Краснопільський районний суд Сумської
вул.Вокзальна, 18 смт.Краснопілля
Краснопільський район Сумська область
Справа № 578/1045/13-ц
провадження № 2/578/334/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2013 року Краснопільський
районний суд Сумської області в складі
головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин
А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Краснопілля цивільну справу позовного
провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа: Краснопільський районний
сектор управління Державної
міграційної служби в Сумській області

про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року позивач звернулася
до суду з вищезазначеним позовом, в
якому, посилаючись на норми ст. ст. 317, 319,
321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України,
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», просить суд
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житлом за адресою село
Великий Бобрик, вулиця Нова Займа,
будинок номер 1 Краснопільського
району Сумської області. Вимоги
обґрунтовані тим, що відповідно до
Свідоцтва про право особистої
власності позивачу належить на праві
приватної власності будинок за
вищевказаною адресою. Відповідач у
справі, ОСОБА_2 є її онуком, з 08.01.2010 р.
зареєстрований за місцем вказаного
майна як член сім’ї, але фактично з
того ж часу за даною адресою не
проживає, має інше місце проживання в м.
Суми, участі в утриманні будинку та
сплаті за комунальні послуги не
приймає, проте добровільно знятися з
реєстраційного обліку проживання
фізичних осіб не бажає, чим чинить
позивачу перешкоди у розпорядженні
майном на власний розсуд, зокрема вона
позбавлена можливості звернутися за
оформленням державної субсидії.

Позивач в судове засідання не прибула,
подала заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
у повному обсязі /ас. 40/.

Відповідач повторно не з’явився в
судове засідання, відповідно до ст. 76
ЦПК України був повідомлений належним
чином, причину неявки суд не повідомив,
заперечень проти позовних вимог на
адресу суду не надав, заяв про розгляд
справи за його відсутності та
клопотань про відкладення розгляду
справи не надійшло /ас. 21, 24-25, 40-41/.

Третя особа повідомлена належним
чином, явку представника в судове
засідання не забезпечила, до суду
надійшла заява за підписом завідувача
сектором ОСОБА_3 про розгляд справи за
відсутності її представника /ас. 37/.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Дослідивши письмові докази та оцінивши
їх у сукупності, суд прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, що відповідно до
Свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого на підставі рішення виконкому
Велико - Бобрицької районної Ради
народних депутатів від 17.06.1992 № 32
ОСОБА_1 належить житловий будинок по
вулиці Нова Займа за номером один в
селі Великий Бобрик на праві особистої
власності, який зареєстрований
Сумським обласним об’єднаним бюро
технічної інвентаризації 11 грудня 1992
року і записаний в реєстрову книгу № 6
за реєстровим номером 734, та зроблені
відповідні записи до технічного
паспорту /копія ас. 6-11/.

Згідно довідки, виданої виконкомом
Великобобрицької сільської ради
Краснопільського району Сумської
області № 1035 від 18 жовтня 2013 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться
зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_2, будинок
номер один, але фактично не проживає за
даною адресою з 08 січня 2010 року /ас. 12/.

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, кожний окремо, показали, що
проживають поруч з позивачем, знають,
що ОСОБА_2 її онук, але разом з нею не
живе, по господарству не допомагає,
більше півтора року його не бачили,
відомо, що останній проживає в місті
Суми.

У суду немає підстав ставити під сумнів
показання свідків і таких доказів суду
не надано.

Правовідносини що склалися між
сторонами, виникли із житлових та
цивільних правовідносин та
врегульовані нормами Житлового та
Цивільного кодексів України.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP "Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7
та 11 до Конвенції", закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Права власника житлового будинку
(квартири) визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Правовою підставою вимог про
зобов'язання не чинити перешкод в
користуванні житлом є положення ст. 391
ЦК України, яке визначає право власника
майна вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Відповідно, позивач звернулася до суду
з негаторним позовом, підставою для
подання якого є вчинення дій, які
ускладнюють здійснення власником
повноважень користування та
розпорядженням майном. Однією з умов
подання такого позову - є триваючий
характер правопорушення і його
наявність в момент подання позову, що
встановлено в ході розгляду справи, й
не спростовується відповідачем, та є
підставою для застосування до вказаної
особи санкції про зобов'язання не
чинити перешкод позивачу в
користуванні житлом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», -
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Оскільки обставини, викладені
позивачем свідчать про те, що
відповідач, обравши собі інше місце
проживання, добровільно залишив
спірний будинок і не проживає у ньому
понад 1 року, з часу залишення ОСОБА_2
спірного будинку житловою площею у
ньому не цікавиться, участі в утриманні
не приймає, і доказів на спростування
цих обставин відповідачем взагалі не
надано, суд дійшов до висновку про
обґрунтованість вимог та необхідність
ухвалення рішення про задоволення
позовних вимог.

Питання про судові витрати суд вважає
за необхідне вирішити в порядку
передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10- 11, 58, 60, 79, 88, 197, 209, 212,
214-215, 217- 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратив право
користування жилим приміщенням
будинку № 1 по вулиці Нова Займа в селі
Великий Бобрик Краснопільського
району Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 229
/ двісті двадцять дев’ять/ гривень 40
копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку, а саме:
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Скарга подається до Апеляційного суду
Сумської області через
Краснопільський районний суд Сумської
області.

Суддя

А. І . Косар

Повний текст рішення виготовлено 04
січня 2014 року о 15.00 год.