Апеляційний суд міста Києва
інстанції - Гуменюк А.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 березня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного
житлово-комунального підприємства
Національної академії наук України про
зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 березня 2013 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2
до Державного житлово-комунального
підприємства Національної академії
наук України про зобов'язання вчинити
певні дії

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог. Вважає,
що рішення суду першої інстанції не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, обставинам
справи. Посилається на те, що суд не
взяв до уваги, що встановлені ціни за
проживання у гуртожитках НАН України
постановою № 241 від 13.07.2011р. не
затверджені в установленому законом
порядку (ст.30 розділ VII «Закону України
про житлово-комунальні послуги»),
аДЖКП, як самоврядна організація,
згідно пункту 2.4. Статуту може
встановлювати самостійно тільки не
врегульовані законодавством ціни і
тільки в окремих випадках, а не в
основному напрямку діяльності. За
зверненням позивача Управління
цінової політики підтвердило, що від
ДЖКП НАН України розрахунки тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
по АДРЕСА_1 до Управління не
надходили.Також суд не взяв до уваги, що
НАН України, згідно ст. З Закону України
«Про особливості правового режиму
діяльності НАН України, галузевих
академій наук та статусу їх майнового
комплексу» є самоврядною організацією,
може визначати розмір плати за
користування будинками і приміщеннями,
але розмір плати не може перевищувати
фактичних витрат на їх утримання.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 1997 року позивач
проживає у гуртожитку Національної
академії наук України за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрована за вказаною
адресою.

Кімната у гуртожитку була надана
чоловікові позивача - ОСОБА_4, як
молодому спеціалісту шлюб між
позивачем і ОСОБА_4 розірваний,.

Згідно з п. 1 розділу 1 Статуту
Національної академії наук України,
затвердженого загальними зборами
Національної академії наук України 5
квітня 2002 року та зареєстрованого
наказом Міністерства юстиції України 11
червня 2002 року за N 47/5, Національна
академія наук України є вищою
державною науковою організацією
України, що заснована на державній
власності та користується правами
самоврядності.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про особливості правового режиму
діяльності Національної академії наук
України, галузевих академій наук та
статусу їх майнового комплексу»,
Національна академія наук України
затверджує статути (положення)
організацій, що віднесені до відання
Національної академії наук України,
здійснює контроль за їх дотриманням.

За змістом пунктів 1.1., 2.1., підпункту 2
пункту 2.2. Статуту Державного
житлово-комунального підприємства
Національної академії наук України,
зареєстрованого Московською
райдержадміністрацією м. Києва 05
листопада 1999 року за № 15200, вказане
підприємство створено на підставі
постанови Президії Національної
академії наук України від 24 грудня 1998
року з метою забезпечення придатних
умов для осіб, що мешкають у відомчих
будинках та гуртожитках Національної
академії наук України. Одним із завдань
підприємства є забезпечення
безперебійного постачання в житлові
будинки теплової енергії, світла, газу,
води, безперебійної роботи ліфтів та
мереж.

Пунктом 2.4. Статуту Державного
житлово-комунального підприємства
Національної академії наук України
визначено, що підприємство має право
надавати платні послуги населенню та
застосовувати не врегульовані
законодавством ціни та розцінки, а в
окремих випадках встановлювати ціни на
послуги самостійно.

Розпорядженням Президії Національної
академії наук України № 291 «Про
передачу з балансу на баланс» від 02
березня 2000 року, гуртожиток на АДРЕСА_1,
передано на баланс Державного
житлово-комунального підприємства
Національної академії наук України.

Відповідно до п.п. 1.2., 2.З., 3.5, 7.2.
Примірного положення про гуртожитки
Національної академії наук України,
затвердженого постановою Бюро
Президії Національної академії наук
України та Президії ЦК профспілки
працівників Національної академії
наук України від 01 жовтня 2009 року № 262,
гуртожитки Національної академії наук
України призначені для тимчасового
проживання аспірантів, магістрів,
інших осіб, які навчаються в установах
Національної академії наук України, а
також штатних працівників організацій
Національної академії наук України та
членів їх сімей за умови відсутності у
них місця проживання за місцем
навчання або роботи.

Постановою № 241 від 13 липня 2011 року бюро
Президії Національної академії наук
України та ЦК профспілки працівників
Національної академії наук України
«Про уточнення підходів до оплати
проживання в гуртожитках НАН України»,
розмір плати за одне ліжко-місце для
осіб, які не перебувають у трудових
відносинах з установами,
підприємствами, організаціями НАН
України встановлено в розмірі 400 грн. за
1 ліжко-місце.

5 липня 2012 року позивач звернулася до
суду з даним позовом до Державного
житлово-комунального підприємства
Національної академії наук України про
зобов'язання вчинити певні дії. В
обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що до травня 2011 року
вона сплачувала за проживання у
гуртожитку 300 грн. за 2 ліжко-місця,
проте постановою бюро Президії
Національної академії наук України та
ЦК профспілки працівників
Національної академії наук України
«Про плату за проживання в гуртожитках
Національної академії наук України»
від 18 травня 2011 року № 154 плату за
проживання у гуртожитку збільшено з
розрахунку 400 грн. за одне ліжко-місце
для працівників, які не перебувають у
трудових відносинах з установами,
організаціями та підприємствами
академії наук, при цьому нові тарифи,
визначені Постановою, не були
узгоджені з Управлінням цінової
політики Київської
міськдержадміністрації. Вона
неодноразово зверталася до
відповідача з проханням перерахувати
плату за ліжко-місця на плату за
житлову площу та надати їй квитанцію з
переліком наданих комунальних послуг
та їх вартість, проте, її вимоги
задоволені не були. Просила рішенням
суду зобов'язати відповідача провести
перерахунок плати за користування
житловою площею, видати їй ордер на
проживання у гуртожитку та скасувати
необгрунтовано нараховану
заборгованість за житлово-комунальні
послуги.

00
02
01
09
090901000102020001

Відповідач позов не визнав, посилався
на те, що відповідно до чинного
законодавства та статуту Національна
академія наук України користується
правами самоврядності, рахунки на
оплату послуг за проживання у
гуртожитках, які знаходяться у віданні
академії наук, виставляються до оплати
на підставі самостійно затверджених
Національною академією наук України
тарифів, які не повинні погоджуватися з
Управлінням цінової політики.
Оскільки, позивач не є штатним
працівником Національної академії
наук України та не перебуває у сімейних
відносинах з штатним працівником,
відповідно до Постанови бюро Президії
та ЦК профспілки Національної академії
наук України № 241 від 13 липня 2011 року
розмір плати за одне ліжко-місце для
позивача встановлено в розмірі 400 грн.
за 1 ліжко-місце.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх безпідставності.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачу і її чоловіку були надані не
ліжко-місця, а відособлена кімната у
гуртожитку НАН України, у зв'язку з чим
оплата повинна нею здійснюватись саме
за користування кімнатою, судова
колегія відхиляє, оскільки доказів на
їх підтвердження позивач не надала..
Крім того, позивачем не заперечувалось
тієї обставини, що з 1997 року нею
здійснювалась оплата саме за
ліжко-місце у гуртожитку.

Посилання в скарзі на те, що позивач
перебувала на квартирному обліку з 1992
року і не отримала житла, не пов'язане з
предметом даного судового спору і не
впливає на правильність висновків
суду.

З доводами апеляційної скарги про те,
що ціни за проживання у гуртожитку не
затверджені в установленому законом
порядку, а саме Управлінням цінової
політики, судова колегія не
погоджується, оскільки за Статутом,
Законом України «Про особливості
правового режиму діяльності
Національної академії наук України,
галузевих академій наук та статусу їх
майнового комплексу» Національна
академія наук України є самоврядною
організацією і має право встановлювати
ціни за проживання у належних їй
гуртожитках, затвердження цін іншими
органами зазначеним Законом або
статутом не передбачене.

Посилання в скарзі на те, що відповідно
до Закону України «Про особливості
правового режиму діяльності
Національної академії наук України,
галузевих академій наук та статусу їх
майнового комплексу» розмір
встановленої НАН України плати за
користування будинками та
приміщеннями не може перевищувати
фактичних витрат на їх утримання, не
ґрунтуються на доказах, які б
підтверджували, що встановлена
відповідачем плата за проживання у
гуртожитку не відповідає фактичним
витратам відповідача на утримання
гуртожитку.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 березня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: