Справа № 466/7366/13
Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/7655/13
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі: Брикайло М.В.,

за участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 21 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на повнолітнього
сина -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним
позовом. Зазначала, що з 21.01.1994 року до
25.01.2010 року вона перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Від спільного подружнього життя у них
народилися діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року і ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідно. Діти проживають з нею. З
01.09.2013 року відповідач допомоги для
утримання дітей не надає. ІНФОРМАЦІЯ_3
року син ОСОБА_4 досягнув повноліття,
навчається на денній формі навчання
Національного університету
«Львівська політехніка».

Так як батько матеріальних засобів для
продовження навчання сина не надає, хоч
має таку можливість, тому просила суд
ухвалити рішення про стягнення з
відповідача на її користь аліменти для
продовження навчання сина в розмірі 14
частини усіх видів заробітку щомісяця
на період навчання до червня 2017 року.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково. Ухвалено про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на його утримання щомісячно у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
доходу, починаючи з 21.10.2013 року до
закінчення навчання, але без
урахування часу канікул та не довше як
до досягнення дитиною 23 років.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, просить його
змінити у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Зокрема, в частині визначення
стягувача аліментів, часу, з якого
присуджуються аліменти, а також
ухвалити про стягнення аліментів і під
час канікул.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача ОСОБА_2 на підтримання скарги,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги колегія
суддів приходить до переконання про
наявність підстав для її задоволення з
огляду на викладені мотиви.

Статтею 199 СК України передбачено
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання.

Нормами цієї статті передбачено, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим по требують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до досяг
нення двадцяти трьох років за умови, що
вони можуть надавати матеріальну
допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що повнолітній син
відповідача продовжує навчання і у
зв'язку із цим потребує матеріальної
допомоги.

Необхідність і розмір такої потреби
позивач обґрунтувала. Такі витрати
полягають у необхідності придбання
підручників, наукової літератури,
витрат на проживання тощо.

Судом першої інстанції також
встановлено і можливість батька
надавати таку допомогу, який проживає
окремо, має постійну роботу, його
середній заробіток значно (у декілька
разів) перевищує мінімальний
прожитковий мінімум для працездатної
особи.

Разом із цим колегія суддів вважає
наявними підстави для зміни рішення з
огляду на те, що місцевий суд невірно
застосував норми матеріального права.

Як зазначалося вище, ч. 3 ст. 199 СК
України передбачено, що право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Так як з позовом про стягнення
аліментів звернувся той з батьків, з
ким проживає син, то аліменти мають
стягуватися на користь позивачки
ОСОБА_2

Статтею 201 СК України визначено, що до
відносин між батьками і дочкою, сином
щодо надання їм утримання
застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і
194 - 197 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Отже, аліменти слід стягувати з 21.09.2013
року, як правильно зазначає апелянт.

Оскільки чинне законодавство не
передбачає обмеження права позивача на
одержання даного виду утримання і під
час канікул, то рішення суду в цій
частині також підлягає зміні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ст. 309, ст. 317
ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 21 жовтня 2013 року
змінити.

Абзаци перший і другий даного рішення
викласти у такій редакції.

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти для продовження навчання
сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у
розмірі 1/4 частини усіх видів доходу,
починаючи з 27.09.2013 року і до закінчення
навчання у червні 2017 року, але не більше
досягнення ним 23 років.

В решті рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :

Судді: