 року, до
прийняття нового Цивільного Кодексу
України, тобто до 1 січня 2004 року, то
даний спір слід вирішувати, керуючись
чинним на той час законодавством, а
саме Цивільним кодексом Української
РСР.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК
Української РСР спадкоємство
здійснюється за законом і за
заповітом; при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є в рівних
частках діти, дружина і батьки
померлого; для прийняття спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв;
а згідно ст. 549 ЦК Української РСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Судом встановлено, що матір
позивачки ОСОБА_2 проживала в
ІНФОРМАЦІЯ_1 та все своє життя
працювала у місцевому колгоспі ”
Україна”, а після виходу на пенсію була
включена у списки пайовиків

колгоспу “ Україна”, і їй як члену
даного колгоспу рішенням зборів
пайовиків було

виділено майновий пай розміром 5256, 62
грн., що підтверджується долученою до
матеріалів справи довідкою Жуківської
сільської ради за № 391, виданої
позивачці 15 квітня 2013 року та списком
пайовиків, де поміж інших осіб, яким
належаться майнові паї, зазначена
матір позивачки ОСОБА_2.

Судом також встановлено, що
позивачка є дочкою спадкодавиці
ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про її
народження, а із свідоцтва про
укладення шлюбу видно, що позивачка
після реєстрації шлюбу своє родове
прізвище ОСОБА_2 змінила на прізвище
свого чоловіка ОСОБА_1.

Із свідоцтва про смерть видно, що
матір позивачки ОСОБА_2 померла 27
листопада 2001 року. Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді
земельної частки (паю), належних
спадкодавиці акцій та майнового паю. А
так як остання на випадок своєї смерті
не розпорядилася належним їй майном,
то за законом саме позивачка, як дочка
спадкодавиці, є її спадкоємцем.

Із пояснень представника позивачки
видно, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, так
як проживала разом із спадкодавицею
однією сім`єю і після смерті
спадкодавиці і далі залишилася
проживати у зазначеному
будинковолодінні та у відповідності до
вимог закону звернулася в
держнотконтору і переоформила на себе
належні її матері акції та належний їй
земельний пай, однак через відсутність
правовстановлюючого документу про
належність спадкодавиці майнового паю,
позивачка не мала можливості
переоформити його на себе.

Зазначений факт підтверджується
повідомленням Бережанської
держнотконтори за № 324/02-14 від
30 липня 2013 року та довідкою Жуківської
сільської ради № 115 від 25 липня
2013 року.

Таким чином, поскільки в судовому
засіданні доведено, що позивачка, як
єдиний спадкоємець належного її
матері спадкового майна, фактично
прийняла спадщину, але через
відсутність правовстановлюючого
документу про належність
спадкодавиці майнового паю, не мала
можливості переоформити це спадкове
майно на своє ім”я, а тому суд вважає
необхідним задоволити позовні вимоги
позивачки і визнати за нею право на
спадкове майно, що залишилося після
смерті її матері.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 14, 174, 213-215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст.
524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 (д.п. ОСОБА_2) ОСОБА_3
задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (д.п. ОСОБА_2)
ОСОБА_3 право власності на спадкове
майно за законом, що залишилося після
смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 27
листопада 2001 року, у вигляді майнового
паю члена колгоспу ”Україна”, що в
селі Жуків Бережанського району
Тернопільської області в розмірі 5 256
(п`ять тисяч двісті п”ятдесят шість)
грн. 62 коп., що становить 0,11 відсотків
від загальної вартості майна пайового
фонду підприємства.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області через
Бережанський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської
області ОСОБА_4