Справа № 1309/2503/12
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/7563/13
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Шумської Н.Л., Струс Л.Б.

з участю секретаря Березюка О.З.

та з участю представника ОСОБА_2
ОСОБА_3,

представника Вільної професійної
спілки інженерно-технічних

працівників ДАП «Львівські авіалінії»
Сміщука С.Л.,

представника Державного підприємства
«Міжнародний аеропорт

«Львів» імені Данила Галицького
Кальмука Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами
представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та Вільної
професійної спілки
інженерно-технічних працівників ДАП
«Львівські авіалінії» на рішення
Залізничного районного суду м.Львова
від 17 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Міжнародний аеропорт
«Львів» імені Данила Галицького» про
поновлення на роботі, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 17.10.2013 року у задоволенні
вищезазначеного позову ОСОБА_2
відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення суду оскаржили представник
ОСОБА_2 ОСОБА_3 та Вільна професійна
спілка інженерно-технічних
працівників ДАП «Львівські авіалінії».

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 ОСОБА_3 вважає рішення суду
незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального
права. Вважає, що суд не встановив чи в
дійсності було ліквідовано посаду
позивача, не взято до уваги гарантії
позивача на переважне право на
залишення на роботі при скороченні
чисельності чи штату працівників, при
звільненні позивачці не було
запропоновано вакантні посади.
Зазначає, що відповідач не звертався за
попередньою згодою до Вільної
професійної спілки
інженерно-технічних працівників ДАП
«Львівські авіалінії», членом якої є
позивачка; іншої профспілки на
підприємстві не існує. Просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі Вільна
професійна спілка
інженерно-технічних працівників ДАП
«Львівські авіалінії» вважає рішення
суду незаконним, ухваленим з
порушенням норм процесуального права.
Вважає, що відповідач вивів з
експлуатації готель «Тустань» без
будь-яких економічних обгрунтувань.
Просить рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що скарги слід
відхилити з таких підстав.

Нормами ст. ст. 10, 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно із ст. 49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва
і праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Районним судом установлено, що ОСОБА_2
з 2004 року працювала на державному
підприємстві «Міжнародний аеропорт
«Львів» імені Данила Галицького (далі -
ДП «МА «Львів» ім. Д.Галицького) на
посаді чергового готелю «Тустань».
Наказом генерального директора ДП «МА
«Львів» ім. Д.Галицького № 78-о від
16.02.2012 року ОСОБА_2, чергова по поверху
готелю «Тустань», 16.02.2012 року звільнена
з посади у зв'язку зі скороченням
штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП
України з виплатою грошової
компенсації за 41 календарний день
невикористаної відпустки та з
виплатою вихідної допомоги у розмірі
середнього місячного заробітку згідно
ст. 44 КЗпП України (а.с.5).

З наказу генерального директора № 459
від 16.12.2011 року «Про скорочення штату
працівників ДП «МА «Львів» відповідно
до п.6.3 Статуту ДП «МА «Львів»
вбачається, що з метою підвищення
ефективності та оптимізації
управління підприємством виникла
необхідність внести істотні зміни в
організацію виробництва і праці
підприємства та його структуру та
внесено зміни до штатного розпису
шляхом виведення з нього з 16.02.2012 року,
зокрема, посад чергового по поверху - 7
одиниць (а.с.17).

При вирішенні спорів про поновлення
на роботі осіб, звільнених за
скороченням штату на підставі п.1 ст. 40
КЗпП, суд не вправі обговорювати
питання про доцільність проведення
скорочення штату.

16.12.2011 року ОСОБА_2 було
попереджено про наступне вивільнення
(а.с.23) та у день ознайомлення з
попередженням про вивільнення
позивачці було запропоновано список
вакансій у ДП «МА «Львів» станом на
16.12.2011 року, однак від запропонованих
посад вона 16.12.2011 року відмовилася, що
стверджується особистим підписом
позивачки (а.с.34).

Відмовляючи у задоволенні
позову про поновлення на роботі, суд
першої інстанції вірно виходив з
того, що у ДП «МА «Львів» ім.
Д.Галицького дійсно мали місце зміни в
організації виробництва і праці
підприємства, при цьому відбулося
скорочення 7 посад чергового по
поверху, одну з яких займала ОСОБА_2
Судом також установлено, що ДП «МА
«Львів» ім. Д.Галицького було дотримано
порядок звільнення позивачки, яка
була попереджена за два місяці про
наступне звільнення з роботи, їй було
запропоновано працевлаштування на
вакантні посади, наявні у
відповідача, від чого вона
відмовилася (а.с.34). З письмовою заявою
про надання їй конкретної вакантної
посади позивачка не зверталася, що
визнав представник позивачки в
засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав передбачених п.1 ст.40 КЗпП
України (крім випадку ліквідації
підприємства, установи, організації)
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник. Якщо працівник
одночасно є членом кількох первинних
профспілкових організацій, які діють
на підприємстві, в установі,
організації, згоду на його звільнення
дає виборний орган тієї первинної
профспілкової організації, до якої
звернувся власник або уповноважений
ним орган.

Покликання апелянтів на те, що
позивачку звільнено з порушенням
вимог ст. 43 КЗпП України без згоди
Вільної профспілки
інженерно-технічних працівників ДАП
«Львівські авіалінії», членом якої є
позивачка, є безпідставними, оскільки
встановлено, що 09.02.2012 року
профспілковий комітет ДП «МА «Львів»
ім. Д.Галицького, членом якої є
позивачка (а.с.139), розглянувши подання
генерального директора від 02.02.2012 року
№ 246 про розірвання трудового договору,
надав згоду на розірвання трудового
договору за п.1 ст. 40 КЗпП України з
ОСОБА_2, що стверджується витягом з
протоколу № 3 від 09.02.2012 року.

Таким чином, при звільненні позивачки
з роботи відповідачем було дотримано
вимоги чинного трудового
законодавства та процедуру звільнення
працівника по п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Доводи апелянтів про те, що на час
звільнення позивачки з роботи на
підприємстві не діяв профспілковий
комітет «Державного підприємства
Міжнародний аеропорт «Львів»
необгрунтовані, оскільки державна
реєстрація первинної профспілкової
організації ДП «Міжнародний аеропорт
«Львів» проведена 09.03.2005 року, що
стверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію Серія А00 № 377008
(а.с.41).

Висновки суду достатньо мотивовані і
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам
процесуального та матеріального
права, обставинам справи, доводи
скарги висновків суду не спростовують,
тому колегія суддів підстав для
скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.314, ст.315,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2
ОСОБА_3 та Вільної професійної спілки
інженерно-технічних працівників ДАП
«Львівські авіалінії» відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 17 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Шандра М.М.

Судді:
Шумська Н.Л.

Струс Л.Б.