Справа № 2609/1834/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Новий» про визнання недійсними
договорів,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 звернулися в суд з позовом до
АКБ «Новий» (правонаступником якого є
ПАТ «Акціонерний комерційний банк
«Новий») про визнання недійсними
кредитного договору, іпотечний
договору та стягнення коштів.

Свої вимоги мотивували тим, що 04
вересня 2008 року між ОСОБА_1 та АКБ
«Новий» укладено кредитний договір №
3236908/05. За умовами договору АКБ «Новий»
зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит на
споживчі потреби в сумі 1200000 гривень на
строк 36 місяців з терміном повернення
кредиту до 02 вересня 2011 року зі сплатою
за користування кредитними коштами у
розмірі 25 % річних.

У рахунок забезпечення виконання
зобов'язань за цим кредитним договором
04 вересня 2008 року між АКБ «Новий» та
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 укладено
іпотечний договір № 3237008 (З) від 04
вересня 2008 року. За умовами іпотечного
договору вони передали в іпотеку АКБ
«Новий» житловий будинок, який
розташований по АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,0520 га, що розташована
по АДРЕСА_1.

Порушуючи умови кредитного договору,
АКБ «Новий» так і не надав ОСОБА_1
грошових коштів за цим договором. На її
неодноразові звернення співробітники
відповідача повідомляли, що грошові
кошти за кредитним договором не готові
до видачі.

Позивачі зазначали, що проти ряду
працівників АКБ «Новий» прокуратурою
Дніпропетровської області було
порушено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст.
191 КК України. У цій справі постановою
старшого слідчого СУ прокуратури
Дніпропетровської області Макогоном
Є.О. від 08 вересня 2009 року ОСОБА_1
визнано потерпілою.

Матеріалами досудового слідства
встановлено, що 04 вересня 2008 року
відділенням № 16 АКБ «Новий» видано
видатковий касовий документ-заяви №
870_50 від 04 вересня 2008 року про видачу
готівкових коштів у сумі 500000 гривень,
отримувачем зазначено ОСОБА_1 На
підставі цієї заяви була проведена
видаткова касова операція на суму 500000
гривень. Разом з тим, вона не
підписувала такої заяви про видачу
готівкових коштів та грошові кошти не
отримувала.

Почеркознавча експертиза в
кримінальній справі встановила, що
підпис, наявний в графі «підпис
отримувача» заяви № 870_50 від 04 вересня
2008 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою
особою з наслідуванням її справжнього
підпису.

Також 15 вересня 2008 року відділенням № 16
АКБ «Новий» на підставі видаткового
касового документу-заяви № 866_17 від 15
вересня 2008 року видано готівкою 700000
гривень як кредит згідно договору №
3236908/05, отримувачем зазначено ОСОБА_1 У
цьому документі взагалі відсутній її
підпис як отримувача. Сторона позивача
зазначає, що ці кошти нею також не були
отримані.

У зв'язку з цим, просили суд ухвалити
рішення, яким визнати недійсними:
кредитний договір № 3236908/05 від 04
вересня 2008 року, укладений між АКБ
««Новий» та ОСОБА_1 та іпотечний
договір № 3237008 (З) від 04 вересня 2008 року,
укладений між АКБ ««Новий» та ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ОСОБА_10.

Також позивачі просили стягнути з
відповідача збитки, пов'язані з
неможливістю реалізувати нерухоме
майно, що було предметом іпотеки, та
зміною його вартості.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 21 березня 2011 року позов
задоволено частково. Визнано
недійсними кредитний та іпотечний
договори. У задоволенні вимог про
стягнення коштів відмовлено (т. 2, а.с.
104-111).

01 червня 2011 року ухвалою Апеляційного
суду міста Києва зазначене рішення
залишене без змін (т. 2, а.с. 144-146).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 листопада 2011
року рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 21 березня 2011 року та
ухвалу Апеляційного суду міста Києва
від 01 червня 2011 року в частині
задоволення позовних вимог щодо
визнання недійсними кредитного та
іпотечного договорів скасовано, справу
в цій частині передано на новий розгляд
до суду першої інстанції (т. 2, а.с. 162-164).

Зазначено, що суди обох інстанцій
всупереч вимогам ст. 201 ЦПК України не
навели достатнього обґрунтування
мотивів, з яких відхилено клопотання
про зупинення провадження в справі до
прийняття рішення Печерським районним
судом міста Києва у кримінальній
справі щодо працівників АКБ «Новий» за
ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст.
191 КК України. Суди без належного
встановлення всіх фактичних обставин
справи дійшли передчасного висновку
про наявність правових підстав для
визнання недійсними кредитного та
іпотечного договорів.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 30 січня 2012 року провадження
в справі було зупинено (т. 2, а.с. 218-219).

30 вересня 2013 року ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва
відновлено провадження в справі (т. 2,
а.с. 237).

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 23 грудня 2013 року в зв'язку з
неявками в судові засідання позовну
заяву в частині вимог позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 залишено без розгляду
(т. 3, а.с. 62-63).

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені
вимоги про визнання недійсним
кредитного договору № 3236908/05 від 04
вересня 2008 року, укладений між АКБ
««Новий» та ОСОБА_1 та визнання
недійсним іпотечного договору № 3237008
(З) від 04 вересня 2008 року, укладений між
АКБ ««Новий» та ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10.
Просив задовольнити заявлені вимоги з
підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ
«Акціонерний комерційний банк «Новий»
проти задоволення вимог ОСОБА_1 про
визнання недійсними договорів
заперечувала. Підтримала попередні
пояснення банку в зазначені справі.
Вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

У судовому засіданні 23 грудня 2013 року
подала до суду письмову заяву про
зупинення провадження в справі до
розслідування та розгляду по суті
кримінальної справи по обвинуваченню
посадових осіб ПАТ «Акціонерний
комерційний банк Новий» за дії,
пов'язані з видачею кредиту ОСОБА_1
Зазначила, що у провадженні суду така
кримінальна справа не перебуває, вона
лише розслідується.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 23 грудня 2013 року в
задоволенні заяви відмовлено, оскільки
кримінальна справа до розслідування та
розгляду якої сторона відповідача
просить суд зупинити провадження в
справі на даний час не розглядається в
порядку кримінального судочинства (т. 3,
а.с. 62-63).

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, 04 вересня 2008 року
між ОСОБА_1 та АКБ «Новий» укладено
кредитний договір № 3236908/05 (т. 1, а.с. 8-9).

У рахунок забезпечення виконання
зобов'язань за цим кредитним договором
04 вересня 2008 року між АКБ «Новий» та
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 укладено
іпотечний договір № 3237008 (З) від 04
вересня 2008 року (т. 1, а.с. 11-14).

04 вересня 2008 року відділенням № 16 АКБ
«Новий» видано видатковий касовий
документ-заяви № 870_50 від 04 вересня 2008
року про видачу готівкових коштів у
сумі 500000 гривень, отримувачем
зазначено ОСОБА_1 На підставі цієї
заяви була проведена видаткова касова
операція на суму 500000 гривень (а.с. 17).

15 вересня 2008 року відділенням № 16 АКБ
«Новий» на підставі видаткового
касового документу-заяви № 866_17 від 15
вересня 2008 року видано готівкою 700000
гривень як кредит згідно договору №
3236908/05, отримувачем зазначено ОСОБА_1
(а.с. 18).

Частиною 5 ст. 203 ЦК України визначено,
що правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, актів цивільного
законодавства.

Статтею 614 ЦК України визначено, що
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу та необережності), якщо інше не
встановлено законом.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Пунктом 1.1. кредитного договору
визначено, що кошти повинні видаватися
готівкою через касу банку.

У п. 3.1. цього кредитного договору
зазначено, що сума кредиту може
видаватися як одноразово, так і
частинами У випадку часткової видачі,
видача кожної суми оформляється за
письмовою заявою позивальника.

ОСОБА_1 посилається на те, що вона не
отримувала кошти за кредитним
договором.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 та абзацу 6 п. 5
Інструкції про касові операції в
банках України передбачено, що
документ , який засвідчує видачу
готівки з каси банку фізичним особам за
операціями з клієнтами, є заява на
видачу готівки, та в даній заяві
повинно бути обов'язково підпис
отримувача готівки.

Законом також визначено, що кошти
можуть бути видані уповноваженій особі
позивача на підставі довіреності.

Грошові кошти за кредитним договором
видавались на підставі двох
документів.

Так, згідно видаткового касового
документа-заяви № 870_50 від 04 вересня 2008
року про видачу готівкових коштів
ОСОБА_1 було видано 500000 гривень.

Разом з тим, згідно висновку № 11303/10-11
судово-почеркознавчої експертизи від 29
грудня 2010 року підпис від імені ОСОБА_1
в графі «Підпис отримувача» в заяві на
видачу готівки № 870_50 від 04 вересня 2008
року на суму 500000 гривень в порядку
надання кредиту згідно кредитного
договору № 3236908/05 від 04 вересня 2008 року
виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з
наслідуванням підпису ОСОБА_1 (т. 1, а.с.
224-225).

Аналогічні висновки наведені й у
висновку № 2081-09 судової почеркознавчої
експертизи по кримінальній справі №
70099045 від 22 вересня 2009 року, копія якого
надану суду (т. 1, а.с. 20-26).

Згідно видаткового касового
документа-заяви № 866_17 від 15 вересня 2008
року ОСОБА_1 видано готівкою 700000
гривень.

Разом з тим, з цього видаткового
документа вбачається, що на ньому
взагалі відсутній підпис отримувача
коштів.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 поясняв суду, що
остання неодноразово зверталась до
відповідача з вимогою надати кошти на
виконання умов кредитного договору,
проте працівники банку її повідомляли,
що кошти не готові. Повноважень на
отримання коштів за кредитним
договором вона не нікому надавала,
оскільки кошти повинна була отримати
безпосередньо в касі банку. Саме тому
при розслідування кримінальної справи
її було визнано потерпілою (а.с. 15-16).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

На спростування доводів позивача,
стороною відповідача не надано суду
належних доказів виконання умов
кредитного договору та отримання
ОСОБА_1 грошових коштів за цим
договором.

У провадженні Печерського районного
суду м. Києва перебувала кримінальна
справа по обвинуваченню посадових осіб
ПАТ «Акціонерний комерційний банк
Новий» за дії, пов'язані з видачею
кредиту ОСОБА_1

З листа голови Печерського районного
суду м. Києва від 18 вересня 2013 року
вбачається, що матеріали кримінальної
справи № 1-1003/11 було направлено до
прокуратури Дніпропетровської області
для організації проведення
додаткового розслідування. Матеріали
кримінальної справи № 1-1003/11 до
Печерського районного суду м. Києва не
повертались (т. 2, а.с. 229).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Сторона відповідача посилається на те,
що відсутність підпису ОСОБА_1 на заяві
про видачу готівки від 15 вересня 2008
року на суму 700000 гривень не свідчить, що
кредитні кошти позивачем не
отримувались.

Разом з тим, таке твердження суд не
приймає до уваги, оскільки належних
доказів отримання цих коштів ОСОБА_1
суду не надано.

Оцінивши надані сторонами докази, суд
вважає, що доводи позивача ОСОБА_1 про
визнання недійним кредитного договору
№ 3236908/05 від 04 вересня 2008 року знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст. 548 ЦК України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.

Частиною 2 цієї статті визначено, що
недійсне зобов'язання не підлягає
забезпеченню. Недійсність основного
зобов'язання (вимоги) спричиняє
недійсність правочину щодо його
забезпечення, якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що
ґрунтуються на законі й вимоги
позивача ОСОБА_1 про визнання недійсним
іпотечного договору № 3237008 (З) від 04
вересня 2008 року, укладеного з АКБ
««Новий» та посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 2700.

З огляду на наведене, вимоги позивача
підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з
урахуванням задоволення позову,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають понесені судові
витрати в розмірі 08 гривень 50 копійок
судового збору та 37 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Керуючись статтями 203, 215, 216, 526, 548, 614, 626,
627, 629, 1051, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11,
57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Новий» про визнання
недійсними договорів задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір №
3236908/05 від 04 вересня 2008 року, укладений
між Акціонерним комерційним банком
««Новий» та ОСОБА_1.

Визнати недійсним іпотечний договір №
3237008 (З) від 04 вересня 2008 року, укладений
між Акціонерним комерційним банком
««Новий» та ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в
реєстрі за № 2700.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Новий» на користь ОСОБА_1 судовий
збір в сумі 08 гривень 50 копійок та 37
гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: