Справа № 301/2840/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" грудня 2013 р.
м. Іршава

Іршавський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючої судді Сойми М.М., при
секретарі Шерегій Н.В., з участю
представника позивача ОСОБА_1 -
адвоката ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3,
представника третьої особи ОСОБА_4 -
адвоката ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Іршава цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
Іршавської міської ради, де треті
особи, що не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: ОСОБА_4,
Іршавська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на спадкове нерухоме майно,

В С Т А Н О В
И В :

Позивачі звернулися до суду з
позовом до відповідача та третіх осіб
про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно - закінчений
будівництвом житловий будинок з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивачі мотивують тим,
що за час перебування в шлюбі позивача
ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ними 15 лютого 1983 року
на підставі договору купівлі-продажу
було придбано житловий будинок АДРЕСА_1
та вказаний будинок їм належав на праві
спільної сумісної власності. ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і після його смерті
відкрилася спадщина, до складу якої
входить ? частина житлового будинку з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 0,0987 га. Спадкоємцями по закону
після смерті ОСОБА_6 є його дружина -
позивач ОСОБА_1, син - позивач ОСОБА_3 та
мати - третя особа ОСОБА_4. На день
смерті ОСОБА_6 у спадковому будинку
були зареєстровані та проживали
будинку позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Дружина спадкодавця ОСОБА_1 та його
мати ОСОБА_4 в установлений строк
подали заяви до нотконтори про
прийняття спадщини. Однак, оскільки
будинок належним чином не
зареєстрований і на нього відсутнє
свідоцтво про право власності, то
спадщину в нотконторі оформити
неможливо. Після смерті ОСОБА_6
позивачі вступили у фактичне володіння
спадковим майном, факти оспорювання їх
права власності на майно з боку інших
осіб відсутні. Позивач ОСОБА_1 просить
визнати за нею 4/6 частки даного
житлового будинку, а позивач ОСОБА_3
просить визнати за ним 1/6 частку
спадкового житлового будинку.

Представник позивача ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_3 в
судовому засіданні вимоги позову
підтримали в повному обсязі та,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, просять позов
задовольнити.

Представник відповідача
Іршавської міської ради в судове
засідання не з»явився, а подав суду
листа, в якому просить справу
розглянути у відсутності представника
Іршавської міської ради.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Іршавської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з»явилася, позаяк
направила суду листа, в якому просить
справу розглянути у відсутності
представника Іршавської
держнотконтори, та в листі зазначила,
що доповнень та заперечень по справі
немає.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в
судовому засіданні вирішення позову
залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового
розгляду та дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що позивач
ОСОБА_1 з 17 липня 1982 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та
даний шлюб було зареєстровано у
виконкомі Зарічанської сільської ради
за актовим записом № 35, що
стверджується також витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
шлюбі (а.с. 10).

Позивач ОСОБА_3 являється сином
ОСОБА_6 та ОСОБА_1, що стверджується
свідоцтвом про його народження (а.с. 11).

За час перебування в шлюбі ОСОБА_1
та ОСОБА_6 15 лютого 1983 року купили в
рівних долях, тобто по одній половині
кожний незакінчений будівництвом
житловий будинок АДРЕСА_1, що
стверджується договором
купівлі-продажу (а.с. 12-13).

За змістом ч. 1 ст. 60 СК України та ч. 3
ст. 368 Цивільного кодексу України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу є
їхньою спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду".

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
стверджується також витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина, до складу якої входить ?
частина житлового будинку з надвірними
спорудами під АДРЕСА_1. ОСОБА_6 на
випадок своєї смерті заповіт не
залишав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3
являються спадкоємцями та відносяться
до кола спадкоємців першої черги по
закону після смерті чоловіка та батька
ОСОБА_6, вступили у фактичне володіння
спадковим майном, тобто, постійно
проживали разом із спадкодавцем до дня
його смерті та були зареєстровані на
день смерті останнього у спадковому
будинку. При цьому, позивач ОСОБА_1 в
установлений законом шестимісячний
строк звернулася із заявою про
прийняття спадщини після смерті
чоловіка ОСОБА_6 (а.с. 8).

Крім позивачів, спадкоємицею першої
черги по закону після смерті ОСОБА_6 є
його мати ОСОБА_4, яка також після
смерті сина в установлений законом
шестимісячний строк звернулася до
нотконтори із заявою про прийняття
спадщини (а.с. 9) і вважається такою, що
прийняла спадщину у відповідності до
ст. 1269 ЦК України.

Оскільки після смерті ОСОБА_6 право
спадкування ? частини житлового
будинку за законом у першу чергу мають
троє спадкоємців - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, то частка кожного буде
дорівнювати 1/6 частки спадщини, при
цьому, позивачу ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності належить
також 3/6 даного житлового будинку,
оскільки вказаний будинок є майном,
набутим подружжям під час шлюбу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України «До
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті».

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме
майно та їх обтяження, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав та їх
обтяжень діяло законодавство, що не
передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав та їх обтяжень.

В даному випадку будинок був
побудований до 1983 року, до набрання
чинності цим Законом, а законодавства,
яке б передбачало його обов'язкову
реєстрацію, не було.

З цього слідує, що право на ? частину
вказаного спадкового житлового
будинку визнається за померлим ОСОБА_6
навіть за відсутності його державної
реєстрації за ним.

Про наявність спадкового будинку з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1,
стверджено технічним паспортом на
будинок, відповідно до якого на
вказаний будинок відсутня реєстрація в
Іршавському КП «Іршавське БТІ» та про
те, що у вказаному будинку
зареєстровані позивачі та
спадкодавець ОСОБА_6, стверджено
записами в будинковій книзі (а.с. 20-21).

Відповідно до витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, за вказаним будинком
рахується земельна ділянка площею 0,0987
га (а.с.14).

Про прийняття позивачами спадщини -
житлового будинку після смерті
чоловіка та батька, свідчить та
обставина, що позивачі у відповідності
до ст. 1268 ч.3 ЦК України в редакції 2004
року прийняли спадщину та фактично
вступили в управління та володіння
спадковим майном, що є доведеним в
судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що
позивачі навели допустимими доказами
те, що вони як спадкоємці після смерті
чоловіка та батька вправі набути право
власності на спадкове майно у
відповідно визначених частках кожний.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 3, 80, 213-215 ЦПК України,
ст. ст. 16, 368, 370, 392, 1218, 1220-1222, 1258 ч.1, 1261, 1268,
1269 ЦК України (ред. 2004 року), ст. ст. 60, 70
СК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
приватної власності на спадкове
нерухоме майно - 4/6 частки закінченого
будівництвом житлового будинку з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право приватної власності на спадкове
нерухоме майно - 1/6 частку закінченого
будівництвом житлового будинку з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Іршавський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча суддя:
Сойма М.М.