Справа № 362/5836/13-ц
Провадження № 2/362/2466/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2013 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі: головуючого - судді Корнієнка
С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням та виселення без
надання іншого житла,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вимогами
про усунення відповідачами, що не є
членами її сім'ї, перешкод в
користуванні належним їй на праві
власності житловим будинком АДРЕСА_1,
шляхом виселення без надання їм іншого
житлового приміщення, мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідачі її дальні
родичі проживають в ньому без будь-яких
правових підстав та перешкоджають їй у
користуванні її власністю.

Позивач подала до суду заяву про
можливість слухання справи у її
відсутності, заявлені вимоги
підтримує, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідачі, будучи належно
повідомленими про час та місце
слухання справи, в тому числі, через
засоби масової інформації в порядку ч. 9
ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не
з'явилися, про причини своєї неявки суд
не повідомили.

Суд, заслухавши первісні пояснення
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1
ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, які мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Положення п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" № 2 від 12.04.1985 року зазначають,
що при розгляді спорів, що не
урегульовані житловим законодавством,
суд застосовує норми цивільного
законодавства.

За вимогами ст.ст. 321, 386, 391 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном.

Як вбачається з положень ст.1 Протоколу
1 Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, яка відповідно до ч.1
ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону
України „Про міжнародні договори
України" є частиною національного
законодавства, та ст.41 Конституції
України та положень ч.1 ст.316, ч.1 ст. 317,
ч.1 ст.319, ст. 318, ч.1 ст.320, ст.ст.386 ЦК
України, право власності - це
врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування
та розпорядження майном. Кожен має
право володіти, користуватися та
розпоряджатися майном особисто або
спільно з іншими. Власник не може бути
позбавлений права власності на своє
майно, крім випадків, передбачених
законом та іншими законодавчими
актами, він може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Згідно з положеннями ст.158 ЖК України,
наймач користується жилим приміщенням
у будинку, що належить громадянинові на
праві приватної власності, відповідно
до договору найму жилого приміщення.

Положення ст. 169 ЖК України
передбачають, що у разі припинення
договору найму жилого приміщення в
будинку, що належить громадянинові на
праві приватної власності, наймач і
особи, які проживають разом із ним,
зобов'язанні звільнити жиле
приміщення, а у разі відмовлення вони
підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

У відповідності до положень ст. 810 ЦК
України, за договором найму (оренди)
житла одна сторона - власник житла
(наймодавець) передає другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за оплату.
Підстави, умови, порядок укладення
договору найму житла,що є об'єктом
державної або комунальної власності,
встановлюються законом. До договору
найму житла, що є об'єктом права
державної або комунальної власності,
застосовуються положення цього
кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

З положень ч.2 ст.405 ЦК України
вбачається, що член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка, на підставі рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області № 2-117/09 від 16.03.2009
року, є власницею житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 6-12, 22).

З огляду будинкової книги для прописки
(реєстрації) громадян, які проживають у
АДРЕСА_1, відомостей
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
України у м. Києві від 12.11.2013 року,
відповідачі зареєстрованими у даному
будинку не значаться.

Крім того, судом достовірно
встановлено відсутність правових
підстав для проживання та користування
відповідачів у спірному житловому
будинку, в тому числі укладення
договору найму житла.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що оскільки договір найму між
власником будинку - позивачем у справі
та відповідачами, що не є членами її
сім'ї, відсутній, права заявника, як
власника нерухомості, порушені діями
відповідачів, які його займають без
відповідних правових підстав, а тому
поновити права позивача необхідно
шляхом виселення останніх без надання
їм іншого житла.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223, 294
ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3
усунути перешкоди в користуванні
житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом
виселення без надання іншого житлового
приміщення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.