Справа № 626/3335/13-ц
Провадження № 6/626/189/2013
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2013 року
Красноградський районний суд
Харківської області у складі:

головуючої - судді
Тарасенко Л.І.

при секретарі
Деревінській Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Краснограді, у
відсутності сторін, заяву державного
виконавця ВДВС Красноградського РУЮ
Харківської області Шуть Ю.О. про
визнання судом відмови стягувача від
примусового виконання судового
рішення Красноградського районного
суду Харківської області № 2-558/2000 від
16.02.2000 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець ВДВС
Красноградського РУЮ ОСОБА_3О
звернулась суду з заявою про визнання
судом відмови стягувача від
примусового виконання судового
рішення Красноградського районного
суду № 2-558/2000 від 16.02.2000 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання дітей:
Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Анни,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від
заробітку відповідача, щомісячно до
досягнення дітьми повноліття,
починаючи з 14.02.2000 року, з тих підстав що
відділу ДВС від стягувача надійшла
заява про закінчення виконавчого
провадження.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з’явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені у
встановленому порядку, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надійшло.

Від ОСОБА_2 23.12.2013 року до суду надійшла
письмова заява в якій вона просити
визнати її відмову від примусового
виконання рішення суду та розглянути
справу за її відсутності.

Державний виконавець ВДВС
Красноградського РУЮ ОСОБА_3 в поданій
до суду заяві просить розглянути
справу за її відсутності, заяву
підтримує.

Враховуючи те, що сторони належним
чином повідомлені про день та час
розгляду справи, суд вважає за можливе
на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
розглянути справу у відсутності
сторін на підставі наявних у справі
доказів, без фіксування судового
засідання технічними засобами.

Перевіривши надані матеріали, суд
вважає за можливе задовольнити заяву
виходячи з наступного.

Постановою Красноградського районного
суду Харківської області від 16.02.2000
року було стягнуто аліменти з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 на утримання дітей:
Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Анни,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від
заробітку відповідача, щомісячно до
досягнення дітьми повноліття,
починаючи з 14.02.2000 року (а.с. 7).

Красноградським районним судом 24.02.2000
року до ВДВС Красноградського РУЮ було
направлено до виконання виконавчий
лист про стягнення аліментів (а.с. 8).

ОСОБА_2 09.12.2013 року до ВДВС
Красноградського РУЮ Харківської
області подала заяву в якій просить
закінчити виконавче провадження по
виконавчому листу про стягнення з
ОСОБА_1 на її користь аліментів на
утримання дітей, у зв’язку з мирним
вирішенням питання (а.с. 13).

Згідно ст. 372 ЦПК України мирова угода,
укладена між сторонами, або відмова
стягувача від примусового виконання в
процесі виконання рішення подається в
письмовій формі державному виконавцю,
який не пізніше триденного строку
передає її до суду за місцем виконання
рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди
або відмови від примусового виконання
суд постановляє ухвалу відповідно до
положень цього Кодексу.

Відповідно п. 1) ч. 1 до ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
визнання судом відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду.

Згідно п.7.5.11. Інструкції про проведення
виконавчих дій, звільнення від сплати
аліментів та питання про розмір
заборгованості з них вирішується за
заявою зацікавленої особи судом у
порядку, встановленому діючим
законодавством.

На підставі викладеного та враховуючи,
що на даний час стягувач ОСОБА_2 не
бажає примусового виконання вище
вказаного судового рішення, просить
прийняти її відмову від примусового
його виконання, про що добровільно
заявила і 09.12.2013 року звернулась до ВДВС
Красногравдського РУЮ з письмовою
заявою про закінчення виконавчого
провадження та 23.12.2013 року подало
аналогічну заяву до суду, тобто сумніву
у добровільній відмові стягувача від
примусового виконання рішення у суду
не виникає, а тому суд вважає за
необхідне прийняти відмову стягувача
від примусового виконання рішення, так
як це не суперечить закону та не
порушує права чи свободи інших осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.
49 Закону України “Про виконавче
провадження”, ст. 372 ЦПК України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Заяву державного виконавця ВДВС
Красноградського РУЮ ОСОБА_3
задовольнити.

Прийняти відмову стягувача
ОСОБА_2 від примусового виконання
судового рішення Красноградського
районного суду Харківської області №
2-558/2000 від 16.02.2000 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на її користь на
утримання дітей: Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
Анни, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини
від заробітку відповідача, щомісячно
до досягнення дітьми повноліття,
починаючи з 14.02.2000 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення в
апеляційний суд Харківської області
через Красноградський районний суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

Тарасенко Л.І.