Комінтернівський районий суд м.Харкова
Провадження №2/641/3318/2013 Справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

Головуючого – судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань –
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного
Управління МВС України в Харківській
області, ОСОБА_5 про звільнення майна з
– під арешту, визнання права власності,
-

в с т а н о в и в:

27 вересня 2013 року ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з
вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
посилалися на те, що їм на праві
спільної сумісної власності належить
квартира № 44 в буд. 12 по в’їзду
Фесенківському в м. Харкові, що
підтверджується свідоцтвом від 13 січня
2003 року р.№ 3-03-234272 Управління
комунального майна та приватизації
виконавчого комітету Харківської
міської ради.

24 листопада 2010 року слідчим
відділу Слідчого управління ГУМВС
України в Харківській області, в межах
розслідування кримінальної справи №
61070004 порушеної відносно ОСОБА_5,
накладено арешт на все майно ОСОБА_5, в
тому числі на квартиру № 44 в буд. 12 по
в’їзду Фесенківському в м. Харкові,
власниками якої є вони, позивачі.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 5 жовтня
2012 року, залишеним без змін ухвалами
апеляційного суду Харківської області
та Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2013 року
та 18 квітня 2013 року відповідно, визнано
недійсним договір купівлі – продажу
квартири № 44 в буд. 12 по в’їзду
Фесенківському в м. Харкові, який був
укладений між ними та ОСОБА_5

Посилаючись на вказані
обставини, а також на те, що вони не мали
жодного відношення до розслідуваної
кримінальної справи, не були визнані
потерпілими по вказаній справі,
позивачі просили в уточнених позовних
вимогах: звільнити з-під арешту
квартиру № 44 в буд. 12 по в’їзду
Фесенківському в м. Харкові,
накладеного слідчим СУ ГУМВС України в
Харківській області, виключивши її з
акту опису; визнати за ними право
власності на вищезазначену квартиру та
усунути перешкоди в користуванні,
володінні та розпорядженні їх
власністю зі сторони ОСОБА_5

В судове засідання позивачі
не з’явилися, подали заяву про розгляд
справи за їх відсутності, позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.

ОСОБА_5, який на час розгляду
справи перебуває в Харківському
слідчому ізоляторі Управління
державної пенітенціарної служби
України в Харківській області, про час
та місце розгляду справи повідомлений
судом в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 76
ЦПК України. В своїх письмових
запереченнях ОСОБА_5 просив суд
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на його безпідставність,
оскільки арешт на квартиру накладений
слідчим в кримінальній справі. Крім
того, зазначав, що позивачами не надано
жодних доказів того, що він чинить їм
перешкоди в користуванні і володінні
спірною квартирою.

Представники ОСОБА_5 –
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до суду не з’явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлялися неодноразово та
належним чином.

Представник Головного
Управління МВС України в Харківській
області до суду не з’явився, письмових
заперечень проти позову не подав.

Суд, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що позивачам на праві
спільної сумісної власності належить
квартира № 44 в буд. 12 по в’їзду
Фесенківському в м. Харкові, що
підтверджується свідоцтвом від 13 січня
2003 року р.№ 3-03-234272 Управління
комунального майна та приватизації
виконавчого комітету Харківської
міської ради (а.с. 27).

22 травня 2009 року між
позивачами та відповідачем ОСОБА_5 було
укладено договір купівлі – продажу
спірної квартири.

24 листопада 2010 року слідчим
відділу Слідчого управління ГУМВС
України в Харківській області, в межах
розслідування кримінальної справи №
61070004 порушеної відносно ОСОБА_5,
накладено арешт на все майно та грошові
кошти, які належать ОСОБА_5, в тому числі
на квартиру № 44 в буд. 12 по в’їзду
Фесенківському в м. Харкові (а.с. 28).

Зі змісту ухвали слідчого
судді Дзержинського районного суду м.
Харкова від 11 жовтня 2013 року про
відмову в задоволенні клопотання
позивачів про скасування арешту майна,
вбачається, що вироком Дзержинського
районного суду м. Харкова від 30 січня 2012
року ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.
190 КК України, йому призначено
покарання у вигляді шести років
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке належить ОСОБА_5

Позивачі не брали участі у
розгляді зазначеної кримінальної
справи та не були визнані потерпілими
по справі.

На час розгляду справи
квартира № 44 в буд. 12 по в’їзду
Фесенківському в м. Харкові
зареєстрована за ОСОБА_5

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 5 жовтня
2012 року, залишеним без змін ухвалами
апеляційного суду Харківської області
та Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2013 року
та 18 квітня 2013 року відповідно, визнано
недійсним договір купівлі – продажу
квартири № 44 в буд. 12 по в’їзду
Фесенківському в м. Харкові, який був
укладений між позивачами та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з підстав, передбачених ст. 355
ЦПК України є обов’язковими.

Відповідно до постанови
судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 15 травня 2013
року вимоги особи, що ґрунтуються на її
праві власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту. В
порядку, передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством, коли
арешт накладено під час провадження в
кримінальній справі, розглядаються
заяви боржників на правильність арешту
майна. Саме до цього зводяться
роз’яснення, надані Пленумом
Верховного Суду України у п. 4 постанови
«Про судову практику в справах про
виключання майна з опису» від 27 серпня
1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978
року № 5.

З матеріалів справи
вбачається, що спір виник через
порушення прав власника майна, арешт на
яке було накладено слідчим СВ ГУМВС
України в Харківській області під час
розслідування кримінальної справи
порушеної відносно ОСОБА_5

Метою накладення слідчим
арешту на майно було забезпечення
виконання вироку в частині конфіскації
майна, що належить ОСОБА_5

За змістом ст. 392 ЦК України власник
майна може пред’явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

З врахуванням вищезазначеного, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог в частині звільнення
майна з-під арешту та визнання права
власності за позивачами на квартиру №
44 в буд. 12 по в’їзду Фесенківському в м.
Харкові.

Інші вимоги позивачів про усунення
перешкод зі сторони ОСОБА_5 в праві
користування та розпорядження
власністю не підлягають задоволенню,
враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України,
оскільки позивачами не визначено
спосіб захисту відповідно до ст. 16 ЦК
України.

Керуючись ст.ст. 10,11,88, 212-215, 217
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 –
задовольнити частково.

Виключити з-під арешту квартиру № 44 в
будинку № 12 по Фесенківському в’їзду в
м. Харкові, який був накладений на
підставі постанови слідчого відділу
Слідчого управління Головного
Управління Міністерства Внутрішніх
справ України в Харківській області
від 24 листопада 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
власності на квартиру № 44 в будинку № 12
по Фесенківському в’їзду в м. Харкові.

В іншій частині позову – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 577
(п’ятсот сімдесят сім) грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

ОСОБА_8 А . Фанда