Справа № 646/6871/13-ц
№ производства 2/646/1767/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2013 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі:

Головуючого –
судді Журавель В.А.

При секретарі –
Бікасовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Завод
залізобетонних конструкцій» про
відшкодування збитків та моральної
шкоди

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду, посилаючись на те, що з 21 березня
2002 року до 11 лютого 2009 року перебував у
трудових відносин з ТОВ «Завод
залізобетонних конструкцій», 11.02.2009
року його було звільнено за власним
бажанням на підставі наказу № 12/1к від 11
лютого 2009 року. 03 вересня 2009 року
позивач звернувся до Пенсійного фонду
України в Зміївському районі
Харківської області із заявою про
оформлення пенсії за пільговою
категорією, де йому було запропоновано
надати довідки про пільговий стаж
період з роботи з 2002 по 2009 роки та
довідки про кількість відпрацьованих
днів. У зв’язку із чим 22 жовтня 2009 року
позивач звернувся до керівництва ТОВ з
письмовою заявою про надання йому
необхідних документів, однак не
дивлячись на отримання вказаної заяви
відповідач не направив позивачу
будь-яких довідок про стаж роботи. 09
грудня 2010 року позивач знов звернувся
на підприємство із письмовою заявою
про надання йому необхідних довідок, на
що отримав відповідь про те, що
документи йому вислані, однак цих
документів позивач не отримав. 08 серпня
2012 року позивач звернувся із скаргою на
дії директора ТОВ до прокуратури
Червонозаводського району м. Харкова,
на яку отримав відповідь, що всі
довідки направлені йому підприємством
20 грудня 2010 року. Оскільки протягом
2010-2012 років ніяких документів позивач
не отримував, він особисто звернувся до
відділу кадрів ТОВ, однак йому було
відмовлено у видачі документів. Таким
чином, на протязі більш, ніж трьох років
позивач не мав змоги отримати
документи для нарахування пенсії і
тільки після втручання Генеральної
прокуратури України необхідні
документи йому було видано. Сума
пільгової пенсії в перший місяць її
призначення, а саме в листопаді 2012 року
склала 802 грн. 22 коп., в період з вересня
2009 року по листопад 2012 року , тобто 37
місяців позивач недоотримав пільгову
пенсію з вини підприємства, тобто
упущена ним вигода складає 29 682 грн. 14
коп. Крім того, внаслідок неправомірних
дій відповідача позивачу було
спричинено моральну шкоду, оскільки
він відчував образу та моральні
страждання протягом трьох років. Тому
позивач просив стягнути з відповідача
ТОВ «Завод залізобетонних
конструкцій» понесені ним збитки, а
саме упущену вигоду в розмірі 29 682 грн. 14
коп., моральну шкоду в розмірі 2000 грн.,
та витрати на правову допомогу в
розмірі 1000 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 повністю
підтримала заявлені позовні вимоги,
надала судові аналогічні пояснення.
Додатково представник позивача
пояснила, що після звільнення з
підприємства позивач мав право на
отримання пільгової пенсії за списком
№ 2, з метою підтвердження пільгового
стажу він неодноразово звертався до
ТОВ з письмовими та усними заявами
протягом 2009-2012 років і тільки після
втручання Генеральної прокуратури
України у листопаді 2012 року зміг
оформити пенсію. Вважає, що неотримання
пенсії на протязі більше ніж трьох
років сталося саме з вини відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти
задоволення позову заперечував та
пояснив судові, що протягом 2009 року
запит від позивача про надання йому
довідок на підприємство не надходив.
Крім того, позивачу було відмовлено у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2 у
зв’язку з тим, що в нього недостатньо
пільгового стажу. Також представник
відповідача пояснив, що 20 грудня 2010
року позивачу було надіслано
витребовані ним документи на 10 аркушах,
що знайшло своє підтвердження під час
перевірки, здійсненої прокуратурою
району. Тому підстави для стягнення з
підприємства збитків відсутні, також
відсутні підстави для відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивач не
надав доказів спричинення його
підприємством моральної шкоди. У
зв’язку із чим представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та наглядового провадження, вважає
позов необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено у судовому
засіданні ОСОБА_1 було прийнято на
посаду газоелектрозварювальника в ТОВ
«Завод залізобетонних конструкцій» на
підставі наказу № 22 к від 18 березня 2002
року.

Наказом № 12/1к від 11 лютого 2009 року
позивача було звільнено з підприємства
з 11 лютого 2009 року за власним бажанням
на підставі ст. 38 КЗпП України / а. с. 3/.

03 вересня 2009 року позивач звернувся до
Пенсійного фонду України у Зміївському
районі Харківської області із заявою
про призначення йому пенсії за віком на
пільгових умова за Списком № 2 / а. с. 4/.

Рішенням відділу пенсійного
забезпечення Управління пенсійного
фонду України в Зміївському районі
Харківської області від 30 листопада 2009
року ОСОБА_1 було відмовлено в
призначенні пенсії за Списком № 2
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
зв’язку з недостатністю пільгового
стажу / а. с. 8/.

В судовому засіданні представник
позивача послалася на те, що 22 жовтня 2009
року позивач звернувся з письмовою
заявою до директора ТОВ «Завод
залізобетонних конструкцій» про
видачу йому довідок про наявний
трудовий стаж на підприємстві та
довідок про заробітну плату, на
підтвердження чого позивач надав
судові повідомлення про вручення
поштового відправлення № 12973333 / а. с. 5/.

Відповідно до ст. 58 ч. 1 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з поштового повідомлення
№ 12973333 відправником поштового листа є
не позивач ОСОБА_1, а ТОВ ХЗ
«Оргтехника», розташоване на пр.
Гагаріна № 20 в м. Харкові. Тому суд
вважає цей документ неналежним доказом
по справі, оскільки спростовує
посилання позивача щодо направлення
ним листа товариству з вимогою
надіслати йому необхідні для
оформлення пенсії довідки.

Крім того, з наглядового провадження №
1122/09 вбачається, що 19 грудня 2009 року
позивач ОСОБА_1 звернувся до
прокуратури Червонозаводського району
м. Харкова із скаргою на дії директора
ТОВ «ЗЗК» ОСОБА_4, який відмовляє йому у
видачі довідок / нагл. провад. а. № 2/

У зв’язку з надходженням скарги
прокуратурою району було здійснено
перевірку, в ході проведення якої було
встановлено, що протягом вересня -
грудня 2009 року на підприємство
письмова заява ОСОБА_1 щодо надання
йому довідок не надходила /нагл. провад.
а. 98-133/.

При цьому суд звертає увагу, що на
підтвердження свого звертання до
відповідача позивач надав судові
оригінал заяви від 22 жовтня 2009 року, без
наявності доказів її прийняття
відповідачем, яка містить виправлення
в даті її складання. Звертаючись 19
грудня 2009 року до прокуратури району
із скаргою, позивач додає копію його
повторної заяви, адресованої директору
ТОВ «ЗЗК» від 12 жовтня 2009 року, тобто
повторна заява позивачем було подана
раніше, ніж первісна заява від 22 жовтня
2009 року.

Крім того, з матеріалів
наглядного провадження вбачається, що
позивач повторно звернувся до
прокуратури Червонозаводського району
м. Харкова із скаргою на дії
керівництва ТОВ «ЗЗК» 08 серпня 2012 року.
В ході проведеної перевірки було
встановлено , що у грудні 2010 року
відповідачем було отримано письмову
заяву ОСОБА_1 про надання довідок про
заробітну плату, стаж роботи та
кількість відпрацьованих днів / нагл.
провад. а. 148/.

20 грудня 2010 року позивачу
було направлено довідки про доходи за 7
років, довідку про кількість фактично
відпрацьованих днів та довідку про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії, а всього
документи на 10 аркушах / а. 149-159/.

З витягу журналу реєстрації виходящих
документів ТОВ «ЗЗК» вбачається, що 20
грудня 2010 року ОСОБА_1 на адресу:
Харківська область, Зміїіський район,
с. Гусина Поляна, вул. 23 серпня № 24 за р.
№ 180 було направлено супровідний лист
та довідки до нього, а всього документи
на 11 аркушах / а. 161-162/.

У зв’язку із чим суд вважає,
що 20 грудня 2010 року відповідач направив
позивачу згідно його запиту всі
необхідні документи для оформлення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких у сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, вникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В судовому засіданні представник
позивача послалася на те, що позивач у
грудні 2010 року отримав тільки
супровідний лист без відповідних
додатків і відсутність у відповідача
листка з описом вкладень свідчить про
те, що відповідач направив позивачу
тільки супровідний лист.

Однак суд не може погодитися з такими
поясненнями представника позивача,
оскільки досліджені судом та
вищезазначені письмові докази
спростовують такі пояснення. З
вказаних документів вбачається, що 20
грудня 2010 року відповідач направив
позивачу саме пакет документів, про що
зазначено в журналі реєстрації. Крім
того, довідки про заробітну плату,
кількість відпрацьованих днів та про
підтвердження трудового стажу містять
номери та дату їх видачі, а саме 20
грудня 2010 року. Натомість позивач не
надав судові доказів того, що у грудні
2010 року він отримав тільки супровідний
лист без додатків до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене ( упущена вигода).

При розгляді цього спору судом
встановлено що у грудні 2010 року на
письмову заяву позивача відповідачем
було направлено на його адресу
документи, необхідні для призначення
пенсії за віком на пільгових умова, а
саме довідки про заробітну плату, про
кількість відпрацьованих днів та про
підтвердження трудового стажу, після
чого позивач мав змогу звернутися до
Пенсійного фонду України у Зміївському
районі в Харківській області із
заявою про призначення пенсії. Однаку
із такою заявою позивач звернувся до
УПФУ тільки у листопаді 2012 року.

Належних та допустимих доказів того, що
з вини підприємства позивач в період
2010-2012 років не отримував необхідні
довідки позивачем судові не надано.

У зв’язку із чим суд приходить до
висновку відсутність підстав для
стягнення з ТОВ «ЗЗК» на користь
позивача спричинених збитків у вигляді
недоотриманої пенсії за 37 місяців в
розмірі 29682 грн. 14 коп.

Крім того, позивачем не надано судові
доказів спричинення йому моральної
шкоди з боку відповідача, тому його
вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди в розмірі 2000 грн. задоволенню не
підлягають.

Враховуючи, що у суда
відсутні підстави для задоволення
позову, вимоги позивача про стягнення з
відповідача витрат на правову допомогу
в розмірі 1000 грн. задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. 22, 23 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення з ТОВ «Завод залізобетонних
конструкцій» спричинених збитків в
розмірі 29682 грн. 14 коп. - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення з ТОВ «Завод залізобетонних
конструкцій» моральної шкоди в
розмірі 2000 грн. - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення з ТОВ «Завод залізобетонних
конструкцій» витрат на правову
допомогу в розмірі 1000 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя
В.А.Журавель