№ 2/263/3267/2013
№263/8411/13-ц
З А О Ч Н Е          Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:
головуючого судді Ковтуненка В.О.,
при секретарі Русаковій Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу
за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадкування за заповітом та
визнання права власності в порядку
16 серпня 2013 року ОСОБА_1 Галкін
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадкування за заповітом від 18
жовтня 2010 року та визнання права
власності в порядку спадкування на
квартиру №13 у будинку №22«а» по вулиці
Казанцева у місті Маріуполі. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на те, що він є єдиним
спадкоємцем за заповітом після смерті
матері ОСОБА_2, яка була визнана
померлою за рішенням суду від 01.08.2008
року. Спадкову справу після померлої
було відкрито за заявою
підпризначеного спадкоємця за
заповітом ОСОБА_3. На ім’я останнього
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на квартиру № 13 у
будинку №22«а» по вулиці Казанцева у
місті Маріуполі. Рішенням Жовтневого
районного суду міста Маріуполя від 22
травня 2013 року позивачу було визначено
додатковий строк для прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_2, в який
він звернувся до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини, однак
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом йому було
відмовлено, оскільки таке свідоцтво
вже видано на ім’я відповідача.
Зазначене свідоцтво про право на
спадщину за заповітом просив визнати
недійсним, оскільки вважає, що воно
було видано особі, яка не має право на
спадкування. У зв’язку з тим, що йому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, просив
визнати за ним право власності в
порядку спадкування, після смерті
ОСОБА_2, на квартиру № 13 у будинку №22«а»
по вулиці Казанцева у місті Маріуполі.
У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4, що діє на підставі
доручення, позовні вимоги підтримала,
надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві. Просила
позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з’явився за невідомих суду причин,
про час та місця слухання справи був
повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача, суд
ухвалює рішення про заочний розгляд
справи, що відповідає положенням ст. 224
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
10 серпня 1996 року ОСОБА_2 було складено
заповіт, посвідчений Третьою
Маріупольською державною нотаріальною
конторою за реєстром № 3-3160, відповідно
до якого вона заповіла належну їй
квартиру №13 у будинку №22«а» по вулиці
Казанцева в місті Маріуполі на користь
ОСОБА_5, а у разі його смерті раніш за
неї або якщо він не прийме спадщину чи
відмовиться від її прийняття, заповіла
вказану квартиру під призначеному цим
заповітом спадкоємцеві ОСОБА_3.
Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 01 серпня 2008 року,
яке набуло чинність 12 серпня 2008 року, за
заявою ОСОБА_6, яка діяла в інтересах
ОСОБА_3 ОСОБА_2 була оголошена померлою.

12 червня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
Першої маріупольської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_2.

18 жовтня 2010 року державним нотаріусом
Першої державної нотаріальної контори
ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право
на спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_2 на квартиру №13 у будинку №22«а»
по вулиці Казанцева у місті Маріуполі
на ім’я ОСОБА_3.

Відповідно до зазначеного свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
вказана квартира належить
спадкодавцеві на підставі дубліката
свідоцтва про право власності на житло,
виданого ДП «Житловик» міста Маріуполя
від 06 березня 1995 року за № 34012,
зареєстрованого в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно згідно
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно 29 вересня 2010 року, та
дубліката договору дарування,
посвідченого Першою маріупольською
державною нотаріальною конторою 14
грудня 1995 року за реєстровим № 7-5338,
зареєстрованого в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно згідно
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виданого 29 вересня
2010 року.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 22 травня 2013 року
визначено ОСОБА_1 ОСОБА_2 додатковий
строк для подання в нотаріальну
контору заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_2, померлої 12 серпня
2008 року, в один місяць з дня ступу в
законну силу рішення суду. Зазначеним
рішенням встановлено, що позивач є
громадянином США. Згідно з процедурою
натуралізації змінив прізвище та ім’я
на ОСОБА_1 Галкін.

Відомості щодо зміни ім’я ОСОБА_5 на
ОСОБА_1 ОСОБА_5, посвідчені також у
довіреності на ім’я ОСОБА_8 від 04
березня 2013 року державним нотаріусом
штату Мічиган США з відповідним
апостилем департаменту штату.

14 серпня 2013 року державним нотаріусом
Першої маріупольської державної
нотаріальної контори ОСОБА_9 було
відмовлено ОСОБА_1 ОСОБА_5 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після померлої ОСОБА_2.

Зазначеною постановою про відмову у
вчинені нотаріальної дії встановлено,
що у визначений рішенням суду строк 18
червня 2013 року ОСОБА_1 Галкін подав
через свого представника заяву про
прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_2 до нотаріальної контори, яка
зареєстрована у книзі реєстрації
спадкових справ за №711. У видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом ОСОБА_1 ОСОБА_2 було
відмовлено з підстав того, що 18 жовтня
2010 року нотаріальною конторою вже
видано свідоцтво про право на спадщину
на квартиру №13 у будинку №22«а» по
вулиці Казанцева в місті Маріуполі на
ім’я відповідача ОСОБА_3, яке не було
визнано судом недійсним.

Відповідно до ст.1220, ст.1268, ст.1301 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою. Свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до змісту ст.1244 ЦК України
та заповіту ОСОБА_2 від 10 серпня 1996 року
ОСОБА_3 набуває право на спадкування
після смерті спадкодавця тільки у
випадку, якщо спадщина не буде прийнята
спадкоємцем ОСОБА_5

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 Галкін
прийняв спадщину після померлою ОСОБА_2
шляхом подачі заяви про прийняття
спадщини до нотаріальної контори 18
червня 2013 року, він відповідно до ч.5
ст.1268 ЦК України є власником спадкового
майна з часу набрання чинності
судового рішення про оголошення
померлою спадкодавця ОСОБА_2, а саме з 12
серпня 2008 року, тому свідоцтво про
право власності на ім’я
підпризначеного спадкоємця ОСОБА_3 від
18 жовтня 2010 року видане на особу, яка не
має право на спадкування, в зв’язку з
чим має бути визнано недійсним судом з
визнанням за позивачем права власності
на спадкове майно – квартиру №13 у
будинку №22«а» по вулиці Казанцева у
місті Маріуполі в порядку спадкування.

На підставі Цивільного кодексу
України, керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 88, 209,
212-215, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадкування за заповітом та визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2, на квартиру №13 у будинку
№22«а» по вулиці Казанцева у місті
Маріуполі на ім’я ОСОБА_3, видане
Першою Маріупольською державною
нотаріальною конторою 18 жовтня 2010 року
за реєстром № 7-1573.

Визнати за ОСОБА_1 ОСОБА_2 право
власності на квартиру №13 у будинку
№22«а» по вулиці Казанцева у місті
Маріуполі, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2,

Рішення суду може бути переглянуто
Жовтневим районним судом м. Маріуполя
за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана до суду протягом 10
днів з дня отримання копії рішення
суду.

На рішення суду позивач може подати
апеляційну скаргу в Апеляційний суд
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Позивач, який брав участь у справі, але
не був присутнім у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
може подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

В.О.
Ковтуненко