Справа № 471/1621/13-ц
Провадження №2/471/546/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2013 Братський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання
права власності на нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно, посилаючись на те, що 10
січня 2012 року між ним та відповідачкою
було укладено просту письмову угоду
про купівлю-продаж майна, яке належить
її покійному чоловіку ОСОБА_3,
померлого 04.11.2011 року, а саме:
нежитловий об’єкт - склад,
розташований по вулиці Луговій, 2 в с.
Прищепівка Братського району
Миколаївської області на суму 8000 грн.

Право приватної власності ОСОБА_3
отримав згідно протоколу засідання
правління СГВК ім.. Тобілевича від
07.03.2000 року, в якому майно члена СГВК , а
саме комбайн обміняли на нежитлове
приміщення в с. Прищепівка Братського
району Миколаївської області. Оскільки
чоловіком позивачки не завершено
було виготовлення документів на право
власності на нежитловий об’єкт, і він
помер , позивачка ОСОБА_2 після його
смерті прийняла спадщину, однак
оформити документально не має змоги.

Зобов'язання по цьому договору
позивачем було виконано в повному
обсязі: він повністю здійснив з
відповідачкою розрахунок за купівлю
вказаного майна в повному обсязі, а
вона віддала належні до приміщення
документи та ключі.

Позивач до початку судового засідання
звернувся із усною заявою, в якій
підтримав заявлені позовні вимоги в
повному обсязі та просив справу
слухати без його участі, в зв’язку із
зайнятістю на роботі.

Відповідачка до початку судового
засідання звернулася із письмовою
заявою, в якій визнала позовні вимоги
в повному об’ємі та просила справу
слухати без її участі.

Дослідивши надані докази, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 10 січня 2012 року між ОСОБА_1 та
відповідачкою було укладено просту
письмову угоду про купівлю-продаж
майна, яке належить її покійному
чоловіку ОСОБА_3, померлого 04.11.2011 року,
а саме: нежитловий об’єкт - склад,
розташований по вулиці Луговій, 2 в с.
Прищепівка Братського району
Миколаївської області на суму 8000 грн.

Право приватної власності ОСОБА_3
отримав згідно протоколу засідання
правління СГВК ім.. Тобілевича від
07.03.2000 року, в якому майно члена СГВК , а
саме комбайн обміняли на нежитлове
приміщення в с. Прищепівка Братського
району Миколаївської області. Оскільки
чоловіком позивачки не завершено
було виготовлення документів на право
власності на нежитловий об’єкт, і він
помер , позивачка ОСОБА_2 після його
смерті прийняла спадщину, однак
оформити документально не має змоги.

Зобов'язання по цьому договору
позивачем було виконано в повному
обсязі: він повністю здійснив з
відповідачкою розрахунок за купівлю
вказаного майна в повному обсязі, а
вона віддала належні до приміщення
документи та ключі.

Позивач звернувся до відповідачки, щоб
зареєструвати право власності на
вказане мано, так як угода
купівлі-продажу суперечить вимогам
ст.657 ЦК України, не оформлена
нотаріально, але він відмовляється,
посилаючись на те, що відсутні
оригінали документів на приміщення та
не переоформлено повністю право
власності на померлого чоловіка.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо
сторони домовилися, щодо усіх істотних
умов договору, і відбулося повне або
часткове виконання договору, суд може
визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, оскільки
позивачем не було заявлено вимог щодо
стягнення судових витрат з
відповідачки, тому суд залишає судові
витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу
нерухомого майна, укладену між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 10 січня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної
власності на :

-          Нежитловий об’єкт –
комплекс будівель, розташований по
вулиці Луговій, 2 в с.Прищепівка
Братського району Миколаївської
області , позначених літерою А-1 -склад,
загальною площею 299,2 кв.м., Б-1 -склад,
загальною площею 313,4 кв.м., б-1 – навіс,
загальною площею 49,1 кв.м.

Залишити судові витрати за позивачем.

Апеляційна скарга на
рішення Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду

ОС
ОБА_4,