Справа № 2-1477/11
Провадження № 2/444/1107/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року Жовківський районний
суд Львіської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р.
Й.,

при секретарі Петришин М.Є.

з участю представника позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

представника третьої особи
Куликівської селищної ради
Бова Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жовква Львівської
області в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа: Куликівська селищна рада,
Жовківська державна нотаріальна
контора про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
спадщину земельної ділянки та
визнання недійсним Державного акту на
право приватної власності на землю від
05.12.1996 року серії 11-ЛВ № 001652,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа:
Куликівська селищна рада, Жовківська
державна нотаріальна контора про
визнання недійсним свідоцтва про
право власності на спадщину земельної
ділянки та визнання недійсним
Державного акту на право приватної
власності на землю від 05.12.1996 року серії
11-ЛВ № 001652. Свою вимогу мотивує тим, що
без її згоди, як спадкоємця, 15.09.2006 року
Куликівська селищна рада видала
довідку на право приватизації
земельної ділянки без врахування її
частки та положень ст. 120 ЗКУ. Дана
земельна ділянка належала її матері -
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Жовківською державною нотаріальною
конторою 23.06.2011 року видано (за заявою
спадкоємців- ОСОБА_6, ОСОБА_7) свідоцтво
про право на спадщину за законом на
підставі Державного Акту № 87 а у якому
були здійснені виправлення.
Управлінням Держкомзему у
Жовківському районі Львівської
області 11.10.2010 року згідно
вищевказаного Державного акту та
довідки Куликівської селищної ради
(проте, що земля не обтяжена
сервітутами) присвоєно кадастровий
номер. Зазначає, що всі документи на
приватизацію спірної земельної
ділянки готувалися під час слухання
судової справи. Наголошує, що під час
судових засідань вона неодноразово
наголошувала про те, що у ОСОБА_6
знаходиться другий примірник
Державного акту на право власності на
землю під № 87 а в якому походження
букви "а" невідоме, так як Державний
акт на право власності на землю
зареєстровано в книзі записів
Державних актів за № 87 виданий ОСОБА_8
05.12.1996 року на підставі рішення
Куликівської селищної Ради № 43 від
18.07.1996 року. Зазначає, що ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 звернулися до нотконтори із
заявою про прийняття спадщини у версні
2006 року, а тому пропустили
шестимісячний строк, а свідоцтво про
право на спадщину за законом було
видано на підставі незаконних та
сфальсифікованих документів. Зазначає,
що вона проживала разом з матірю -
ОСОБА_8 та здійснювали догляд за нею, а
тому вважає, що її незаконно усунуто
від права на спадкування після смерті
матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
оскільки саме вона надавала кошти на
утримання матері, а також на те, що
відповідачами при оформленні права на
земельну ділянку в порядку спадкування
використано сфальсифікований
державний акт. На підставі
вищенаведеного, просить позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги викладені у
позовній заяві підтримали в повному
обсязі. Просять позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_7 в
судовому засіданні проти позову
заперечив повністю та пояснив, що
позивачка не зверталася до нотаріуса
із заявою для оформлення спадщини, а
тому втратила право на прийняття
спадщини. Щодо Державного акту на
право приватної вланості на землю № 87-а
від 05.12.1996 року вказав, що даний акт є
зареєстрованим та таким, що відповідає
дійсності.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання
не зявилася та не повідомила суд про
причини своєї неявки, хоча про час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Представник третьої особи -
Куликівської селищної ради в судовому
засіданні пояснив, що фактична
документація з приводу приватизації
ОСОБА_8 земельної діялнки свідчить про
те, що було видано державний акт на
право приваної власності на землю за №
87, а не 87-а, чому так сталося їй не
відомо.

Представник Жовківської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не зявився, однак надав заяву
про слухання справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі та
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
вважає, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_8 Даний факт
стронами не в судовому засіданні не
оспорювався.

На імя ОСОБА_8 видано Державний акт
на право приватної власності на землю
площею 0,4593 га.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1.

Як вбачається з свідоцтва про право
на спадщину від 23.06.2011 року спадкоємцем
майна гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 є до 1/2 частки спадкового
майна її син - ОСОБА_7 та до 1/2 частки
спадкового майна її внучка - ОСОБА_6.
Дана спадщина складається із земельної
ділянки площею 0,0882 га, що знаходиться
на території Куликівської селищної
ради, Жовківського району, Львівської
області, наданої для будівництва,
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та належала
померлому на підставі державного акту
на право власності на земельну ділянку
виданого Куликівською селищною радою
Львівської області 05 грудня 1996 року
серія 11-ЛВ № 001652 та зареєстрованого в
книгу реєстрацій державних актів за №
87 а, кадастровий номер землі -
:07:011:0022..

З довідки виданої виконкомом
Куликівської селищної ради
Жовківського району Львівської
області від 13.12.2013 року за № 3198
вбачається, що згідно записів з
погосподарських книг за 2004 рік в
АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 Цивільного
кодексу України, він не заявив про
відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного
кодексу України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

З копії спадкової справи № 626
відкритої після смерті ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що
позивач не зверталася до ноткотори із
заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного
кодексу України, якщо спадкоємець
протягом строку, встановленого ст. 1270
ЦК України, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України
передбачено, що за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

З даним позовом позивач
зверталася до суду, однак судовим
рішенням їй було відмовлено в
задоволенні позову про визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини.

Так, відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів і
ін.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім тих, які визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Отже, судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8,
спадкоємцями якої є сторони у справі
(за законом та заповітом). Згідно
свідоцтва про право на спадщину від 23
червня 2011 року, спадщину після смерті
ОСОБА_8 по 1/2 частині земельної ділянки
площею 0, 0882 га, яка належала
спадкодавцю на підставі державного
акта про право власності на землю №87-а
від 05 грудня 1996 року, отримали її син
ОСОБА_7 та онука ОСОБА_6, які звернулися
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_5, яка
є донькою спадкодавця ОСОБА_8 до
нотаріальної контори з відповідною
заявою не зверталася і на час смерті
матері разом з нею не проживала. Жодної,
встановленої ст. ст. 1268, 1269 ЦК України
дії позивача - ОСОБА_5, яка свідчить про
прийняття нею спадщини судом не
встановлено, а її участь у догляді за
матір'ю - чинним законодавством не
передбачено, як спосіб прийняття
спадщини.

Тому у суду немає жодних підстав для
задоволення позовних вимог позивача.
Таким чином, суд робить висновок, що у
позовних вимогах ОСОБА_5 слід
відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 57, 58, 60, 88, 208-209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_5 про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну
ділянку площею 0,0882 га виданого
Жовківською державною нотаріальною
конторою 23.06.2011 року на імя ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 недійсним - відмовити.

У позовних вимогах ОСОБА_5 про визнання
недійсним Державного акту на право
приватної власності на землю від 05.12.1996
року серії 11-ЛВ № 001652 зареєстрованого в
книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю за
№ 87 а та виданого на імя ОСОБА_8 -
відмовити.

У позовних вимогах ОСОБА_5 про
стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_7 судових
витрат по справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Зеліско Р. Й.