справа № 474/924/13-ц.
Провадження № 2/474/410/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

30.12.2013 року
с.м.т. Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А.
В.

секретар судового засідання Євтушок
Є. В.

розглянув у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою Публічного
Акціонерного Товариства «Державний
ощадний банк України» ( далі ПАТ) до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и в :

05 листопада 2013 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» звернувся до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту у
розмірі 46 295 грн. 86 коп., з тих підстав, що
ПАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_1 у письмовій формі уклали
кредитний договір № 311 від 30 квітня 2008
року. Відповідно до умов кредитного
договору ПАТ «Державний ощадний банк
України» зобов'язався та надав
відповідачу ОСОБА_1 кредит на споживчі
цілі у розмірі 20 000 грн. на строк до 29
квітня 2011 року під 27 % річних, а
відповідач ОСОБА_1 зобов'язалася
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строк та в порядку, встановленому
кредитним договором. Відповідач ОСОБА_1
у встановлені кредитним договором
строки обов’язки по сплаті
заборгованості по кредитному договору
не виконала, у зв’язку з чим ПАТ
«Державний ощадний банк України»
звернувся з вказаним позовом до суду.
Окрім того, з метою забезпечення
виконання зобов»язання боржником
ОСОБА_1 30 квітня 2008 року між ПАТ
«Державний ощадний банк України» було
укладено два договори поруки з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 за зобов»язаннями
кредитного договору № 311 від 30 квітня
2008 року. Зіславшись на систематичне
порушення позичальником основного
зобов»язання та утворення у зв»язку з
цим заборгованості по кредиту, ПАТ
«Державний ощадний банк України»
просив суму заборгованості стягнути з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
солідарно.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, але від нього
надійшла заява про розгляд справи без
його участі, заявлені позовні вимоги
підтримує повністю,просить їх
задовольнити, не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судове засідання двічі не з'являлись,
про час, дату та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином (через
засоби масової інформації – газета
«Рідне Прибужжя» від 26.12.2013 року № 52)
про причини неявки суд не повідомили.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК
України за відсутністю осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає
вимоги, викладені в заяві, такими, що
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 30 квітня 2008
року ПАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_1 у простій письмовій
формі уклали кредитний договір № 311.
Відповідно до умов вказаного
кредитного договору ПАТ «Державний
ощадний банк України» зобов'язався
надати позичальнику ОСОБА_1 кредит на
споживчі цілі у розмірі 20 000 грн. на
строк до 29 квітня 2011 року під 27 % річних,
а відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строк та в порядку, встановленим
вказаним кредитним договором та
додатками до нього, які позичальник
також підписав.

ОСОБА_1 суму кредиту у розмірі 20 000 грн.
отримала в установі банку, що
підтверджується заявою на видачу
готівки № 3161 від 30 квітня 2008 року, та у
встановлені кредитним договором
строки, до 30 числа кожного місяця
платежі не вносила, обов’язки по
сплаті заборгованості по кредитному
договору до 29 квітня 2011 року належним
чином не виконала.

З моменту отримання кредиту боржник
ОСОБА_1 чергові платежі сплачувала
нерегулярно, з грудня 2008 року боржник
взагалі припинила сплачувати будь-які
кошти за даним кредитом, у зв’язку з
чим у останньої перед кредитором
виникла заборгованість.

Станом на 01 листопада 2013 року, згідно
розрахунку ПАТ «Державний ощадний банк
України», заборгованість за кредитним
договором становить 46295 грн. 86 коп., з
яких сума простроченої
заборгованості 16 108 грн., сума
прострочених відсотків 5 477 грн. 14 коп.
сума пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитним договором – 24
477 грн. 27 коп., сума несплачених
комісійних 233 грн. 45 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
–відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Ст. 629 ЦК України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Та згідно ст.
625 ЦК України, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов’язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки. Відповідно до ст. 1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов»язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 ЦК України. Кредитний договір
укладається у письмовій формі та до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення договору
позики, якщо інше не встановлено
кредитним договором ( ст. ст. 1054, 1055 ЦК
України).

Окрім того, судом встановлено, що ПАТ
«Державний ощадний банк України» з
метою забезпечення виконання
зобов»язання боржником ОСОБА_1 за
вказаним кредитним договором від 30
квітня 2008 року укладено два договори
поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що на момент
укладення договорів відповідало
вимогам ст. ст. 553, 554 ЦК України.

Підстави, обсяг та умови
відповідальності поручителів, а також
інші права та обовязки сторін
передбачені статтями 553-559 ЦК України та
розділами 2-6 договорів поруки.
Відповідно до положень частини 4 статті
559 ЦК, якщо договором не встановлено
строку його закінчення, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобовязання не
пред»явив вимоги до поручителя.
Аналогічні умови містять і пункти 4.2
договорів поруки., якими також не
передбачені строки закінчення їх дії, а
умова дії поруки до повного виконання
позичальником чи поручителем
зобов'язань перед кредитодавцем не
може розглядатись як установлення
строку дії поруки, оскільки відповідно
до статей 251, 252 ЦК строком є період у
часі, а не подія.

Отже, ПАТ «Державний ощадний банк
України», як кредитодавець, має право
пред»явити вимоги до поручителів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом шести
місяців від настання строку виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором боржником ОСОБА_1, тобто
протягом шести місяців з 29 квітня 2011
року до 29 жовтня 2011 року, що не було
дотримано зі сторони позивача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
після настання строку повернення
кредитних коштів ( 29 квітня 2011 року) ПАТ
«Державний ощадний банк України»
належним чином не пред»являв вимоги до
поручителів протягом шести місяців, а
позов до суду пред»явлено лише 05
листопада 2013 року, тобто поза межами
строку дії договорів поруки. Виходячи з
того, що строк поруки не є строком для
захисту порушеного права, а є строком
існування ( дії) самого

зобов'язання поруки ( преклюзивність
строку), то і право кредитора, і
обов»язок поручителя по його
закінченні також припиняється. А
оскільки із закінченням
шестимісячного строку припинилось
матеріальне право (поручительство), то
і пред»явлення позову поза межами
цього строку позбавляє ПАТ«Державний
ощадний банк України» права на
задоволення позову до поручителів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3М в судовому порядку.

Суд не може прийняти до уваги наявні в
матеріалах даної цивільної справи
письмові вимоги до поручителів ОСОБА_2
та ОСОБА_3М від 03 жовтня 2013 року, які
поручителі хоча і отримали, але вказані
вимоги направлені ПАТ «Державний
ощадний банк України» після дії строку
договору поруки. Доказів того, що
вимоги направлялись поручителям
ОСОБА_2 та ОСОБА_3М в шестимісячний
строк після настання строку повернення
кредиту, ПАТ «Державний ощадний банк
України» надано до суду не було.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині
покладення на поручителів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3М солідарного обов»язку, щодо
повернення кредитних коштів, пені.

Враховуючи встановлення судом, що
відповідачем ОСОБА_1 взятті на себе
зобов»язання не виконані, чим були
порушені умови кредитного договору №
311 від 30 квітня 2008 року, у ПАТ
«Державний ощадний банк України»
виникло право, щодо стягнення суми
заборгованості з позичальника у
примусовому порядку у розмірі 46295 грн. 86
коп., з яких сума простроченої
заборгованості 16 108 грн., сума
прострочених відсотків 5 477 грн. 14 коп.
сума пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитним договором – 24
477 грн. 27 коп., сума несплачених
комісійних 233 грн. 45 коп.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України,
судові витрати, що складаються з суми
судового збору, сплачених ПАТ
«Державний ощадний банк України» під
час пред»явлення позову в розмірі 462
грн. 96 коп. ( платіжне доручення № 31913376
від 29 жовтня 2013 року ) підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

позов Публічного Акціонерного
Товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН
НОМЕР_1) на користь Публічного
Акціонерного Товариства «Державний
ощадний банк України» заборгованість
за кредитним договором № 311 від 30
квітня 2008 року станом на 01 листопада
2013 року у розмірі 46 295 ( сорок шість
тисяч двісті дев»яносто п»ять ) грн. 86
коп., - з яких сума простроченої
заборгованості 16 108 грн., сума
прострочених відсотків 5 477 грн. 14 коп.
сума пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за кредитним договором – 24
477 грн. 27 коп., сума несплачених
комісійних 233 грн. 45 коп.

У позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 462 ( чотириста шістдесят дві )
грн. 96 коп.

На рішення може бути подана позивачем
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Врадіївський районний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Копію рішення надіслати відповідачам
ОСОБА_1 ( вул. Гросула, 11 смт Врадіївка
Миколаївської області), ОСОБА_2 ( вул.
Торгова, 34 смт Врадіївка Миколаївської
області), ОСОБА_3 ( вул. Петровського, 39
смт Врадіївка Миколаївської області)
рекомендованим листом із
повідомленням.

Суддя
А. В. Сорочан