Справа № 209/2928/13-ц
Провадження № 2/209/1112/13
З А О Ч Н Е Р ІШ Е Н Н Я
"14" листопада 2013 р.
Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі:
головуючого Гнєзділова
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті
особи: Третя дніпропетровська державна
нотаріальна контора,
Дніпродзержинський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ про визнання недійсним правочину
та визнання права власності, –
Відповідачі в судове засідання не
з’явилися, про розгляд справи
повідомлені належним чином.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Костін С,О.,
треті особи: Третя дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Дніпродзержинський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ про визнання недійсним правочину
та визнання права власності. На
обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що 26 червня 2009 року за
довіреністю посвідченою нотаріально
ОСОБА_1 передав у користування ОСОБА_4
2007 року випуску, білого кольору, номер
фургон малотоннажний – В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
АЕС 185923, видане Дніпровським ВРЕР ДАІ
УМВС України в Дніпропетровської
області 02 квітня 2010 року. Згідно заяви
оформленої нотаріально 24 березня 2010
року, зазначену довіреність було
скасовано і пред’явлено до ОСОБА_4
вимогу про повернення позивачеві
зазначеного автомобіля. Між тим ОСОБА_4
автомобіль не повернув, тривалий час
ухилявся від зустрічі і розмов з
позивачем, а потім пояснив, що нібито
автомобіль вкрала невідома особа. 26
листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
Заводського РВ Дніпродзержинського МУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області з заявою про вжиття заходів
розшуку належного позивачу автомобіля
і особи, яка його вкрала. Під час
проведення розслідування працівниками
Заводського РВ позивачу стало відомо,
що належний йому автомобіль
неправомірно продано громадянином
ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_2 Позивачем по
справі 09 грудня 2010 року у Першій
дніпродзержинській державній
нотаріальній конторі було отримано
повний витяг з Єдиного державного
реєстру довіреностей № 17019188, в якому
відзначено, що 14 січня 2010 року
державним нотаріусом Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 від імені
ОСОБА_1 оформлено довіреність на
розпорядження його транспортним
засобом ОСОБА_6 (місце проживання не
відомо). Згідно зазначеної довіреності,
ОСОБА_6 передовірив розпорядження
належним ОСОБА_1 автомобілем
громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_7. При цьому,
позивач по справі ОСОБА_1 ніякої
довіреності на розпорядження належним
йому транспортним засобом він не
оформляв і не підписував ні у вказаного
вище нотаріуса, ні у будь-якого іншого,
вищевказані громадяни йому не відомі,
таким чином зазначає, що зазначені вище
довіреності є недійсними (нікчемними).
Згідно наданої на запит адвоката
ОСОБА_8О, який є представником позивача
ОСОБА_1, відповіді Дніпродзержинського
відділу реєстраційно –екзаменаційної
роботи ДАІ (Дніпродзержинський ВРЕР)
від 28 лютого 2013 року № 5401, 27 липня 2010
року спірний автомобіль було
неправомірно знято з обліку у
Дніпродзержинському ВРЕР на підставі
недійсної довіреності № ВМО 946346 від 15
січня 2010 року ОСОБА_3 і 16 березня 2011
року зареєстровано у МРЕВ -1 м.
Запоріжжя за громадянкою ОСОБА_2 на
підставі довідки-рахунку № 212160 від 28
липня 2010 рок, виданої ЗАТ
«НАДЗБРУЧЧЯ-ЛАДА». При цьому, спірний
автомобіль, належний ОСОБА_1
зареєстровано у МРЕВ-1 м .Запоріжжя, як
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу САЕ 415543 від 16
березня 2011 рок,номер шасі (кузова, рами)
відповідачів такими, що грубо порушили
його право власності на належний йому
спірний автомобіль, а саме без його
згоди, без його бажання і відома
протиправно здійснили правочин
купівлі-продажу вищевказаного
автомобіля. Станом на цей час
орієнтована вартість належного йому
підтверджується оголошенням про
2007 року випуску, у мережі Інтернет, у
зв’язку з цим ціна позову складає
подання цієї позовної заяви – 300,00грн.
Просить суд, визнати недійсним
правочин купівлі-продажу
транспортного засобу марки ИЖ, випуску
2007 року, номер шасі (кузова, рами)
зазначений транспортний засіб
зареєстровано за громадянкою ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
транспортний засіб марки ИЖ, випуску 2007
року, номер шасі (кузова, рами)
ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 транспортний
засіб марки ИЖ, випуску 2007 року, номер
Стягнути з відповідачів по справі на
користь ОСОБА_1 судові витрати.
Представник, згідно довіреності
Григор’ев М.І., позивача ОСОБА_1 в
судове засідання не з’явився, але
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи; є достатньо матеріалів про
права та відносини сторін, потрібність
дачі особистих пояснень позивачем
відсутня, суд вважає за можливе
розглядати справу у його відсутності,
згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України.
Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання
не з’явилася, про день слухання справи
повідомлена належним чином, згідно з
вимогами ст.74,76 ЦПК України, за останнім
місцем її реєстрації, про що свідчить
повернене рекомендоване повідомлення
з позначкою про вручення і наступні за
закінченням терміну зберігання
рекомендовані поштові відправлення.
Згідно ч.5 ст.74 УПК України, у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином, також
відповідачі по справі про день
слухання справи були повідомлені
відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України
шляхом оголошення у пресі, а саме через
регіональне видання – газету «Вісті
Придніпров’я » та урядову газету
«Урядовий кур'єр». Відповідно до ч.9 ст.
74 ЦПК України з опублікуванням
оголошення про виклик відповідача
вважається повідомленим про час та
місце розгляду справи. Відповідач
причину неявки суду не повідомив, заяви
про розгляд справи за його відсутності
Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання
не з’явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином, згідно з
вимогами ст.74,76 ЦПК України, за останнім
місцем його реєстрації, про що свідчить
повернене за закінченням терміну
зберігання рекомендоване поштове
відправлення. Згідно ч.5 ст.74 УПК
України, у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином, також відповідачі по
справі про день слухання справи були
повідомлені відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК
України шляхом оголошення у пресі, а
саме через регіональне видання –
газету «Вісті Придніпров’я » та
урядову газету «Урядовий кур'єр».
Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України з
опублікуванням оголошення про виклик
відповідача вважається повідомленим
про час та місце розгляду справи.
Відповідач причину неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності не надійшло.
Відповідач, ОСОБА_4 в судове засідання
не з’явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином, згідно з
вимогами ст.74,76 ЦПК України, за останнім
місцем його реєстрації, про що свідчить
повернені за закінченням терміну
зберігання рекомендовані поштові
відправлення і з позначкою не
проживання за вказаною адресою. Згідно
ч.5 ст.74 УПК України, у разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином, також відповідачі по
справі про день слухання справи були
повідомлені відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК
України шляхом оголошення у пресі, а
саме через регіональне видання –
газету «Вісті Придніпров’я » та
урядову газету «Урядовий кур'єр».
Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України з
опублікуванням оголошення про виклик
відповідача вважається повідомленим
про час та місце розгляду справи.
Відповідач причину неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності не надійшло.
Представник третьої особи – Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори – в судове
засідання не з’явився, про день
слухання справи повідомлений
неодноразово належним чином про що
свідчать повернуті рекомендовані
повідомлення з позначкою про вручення.
Причини неявки суду не повідомлені,
заяви про розгляд справи за його
відсутності не надійшло.Згідно ст.169
ЦПК України, неявка представника в
судове засідання без поважних причин
або неповідомлення про причини неявки
не є перешкодою для розгляду справи.
Потрібність дачі особистих пояснень
представником третьої особи відсутня,
суд вважає за можливе розглядати
справу у його відсутності.
Представник третьої особа –
Дніпродзержинський відділ
реєстраційно – екзаменаційної роботи
ДАІ (Дніпродзержинське ВРЕР) у відкрите
судове засідання не з’явився, про день
та час розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутністю.
Згідно ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутністю. Потрібність дачі
особистих пояснень представником
третьої особи відсутня, суд вважає за
можливе розглядати справу у його
Судом досліджені докази по справі:
-          досліджені письмові докази
по справі шляхом оголошення їх у
судовому засіданні;
Вивчивши письмові докази, вивчивши
матеріали справи, з’ясувавши
обставини справи та дослідивши їх
доказами, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.
Згідно ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою для недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першими - третьою, п’ятою та
шостою статті 203 Цивільного кодексу
України. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.
Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (частина перша
статті 229 цього Кодексу), такий
правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.
Згідно ст. 236 ЦК України, нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
Згідно ст.387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.
Згідно ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише , якщо майно: 1. було
загублено власником, або особою, якій
він передав майно у володіння; 2. було
викрадене у власника або особи, якій
він передавав майно у володіння; 3.
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред’явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Згідно п.8, 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 06
листопада 2009 року № 9 “Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними ”
Відповідно до частини першої статті
215 ЦК підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення
правочину. Рішення суду про
задоволення позову про повернення
майна, переданого за недійсним
правочином, чи витребування майна із
чужого незаконного володіння є
підставою для здійснення державної
реєстрації права власності на майно,
що підлягає державній реєстрації, за
власником, а також скасування
попередньої реєстрації .
Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
У судовому засіданні встановлені судом
обставини та визначені до них
ОСОБА_1 26 червня 2009 року за нотаріально
посвідченою довіреністю передав у
користування ОСОБА_4 транспортний
випуску, білого кольору, номер шасі
малотоннажний – В, реєстраційний номер
НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу АЕС 185923, видане
Дніпровським ВРЕР ДАІ УМВС України в
Дніпропетровської області 02 квітня 2010
року. 24 березня 2010 року, зазначену
довіреність було скасовано згідно
заяви оформленої нотаріально і
пред’явлено до ОСОБА_4 вимогу про
повернення позивачеві вищевказаний
автомобіль, однак останній згодом,
після тривалого ухиляння від зустрічі
з позивачем, повідомив про крадіжку
довіреного йому автомобіля марки ІЖ,
р.н.НОМЕР_1, в результаті чого 26
листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
Заводського РВ Дніпродзержинського МУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області з заявою про вжиття заходів
розшуку належного йому автомобіля і
особи, яка скоїла злочин. Під час
проведення розслідування працівниками
Заводського РВ ОСОБА_1, дізнавшись про
продаж вищевказаного, належного йому
автомобіля ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_2, 09
грудня 2010 року у Першій
дніпродзержинській державній
нотаріальній конторі отримав повний
витяг з Єдиного державного реєстру
довіреностей № 17019188, в якому
відзначено, що 14 січня 2010 року
державним нотаріусом Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 від імені
ОСОБА_1 оформлено довіреність на
розпорядження його транспортним
засобом ОСОБА_6 (місце проживання не
відомо). Згідно зазначеної довіреності,
ОСОБА_6 передовірив розпорядження
належним ОСОБА_1 автомобілем
громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_7. При цьому,
позивач по справі ОСОБА_1 ніякої
довіреності на розпорядження належним
йому транспортним засобом не оформляв
і не підписував ні у вказаного вище
нотаріуса, ні у будь-якого іншого,
вищевказані громадяни йому не відомі.
Згідно наданої на запит адвоката
ОСОБА_8О, який є представником позивача
ОСОБА_1, відповіді Дніпродзержинського
відділу реєстраційно –екзаменаційної
роботи ДАІ (Дніпродзержинський ВРЕР)
від 28 лютого 2013 року № 5401, 27 липня 2010
року спірний автомобіль було знято з
обліку у Дніпродзержинському ВРЕР на
підставі довіреності № ВМО 946346 від 15
січня 2010 року ОСОБА_3 і 16 березня 2011
року зареєстровано у МРЕВ -1 м.
Запоріжжя за громадянкою ОСОБА_2 на
підставі довідки-рахунку № 212160 від 28
липня 2010 рок, виданої ЗАТ
«НАДЗБРУЧЧЯ-ЛАДА». При цьому, спірний
автомобіль, належний ОСОБА_1
зареєстровано у МРЕВ-1 м .Запоріжжя, як
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу САЕ 415543 від 16
березня 2011 рок, номер шасі (кузова, рами)
ОСОБА_1, без його бажання і відома
протиправно було здійснено правочин
купівлі-продажу належного йому
автомобіля, тим самим порушив його
право власності на спірний автомобіль.
Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивачів, з таких мотивів.
Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
Згідно вивчених судом матеріалів
справи, з’ясованих обставин справи,
які досліджені доказами, суд прийшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті особи:
Третя дніпропетровська державна
нотаріальна контора,
Дніпродзержинський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ про визнання недійсним правочину
та визнання права власності, в зв’язку
з тим, що як встановлено в судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 26 червня 2009
року за нотаріально посвідченою
довіреністю передав у користування
ОСОБА_4 транспортний засіб ІЖ, моделі
кольору, номер шасі (кузова, рами)
малотоннажний – В, реєстраційний номер
НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу АЕС 185923, видане
Дніпровським ВРЕР ДАІ УМВС України в
Дніпропетровської області 02 квітня 2010
року. 24 березня 2010 року, зазначену
довіреність було скасовано згідно
заяви оформленої нотаріально і
пред’явлено до ОСОБА_4 вимогу про
повернення позивачеві вищевказаний
автомобіль, однак останній повідомив
про крадіжку довіреного йому
2007 року випуску р.н.НОМЕР_1, в результаті
чого, після звернення 26 листопада 2010
року до Заводського РВ
Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_1
дізнавшись про продаж вищевказаного,
належного йому автомобіля ОСОБА_3
громадянці ОСОБА_2, 09 грудня 2010 року у
Першій дніпродзержинській державній
нотаріальній конторі отримав повний
витяг з Єдиного державного реєстру
довіреностей № 17019188, в якому
відзначено, що 14 січня 2010 року
державним нотаріусом Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 від імені
ОСОБА_1 оформлено довіреність на
розпорядження його транспортним
засобом ОСОБА_6 (місце проживання не
відомо). Згідно зазначеної довіреності,
ОСОБА_6 передовірив розпорядження
належним ОСОБА_1 автомобілем
громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_7 При цьому,
позивач по справі ОСОБА_1 ніякої
довіреності на розпорядження належним
йому транспортним засобом не оформляв
і не підписував ні у вказаного вище
нотаріуса, ні у будь-якого іншого,
вищевказані громадяни йому не відомі.
Згідно довідки Дніпродзержинського
відділу реєстраційно –екзаменаційної
роботи ДАІ (Дніпродзержинський ВРЕР)
від 28 лютого 2013 року № 5401, 27 липня 2010
року спірний автомобіль було знято з
обліку у Дніпродзержинському ВРЕР на
підставі довіреності № ВМО 946346 від 15
січня 2010 року ОСОБА_3 і 16 березня 2011
року зареєстровано у МРЕВ -1 м.
Запоріжжя за громадянкою ОСОБА_2 на
підставі довідки-рахунку № 212160 від 28
липня 2010 рок, виданої ЗАТ
«НАДЗБРУЧЧЯ-ЛАДА». При цьому, спірний
автомобіль, належний ОСОБА_1
зареєстровано у МРЕВ-1 м .Запоріжжя, як
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу САЕ 415543 від 16
березня 2011 рок, номер шасі (кузова, рами)
права власності ОСОБА_1, на належний
йому спірний автомобіль. Без його
згоди, бажання і відома протиправно був
здійснений правочин купівлі-продажу
вищевказаного автомобіля. Є підстави
для задоволення позову.
Ці обставини мають істотне значення
для справи, і не можуть не бути взяті до
уваги судом про вирішенні спору по
Встановлені судом факти і обставини
справи підтверджуються письмовими
доказами по справі:
- копією довідки Державтоінспекції
відділення Дніпродзержинського РЕР
/а.с.6/, згідно якої підтверджується, що
ЗНГ д.н. АЕ 7871 було знято з обліку по
дорученню ОСОБА_9 і зареєстровано МРЕВ-1
м. Запоріжжя на ОСОБА_10 з д.н. НОМЕР_2;
- копія з Єдиного реєстру довіреностей
/а.с.7-8/, згідно якої підтверджується
послідовність надання довіреностей на
- копія довіреності від 26 червня 2009 року
/а.с9/, згідно якої підтверджується факт
надання довіреності ОСОБА_1 ОСОБА_4;
- копією заяви від 24 березня 2010 року
/а.с.10/, згідно якого підтверджується
факт скасування довіреності від 26
- копією оголошенням про продаж
випуску, у мережі Інтернет /а.с11-12/,
згідно якої підтверджується ціна
автомобіля на 01 березня 2013 року;
- копією паспорту та ідентифікаційного
номеру ОСОБА_1 /а.с.13/, згідно якої
підтверджується особо позивача та
На підставі ст. 16, 215, 216,230, 236,387,388,392, ЦК
України, керуючись ст. 10, 11, 15, 59, 60, ч.2
ст.158, ч.4 ст. 169, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд, –
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Треті особи: Третя дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Дніпродзержинський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ про визнання недійсним правочину
та визнання права власності –
Визнати недійсним правочин
купівлі-продажу транспортного засобу
марки ІЖ, випуску 2007 року, номер шасі
якого зазначений транспортний засіб
зареєстровано за ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
транспортний засіб марки ІЖ, випуску 2007
року, номер шасі (кузова, рами)
Зобов’язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1
транспортний засіб марки ІЖ, випуску
2007року, номер шасі (кузова, рами)
Стягнути солідарно з відповідачів на
користь ОСОБА_1 понесені ним витрати
при зверненні до суду у розмірі – 414,70
грн., згідно квитанцій.
Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська
В.Є.
Гнєзділов