Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3720/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Голованя
А.М.

суддів: Черниш Т.В., Кривохижі
В.І.

при секретарі: Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 07
листопада 2013 року за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_5,
ПрАТ " АСК "Омега" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди і

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися в суд з указаним позовом,
посилаючись на те, що 19 травня 2012 року
ОСОБА_5 в м. Олександрія, на перехресті
проспект Леніна та вулиці
Першотравнева, керуючи автомобілем ВАЗ
2115 державний номер НОМЕР_3, порушив
правила дорожнього руху і здійснив
зіткнення з автомобілем ВАЗ - 21099
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3, унаслідок якого зазначений
автомобіль було пошкоджено, а пасажир
ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до постанови
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від від 31
серпня 2012 року ДТП сталася з вини
ОСОБА_5 Вартість матеріального збитку,
згідно висновку автотоварознавчого
звіту від 11.06.2012 року, завданого
власнику автомобіля ВАЗ - 21099 ОСОБА_3
складає 28891,93 грн.

Частина збитків в розмірі 16700 грн.
відшкодована страховою компанією
"Омега", тому відповідач повинен
відшкодувати різницю в розмірі 12191,93
грн.

Крім того, також підлягають
відшкодуванню і витрати за послуги
евакуатора у розмірі 600 грн.

Також, перебуваючи у зв'язку з
отриманням тілесних ушкоджень на
стаціонарному лікуванні в
Олександрійській міській лікарні №1
ОСОБА_4 витратив кошти на придбання
ліків на суму 964,9 грн., що
підтверджується відповідними
квитанціями, які мають бути
відшкодованими відповідачем.

Неправомірні дії відповідача
завдали позивачам моральні
страждання, компенсацію яких ОСОБА_3
визначив у розмірі 10000 грн., а ОСОБА_4 у
розмірі 5000 грн.

З огляду на те, що ОСОБА_5
керував автомобілем ВАЗ 2115 без
відповідної на те правової підстави,
позивачі просили стягнути завдану їм
шкоду з власника автомобіля -
ОСОБА_2(а.с. 1-6)

Заочним рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 07
листопада 2013 року позов задоволено
повністю. Стягнуто з ОСОБА_2: - на
користь ОСОБА_3 12791,93 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, 10 000
грн. на відшкодування моральної шкоди
та 321,90 грн. судових витрат; - на користь
ОСОБА_4 964,9 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, 5 000 на
відшкодування моральної шкоди та 321,90
грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі третьої
особи ОСОБА_2 ставиться питання про
скасування рішення, як ухваленого з
порушенням норм матеріального та
процесуального права з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представник ПрАТ "АСК "Омега", які
належним чином були повідомленими про
час та розгляду справи в судове
засідання апеляційного суду не
прибули.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_6, який підтримав доводи скарги,
заперечення представника ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 - ОСОБА_7, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що
ухвалене у справі судове рішення не
повністю відповідає цим вимогам.

Судом установлено та
підтверджується матеріалами справи, що
19 травня 2012 року, близько 19 год. 30 хв.,
ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ 2115
державний номер НОМЕР_3, без
відповідної на те правової підстави,
порушив правила дорожнього руху і
здійснив в м. Олександрія, на
перехресті проспект Леніна та вулиці
Першотравнева зіткнення з автомобілем
ВАЗ - 21099 державний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_3, унаслідок якого
зазначений автомобіль було пошкоджено,
а пасажир ОСОБА_4 отримав тілесні
ушкодження.

Відповідальність власника ТЗ ВАЗ
2115 ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ АСК
"Омега".

Відповідно до постанови
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 31 серпня
2012 року ДТП відповідач був визнаний
винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та у
вчиненні адміністративного
правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
України.

В порядку апеляційного
оскарження зазначена постанова була
скасована. Постановою апеляційного
суду Кіровоградської області від 01
березня 2013 року ОСОБА_5 був визнаний
винним у вчиненні адміністративних
правопорушень передбачених ст. 124 та ч.1
ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що скоїв
зіткнення з автомобілем позивача,
завдавши йому матеріальних збитків та
відмовився від проходження медичного
огляду на визначення стану
алкогольного сп'янінння.

Задовольняючи позов про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди суд виходив із
доведеності вини ОСОБА_2, який передав
належний йому автомобіль особі, яка не
мала права керувати транспортним
засобом.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитися не можна виходячи
з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала, а
ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 9.2 ст. 9 ЗУ
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
позивач як страхове відшкодування
шкоди отримав 16 700 грн. (а. с.68).

У пункті 15 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" судам роз'яснено:
якщо пошкоджений транспортний засіб не
може бути відновлено або вартість його
відновлювального ремонту з
урахуванням зношеності та втрати
товарної вартості перевищує його
ринкову вартість на момент
пошкодження, розмір шкоди визначається
за ринковою вартістю транспортного
засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди,
пов'язаної з фізичним знищенням
транспортного засобу, регламентовано
статтею 30 Закону "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", згідно з якою
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо його ремонт є технічно
неможливим чи економічно
необґрунтованим, а власник
транспортного засобу згоден із
визнанням транспортного засобу
фізично знищеним. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з експертизою,
проведеною відповідно до вимог
законодавства, витрати на ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного
засобу не згоден із визнанням
транспортного засобу фізично знищеним,
йому відшкодовується різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати з евакуації
транспортного засобу з місця цієї
пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано
фізично знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди та витратам з евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку
автотоварознавчого звіту від 11.06.2012
року, складеного суб'єктом оціночної
діяльності ПП ОСОБА_8 на підставі заяви
ПрАТ "АСК "Омега", розмір матеріальної
шкоди, заподіяної ОСОБА_3, внаслідок
пошкодження його автомобіля в
дорожньо-транспортній пригоді,
складає 28 891,93 грн.(а. с. 26-36).

При цьому експерт виходив із того,
що матеріальний збиток дорівнює
ринковій вартості досліджуваного ТЗ
перед ДТП. Вартість відновлюваного
ремонту ТЗ складає 30 213,16 грн., тобто
перевищує його ринкову вартість.

Згідно звіту № 3642 від 16.09.2012 року,
складеного оцінювачем
автотранспортних засобів ОСОБА_9 на
підставі заяви ПрАТ " АСК "Омега",
ринкова, утилізаційна вартість
автомобіля ВАЗ - 21099 державний номер
НОМЕР_2, внаслідок його пошкоджень при
ДТП, визначена у розмірі 11 177,56 грн.
(а. с. 55).

Відновлювальному ремонту
автомобіль ВАЗ - 21099 державний номер
НОМЕР_2 підлягає, однак його
відновлення є економічно не
обґрунтованим.

Оскільки власник автомобіля не
погодився із визначенням
транспортного засобу фізично знищеним,
пошкоджений автомобіль залишився у
нього, йому підлягала відшкодуванню
тільки різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, тобто -
17 714,37 грн. (28 891,93 грн. - 11 177,56 грн.).

З позовної заяви та копії
квитанції (а.с.68) убачається, що
страхова компанія, в якій застрахована
цивільна відповідальність ОСОБА_2,
виплатила ОСОБА_3 16 700 грн.

Позивач погодився з цією сумою
страхового відшкодування, про що
зазначено у листі ПрАТ " АСК "Омега" за
№ 3183 від 31.08.2012 року (а.с.6), отримав її,
дії страховика щодо недостатності
страхової виплати не оскаржив, вимог до
страховика не пред'являв, тому
висновок суду про наявність підстав
для стягнення 12791,93 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди не
відповідає вимогам закону.

Разом з тим, ураховуючи, що ОСОБА_3
страховою компанією "Омега", за
відрахуванням франзиши згідно полюсу
ОСЦПВ в розмірі 1000 грн., було сплачено
кошти в розмірі 16700 грн., замість 16714,37
грн., тому з ОСОБА_2 на користь цього
потерпілого підлягають стягненню
невідшкодовані збитки в сумі 1014,37 грн.

Також, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
стягнення з відповідача коштів за
послуги евакуатора в розмірі 600 грн.,
оскільки зазначені виртати
підтверджуються належними доказами.

В матеріалах справи знаходяться
дві квитанції, посвідчені печатками і
датовані від 19 травня та 24 травня 2012
року (а.с. 71,72) про отримання
господарюючим суб'єктом від споживача
по 300 грн. за послуги евакуатора, які
відповідають вимогам Інструкції по
використанню форм документів суворої
звітності, що використовуються для
оформлення замовлень та розрахунків із
споживачами за побутові послуги,
затвердженої наказом Українського
союзу об'єднань, підприємств і
організацій побутового обслуговування
населеннявід 29 вересня 1995 року N 8 та
ареєстрованої в Міністерстві юстиції
України25 жовтня 1995 р. за N 389/925.

В квитанції форми № ПО -Д2, яка
передбачена цією інструкцією, відсутнє
посилання на особу яка замовляє
послугу і вказано, що така квитанці
заповнюється в двох примірниках під
копіювальний папір. Другий примірник
форми видається замовнику,

Тому доводи апеляційної скарги про
відсутність підстав для відшкодування
витрат на евакуацію є
необґрунтованими.

Таким чином з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
сума матеріальних збитків в розмірі
1614,37 грн.( 1014,37 грн. + 600 грн.)

Законом України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (ст. 33 цього Закону), крім
іншого, передбачено, що учасник
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язаний вжити заходів до
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди, надання
повідомлення страховику, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка.
Якщо водій транспортного засобу з
поважних причин не мав змоги виконати
зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

При невиконанні такого
обов'язку згідно з положеннями ст. 38
вказаного Закону у страховика після
виплати страхового відшкодування
виникає право на регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

Виходячи з наведеного, у
випадку наявності в особи, яка
відповідає за шкоду, завдану з вини
іншої особи, права зворотної вимоги
(регресу) до винної особи, вимога про
відшкодування шкоди за вибором
потерпілого може бути пред'явлена
безпосередньо до винної особи, якщо
межі її відповідальності та особи, яка
за неї відповідає, однакові.

За таких обставин, на винну
у ДТП особу може бути покладена
відповідальність за заподіяну
позивачу шкоду у разі, коли розмір
заподіяної шкоди перевищує ліміт
страхового відшкодування страховика,
за умови, що винна особа своєчасно
повідомила страхову компанію про
страховий випадок. У разі якщо
відповідальність страхової компанії
не настала у зв'язку з неповідомленням
останнього про страховий випадок, то
згідно зі ст. 1187 ЦК України
відповідальність за шкоду, заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки, має
нести винна особа.

В матеріалах справи відсутні
відомості про повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування винною у ДТП
особою про настання страхового
випадку. Також, згідно п. 38.1.1. ст. 38
Закону страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він керував
транспортним засобом у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння.

Ураховуючи відсутність
відомостей про повідомлення
страховика про настання страхового
випадку та те, що водій ОСОБА_5 керував
автомобілем ВАЗ 2115 державний номер
НОМЕР_3, в стані сп'яніння, межі
відповідальності відповідача та
особи, яка за неї відповідає, однакові,
тому суд обгрунтовано стягнув з винної
особи на користь потерпілого ОСОБА_4
кошти на відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Ураховуючи, що страховик
відшкодовує моральну шкоду у випадках
передбачених пунктами 1, 2 частини
другої статті 23 Цивільного кодексу
України , суд апеляційної інстанції
вважає, що суд обгрунтовано стягнув з
ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3
кошти в рахунок компенсації моральної
шкоди завданої внаслідок пошкодження
його майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" судам розґяснено,
що розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Суд апеляційної інстанції вважає,
що суд першої інстанції прийняв до
уваги зазначені вимоги, урахував
обставини ДТП, а саме фізичне знищення
автомобіля позивача, моральні
переживання пов'язані зі страхом
можливості втратити життя та здоров'я
і виходячи із засад розумності та
справедливості визначив розмір
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Також, ураховуючи, що внаслідок
ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження,
перебував на стаціонарному лікуванні,
зазнав фізичних та моральних
страждань, витратив згідно наданих
квитанцій 964,9 грн. на придбання ліків
(а.с.66), правильними є висновки суду про
стягнення з винного на користь цього
постраждалого зазначених матеріальних
витрат та моральної шкоди в межах
заявлених ним вимог в розмірі 5 000 грн.

Третя особа ОСОБА_5, у поданій ним
апеляційній скарзі не навів жодних
фактичних обставин, які б давали
можливість зменшити розмір
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за позовом ОСОБА_4 та
моральної шкоди за позовом ОСОБА_3 чи
відмовити у задоволенні цих вимог.

За таких обставин рішення суду в
частині вирішення вимоги про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди за позовом ОСОБА_4 та моральної
шкоди за позовом ОСОБА_10 в силу ч.1 ст. 308
ЦПК України зміні чи скасуванню не
підлягає, але відповідно до положень п.4
ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в
частині вирішення вимог ОСОБА_10 про
відшкодування матеріальної, шкоди
шляхом зменшення суми яка підлягає
стягненню з 12791,93 грн. до 1614,37 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309,
313-319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 листопада 2013 року в
частині вирішення позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди змінити, зменшивши її розмір з
12791,93 грн. до 1614,37 грн.

В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: