Придніпровський районний суд
номер справи 711/8928/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013
року

м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого – судді
Позарецької С.М.

при секретарі
Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики. Свої позовні
вимоги мотивує тим, що 04.01.2007року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
позики. Згідно даного договору,
відповідач отримав грошові кошти в
сумі 66000 доларів США, що в еквіваленті
до національної валюти України -
гривні, відповідно до офіційного курсу
НБУ, станом на 04.01.2007року, становило
333300грн. 00коп. із зобов’язанням
повернути таку ж суму коштів у тій же
валюті, а саме в доларах США, згідно
курсу НБУ на момент повернення коштів,
у строк до 04.03.2007року включно. В
результаті порушення відповідачем
умов договору між сторонами 14.01.2010року
було укладено Додаткову угоду №1,
відповідно до умов якої - п.1. відповідач
зобов’язався сплатити залишок
заборгованості в сумі 821432грн. 09коп., що
виникла в результаті неналежного
виконання ним умов договору позики №
б/н від "04" січня 2007р., та повернути
позичальнику вказану суму коштів у
строк до 14.03.2010року включно, у
національній валюті держави Україна.

20.04.2010року відповідачеві
було особисто вручено вимогу про
погашення заборгованості в сумі
821432грн. 09коп., проте, всупереч
обіцянкам, ОСОБА_2 не вжила жодних
заходів щодо погашення боргу, а також
прострочила виконання грошового
зобов’язання. Також умовами Угоди (п.10.)
було передбачено, що за прострочення
виконання зобов’язань за цим
договором відповідач має сплатити пеню
в розмірі 0,15% від суми позики за кожен
день прострочення. 01.06.2013року між
позивачем та відповідачем складено Акт
№2 про звіряння взаєморозрахунків за
договором безвідсоткової позики
грошових коштів № б/н від 04.01.2007р. (з
подальшими змінами та доповненнями). На
підставі даного Акту №2 сторони
01.06.2013року уклали договір новації боргу
у позикове зобов’язання №1. Відповідно
до умов договору новації - сторони
домовились, що існуюче, станом на 01.06.2013
року, зобов’язання, у вигляді боргу
відповідача перед позивачем, в сумі
2269208грн. 34коп. підтверджене договором
безвідсоткової позики грошових коштів
№ б/н від "04" січня 2007р., додатковою
угодою № 1 до договору № б/н від "04"
січня 2007р. та Актом звірки
взаєморозрахунків №2 від 01.06.2013року,
який є невід’ємною частиною даного
договору.

Також відповідач в повному
обсязі визнав та прийняв на себе
заборгованість в сумі 2269208грн. 34коп, що
виникла в результаті неналежного
виконання ним умов договору
безвідсоткової позики грошових коштів
№ б/н від "04" січня 2007р., додатковою
угодою № 1 від 14.01.2010р. до договору № б/н
від "04"січня 2007р., та зобов’язався
повернути позивачу вказану суму коштів
у строк до 01 серпня 2013 року включно, у
національній валюті - гривні. Проте,
відповідач знову не виконав взятих на
себе зобов’язань, на телефонні дзвінки
не реагує, особистих зустрічей уникає.
Тому, позивач просить суд стягнути з
ОСОБА_2 на його користь заборгованість
в сумі 2269208грн. 34коп. та витрати
понесені за сплату судового збору в
сумі 3441грн. 00коп.

В судовому засіданні
представник позивача за дорученням
ОСОБА_3 повністю підтримав заявлені
вимоги і просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явився, будучи належним
чином повідомлений про час, дату та
місце розгляду справи. Про причини
неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в
судовому засіданні повністю визнала
позовні вимоги і не заперечувала проти
їх задоволення.

Представник відповідача
ОСОБА_2 – за дорученням ОСОБА_4 також
визнала заявлені позовні вимоги та
пояснила, що тяжкий матеріальний стан
не давав можливості сплатити борг, який
визнала ОСОБА_2, але вони має наміри
його погасити.

Заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача та
його представника, дослідивши письмові
матеріали справи та докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення за
таких підстав:

встановлено, що згідно договору позики
від 04.01.2007року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір позики, згідно якого
позивач передав ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 66000грн. доларів США, що в
еквіваленті, відповідно до курсу НБУ,
станом на 04.01.2007року, становило 333300грн.
00коп. із зобов’язанням повернути таку
ж суму коштів у тій же валюті, а саме в
доларах США, згідно курсу НБУ на момент
повернення коштів, у строк до 04.03.2007року
включно. Повернення позики має
відбутись за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
передачі коштів у вигляді готівки у
доларах США. Позика (її частини)
вважається повернутою в момент
передачі готівкових коштів
позикодавцеві під розписку (п.6
договору).

В результаті порушення відповідачем
умов договору між сторонами, 14.01.2010року
було укладено Додаткову угоду.
Відповідно до умов п.1. угоди відповідач
зобов’язався погасити наявний залишок
заборгованості в сумі 821432грн. 09коп., що
виникла в результаті неналежного
виконання ним умов договору позики №
б/н від "04" січня 2007р., та повернути
позичальнику вказану суму коштів у
строк до 14.03.2010року включно, у
національній валюті - гривні.
20.04.2010року, відповідачеві було особисто
вручено вимогу про погашення
заборгованості в сумі 821432грн. 09коп.

За умовами Угоди (п.10.), - за прострочення
виконання зобов’язань за договором
відповідач має сплатити пеню в розмірі
0,15% від суми позики за кожен день
прострочення. 01.06.2013року між позивачем
та відповідачем було складено Акт №2
про звіряння взаєморозрахунків за
договором безвідсоткової позики
грошових коштів № б/н від 04.01.2007р. (з
подальшими змінами та доповненнями). На
підставі Акту №2 сторони 01.06.2013року
уклали договір новації боргу у
позикове зобов’язання №1. Відповідно
до умов договору новації - сторони
домовились, що існуюче, станом на 01.06.2013
року, зобов’язання, у вигляді боргу в
сумі 2269208грн. 34коп., підтверджене
договором безвідсоткової позики
грошових коштів № б/н від "04" січня 2007р.,
додатковою угодою № 1 до договору № б/н
від "04" січня 2007р. та Актом звірки
взаєморозрахунків №2 від 01.06.2013року.

В обумовлений договором строк
відповідач грошей позивачу не
повернув. На неодноразові нагадування
останнього стосовно необхідності
повернення грошей відповідач не
реагує.

Крім того, в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 повністю
визнала боргові зобов»язання та розмір
боргу, який зазначено позивачем у
позові.

Таким чином, сума неповернутої позики
складає 2269208грн. 34коп.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК
України, - за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає другій
стороні (позичальникові) у власність
гроші, або речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник
зобов’язується повернути таку ж суму
грошей або рівну кількість речей того ж
роду і якості. На підтвердження
укладання договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей (ч.2 ст.
1047ЦК). Згідно із ст. 526 ЦК України
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Як передбачено ст. 599 ЦК
України зобов’язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином,
а згідно ст. 1049 ЦК України, -
позичальник зобов’язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Боржник, як зазначає ст. 625 ЦК України,
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов’язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов’язання, на
вимогу кредитора зобов’язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлено договором або
законом.

В судовому засіданні встановлено, що в
зв’язку з не повним виконанням
зобов’язання по договору позики,
відповідачем порушені права позивача.

Оскільки зобов’язання по договору
відповідач в повному обсязі не виконав,
суд вважає, що борг підлягає до
стягнення. За таких обставин, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути борг в сумі 2269208грн. 34коп.

Згідно ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
судові витрати, понесені нею і
документально підтверджені. Отже, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 3441грн.
00коп. (квитанція від 01.08.2013р. №4683772-1).

На підставі викладеного та,
керуючись ст.ст. 532, 526, 599, 625, 1047, 1046, 1049 ЦК
України, ст. ст.3, 8, 10, 11, 79, 57- 60, 88, 174, 209, 212,
213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в розмірі 2269208грн. 34коп. та
судовий збір в розмірі 3441грн. 00коп., а
всього – 2272649 (два мільйони двісті
сімдесят дві тисячі шістсот сорок
дев’ять)грн. 34коп.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий

ОСОБА_5