Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Волноваський районний
суд Донецької області

У складі:

Головуючого судді: Мохова Є.І.

При секретарях : Брідня О.Л.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача
Бурак П.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Волноваха, цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Іванівської сільської ради, третя
особа ОСОБА_4 про визнання в порядку
спадкування за законом права
постійного користування земельною
ділянкою для ведення фермерського
господарства та права власності на
фермерське господарство,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2013 року позивач звернувся у суд до
відповідача із вказаним позовом
зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
його батько ОСОБА_5, який відповідно до
Статуту фермерського господарства
«ІНФОРМАЦІЯ_2», зареєстрованого
розпорядженням №185 Волноваської
районної державної адміністрації від
05.05.1995р., є засновником фермерського
господарства «ІНФОРМАЦІЯ_2», і на
момент створення був його головою.

У відповідності до діючого
законодавства на момент створення
фермерського господарства
«ІНФОРМАЦІЯ_2», зокрема ЗУ «Про
селянське (фермерське) господарство»
необхідною умовою створення і
функціонування селянського
(фермерського) господарства була
земельна ділянка, яка мала перебувати
або у власності, або у постійному
користуванні осіб, які виявили бажання
створити фермерське господарство.
Батькові позивача, ОСОБА_5, на підставі
рішення Волноваської районної ради
народних депутатів Волноваського
району Донецької області було надано у
постійне користування земельну
ділянку площею 25,17 га для ведення
селянського (фермерського)
господарства, а 05.05.1995р. було створено
фермерське господарство «ОСОБА_5.».

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про фермерське
господарство» фермерське господарство
є формою підприємницької діяльності
громадян із створенням юридичної
особи, які виявили бажання виробляти
товарну сільськогосподарську
продукцію, займатися її переробкою та
реалізацією з метою отримання прибутку
на земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону. У ст. 19 цього ж
Закону передбачено, що до складу майна
фермерського господарства входить
право користування землею. Ст. 22
передбачено, фермерське господарство
як цілісний майновий комплекс включає
майно, передане до складеного капіталу,
не розподілений прибуток, майнові та
інші зобов'язання. Ст.191 ЦК України
визначено, що до складу підприємства як
єдиного майнового комплексу входять
усі види майна, призначені для його
діяльності, включаючи земельні
ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону
успадкування фермерського
господарства (цілісного майнового
комплексу або його частини)
здійснюється відповідно до закону.
Таким законом на сьогодні є Цивільний
кодекс України, відповідного до якого
(ст. 1216) успадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Після смерті батька відкрилася
спадщина, до якої входить фермерське
господарство «ІНФОРМАЦІЯ_2», код ЄДРПОУ
НОМЕР_1, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, і право на постійне
користування земельною ділянкою,
наданої для ведення фермерського
господарства, загальною площею 25,17 га,
яка розташована на території
Іванівської сільської ради.
Спадкоємцями першої черги є він,
позивач, та його брат - ОСОБА_4, який не
бажає приймати спадщину та
відмовляється від своєї частки
спадщини на користь позивача. Також із
спадкодавцем проживала його дружина,
мати позивача - ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про фермерське
господарство» діяльність фермерського
господарства припиняється у разі: 1)
реорганізації фермерського
господарства; 2) ліквідації
фермерського господарства; 3) визнання
фермерського господарства
неплатоспроможним (банкрутом); 4) якщо
не залишається спадкоємця, який бажає
продовжити діяльність господарства.

На цей час за СФГ «ІНФОРМАЦІЯ_2», не
розпочато процедури реорганізації,
ліквідації та процедури банкрутства,
позивач продовжую здійснювати
статутну діяльності, зокрема, сплачує
податки та збори.

Недосконалість діючого законодавства
перешкоджає отримати свідоцтво про
право на спадщину, оформленню
правовстановлюючих документів та
заважає вільно володіти, користуватися
майном, що належить фермерському
господарству «ОСОБА_5.».

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем
першої черги за законом, але не може
належним чином оформити спадщину,
просив суд задовольнити позов.

Позивач у судове засідання не з'явився,
від нього надійшла заява про слухання
справи за його відсутність, на позові
наполягав.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги змінила,
просила позовні вимоги в частині
визнання в порядку спадкування за
законом права постійного користування
земельною ділянкою для ведення
фермерського господарства - залишити
без розгляду. На задоволені вимог щодо
визнання права власності на селянське
(фермерське) господарство
«ІНФОРМАЦІЯ_2», код ЄДРПОУ НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
наполягала.

Представник відповідача, Іванівської
сільської ради у судове засідання
з'явився, позов визнав частково.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, до суду надав заяву у якій
просить справу розглянути без його
участі, тому суд вважає можливим
розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню,
з наступного.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, які не
заборонені законом, у тому числі з
правовідносин. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо витікає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, померлий
ОСОБА_5 є батьком позивача, що
підтверджується свідоцтвом про
народження та рішенням Волноваського
районного суду від 20.09.2013 року у справі
№ 221/4517/13-ц про встановлення факту
родинних відносин.

ОСОБА_5 є засновником, головою та єдиним
членом фермерського господарства
відповідно до Статуту фермерського
господарства «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
зареєстрованого розпорядженням №185
Волноваської районної державної
адміністрації від 05.05.1995р., був
засновником фермерського господарства
«ІНФОРМАЦІЯ_2». На підставі рішення
Волноваської районної ради народних
депутатів Волноваського району
Донецької області отримав у постійне
користування земельну ділянку площею
25,17 га для ведення селянського
(фермерського) господарства, що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування землею,
а 05.05.1995р. було створено фермерське
господарство «ОСОБА_5.», що
підтверджується Випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про фермерське
господарство» фермерське господарство
є формою підприємницької діяльності
громадян із створенням юридичної
особи, які виявили бажання виробляти
товарну сільськогосподарську
продукцію, займатися її переробкою та
реалізацією з метою отримання прибутку
на земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону. У ст. 19 цього ж
Закону передбачено, що до складу майна
фермерського господарства входить
право користування землею. Ст. 22
передбачено, фермерське господарство
як цілісний майновий комплекс включає
майно, передане до складеного капіталу,
не розподілений прибуток, майнові та
інші зобов'язання. Ст.191 ЦК України
визначено, що до складу підприємства як
єдиного майнового комплексу входять
усі види майна, призначені для його
діяльності, включаючи земельні
ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону
успадкування фермерського
господарства (цілісного майнового
комплексу або його частини)
здійснюється відповідно до закону.
Таким законом на сьогодні є Цивільний
кодекс України, відповідного до якого
(ст. 1216) успадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, до якої входить селянське
(фермерське) господарство
«ІНФОРМАЦІЯ_2», код ЄДРПОУ НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як
цілісний майновий комплекс.

Спадкоємцями першої черги після смерті
батька є позивач, та брат позивача -
ОСОБА_4 який відмовляється від своєї
частки спадщини на користь позивача.
Також на день смерті ОСОБА_5 з ним
проживала дружина - ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадщину не приймала.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про фермерське
господарство» діяльність фермерського
господарства припиняється у разі: 1)
реорганізації фермерського
господарства; 2) ліквідації
фермерського господарства; 3) визнання
фермерського господарства
неплатоспроможним (банкрутом); 4) якщо
не залишається спадкоємця, який бажає
продовжити діяльність господарства.

Після смерті голови СФГ «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
процедура реорганізації, ліквідації та
процедури банкрутства не розпочато,
позивач фактично продовжую
здійснювати статутну діяльності,
зокрема користується земельною
ділянкою, сплачує податки та збори, що
підтверджується квитанціями з банку та
звітами до ДПІ.

Виходячи із наведеного, суд дійшов
висновку про те, що позивачу правомірно
належить спадкове майно, є його
законним власником, а тому його позов
підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.
191,328,1216,1217-1220,1258,1261,1268ЦК України, ЗУ «Про
фермерське господарство», керуючись
ст.ст.15, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Іванівської сільської
ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання в
порядку спадкування права власності на
фермерське господарство задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька - ОСОБА_5 право власності на
селянське (фермерське) господарство
«ОСОБА_5.», код ЄДРПОУ НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Оригінал рішення виготовлено в єдиному
екземплярі, та знаходиться в
матеріалах цивільної справи №2/221/1612/2013,
яка зберігається у архіві
Волноваського районного суду
Донецької області.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Волноваський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення подається
впродовж десяти днів після оголошення
рішення.

Особи, що не приймали участь у справі,
мають право оскарження рішення в той же
строк, з моменту вручення їм копії
рішення.

Суддя: