Провадження № 4-с/461/117/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013
року

м.Ль
вів

Галицький районний суд міста Львова в
складі:

головуючого судді – Романюка В.Ф.

при секретарі – Бішко В.М.,

з участю: скаржника – ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця Галицького ВДВС
ЛМУЮ, -

в с т а н о в и в:

скаржники звернулися до суду із
скаргою на бездіяльність державного
виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ, з
подальшим уточненням з підстав,
викладених у скарзі.

В обґрунтування заявленої скарги
покликаються на те, що арешт був
накладений Галицьким ВДВС ЛМУЮ за
судовим наказом Галицького районного
суду м.Львова №2н-287, виданим 04.05.2011 року
про стягнення заборгованості в розмірі
667,72 грн. та 25,50 грн. судового збору на
користь держави. 25.11.2013 року з Держаного
реєстру речових прав на нерухоме майно
у Реєстраційній службі ЛМУЮ ОСОБА_1
стало відомо про накладений арешт на
майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, а також
на автомобіль марки «FORD FUSION COMFORT»,
червоний, номер двигуна НОМЕР_1, д.н.з
ВС4114ВТ, який належить ОСОБА_2 В
Галицькому ВДВС не надали ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 копію згаданого судового
наказу, мотивуючи його поверненням
стягувачу, проте останній, цей наказ
також не отримував зворотно з
Галицького ВДВС. Все це унеможливлює
ознайомлення з даним наказом. За
адресою: м.Львів, вул.Рутковича, 15/2
родина ОСОБА_2 не проживала вже більше
шести років, у зв’язку із сусідньою
надбудовою, яка спричинила тріщини та
інші пошкодження у будинку, тому й
дізналися про судовий наказ випадково.
Проте, негайно, 25.11.2013 року, отримавши
необхідні рахунки, ОСОБА_1 сплатив
належну за даними ЛМКП
«Львівводоканал» заборгованість та
сплачений ним судовий збір. Також,
ОСОБА_1 25.11.2013 року повідомив начальника
Галицького ВДВС ЛМУЮ про відсутність
заборгованості і погашення боргу в
повному обсязі та попросив зняти арешт
з майна боржника та закінчити
виконавче провадження по даній справі.
Просить зобов’язати Галицький ВДВС
ЛМУЮ винести постанову про закінчення
виконавчого провадження та зняти
арешт, накладений на майно за судовим
наказом №2н-287/11, виданим Галицьким
районним судом м.Львова 04.05.2011 року.

В судовому засіданні скаржник внесену
скаргу на дії та бездіяльність
державного виконавця підтримав, надав
аналогічні пояснення та просить таку
задоволити.

Державний виконавець Галицького ВДВС
ЛМУЮ в судове засідання не з’явився,
хоча належним чином повідомлявся про
дату і час розгляду скарги.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» №14 від 26.12.2003 року, неявка
в судове засідання в зазначених
справах заявника або заінтересованої
особи, яким повідомлено про час і місце
його проведення, не перешкоджає
розгляду скарги, заяви чи подання, а
тому суд вважає за можливе розглянути
скаргу за відсутності державного
виконавця.

Заслухавши пояснення скаржника,
дослідивши матеріали скарги, суд
приходить до висновку, що така до
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) – це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов’язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття провадження за рішенням
суду, винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов’язаних з організацією та
проведення виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається,скасовуються інші
вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв’язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом. У разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено у судовому
засіданні, скаржниками погашено в
повному обсязі заборгованість (а.с. 4-5).

Однак, державним виконавцем
не винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження та не знято
арешт з майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Виходячи з вищенаведеного, оскільки
державний виконавець не вжив
передбачених законом заходів для
закінчення виконавчого провадження, у
зв’язку із фактичним виконанням в
повному обсязі рішення суду, суд
приходить до висновку, що слід визнати
протиправною бездіяльність державного
виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Відтак, суд приходить до висновку про
обґрунтованість внесеної скарги та
необхідність її задоволення.

Керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», ст.ст.208-210, 383-388
ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

скаргу задовольнити.

Зобов’язати Галицький відділ
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції винести постанову про
закінчення виконавчого провадження з
виконання судового наказу №2н-287/11,
виданого Галицьким районним судом
м.Львова 04.05.2011 року.

Зобов’язати Галицький відділ
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції зняти арешт, накладений на
майно згідно судового наказу №2н-287/11,
виданого Галицьким районним судом
м.Львова 04.05.2011 року, а саме: квартира
АДРЕСА_1, а також на автомобіль марки
«FORD FUSION COMFORT», (2008), червоний, номер
двигуна НОМЕР_1, д.н.з ВС4114ВТ, який
належить ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Суддя

В.Ф.
Романюк