Кам"янсько-Дніпровський районний суд
Справа № 318/3082/13-ц
Номер провадження №2/318/14/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2013 р.
м.Кам'янка-Дніпровська

15 січня 2013 року
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді
Капустинського М.В.

при секретарі
Бекетовій А.А.

за участю прокурора
Гювелян В.А.

представника органу опіки
Ясенєвої С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2, яка діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Орган опіки та піклування в особі
захисту дітей Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації
Запорізької області про позбавлення
батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_5 в якому зазначає,
що вона з 08 серпня 1998 року по 26 серпня 2004
рік перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5. За час шлюбу у них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5
народилася донька - ОСОБА_4.

Подружнє життя з відповідачем не
склалося. У 2004 році шлюб між позивачкою
та відповідачем був розірваний. З того
часу вони не проживають, спільного
господарства не ведуть. До офіційного
розірвання шлюбу відповідач ще
спілкувався з сином, а після розлучення
позивачка виховує дітей самостійно.

За рішенням Енергодарського
міського суду Запорізької області від
31.01.2005 року по справі 2-322/2005 відповідач
повинен сплачувати аліменти на користь
позивачки на утримання сина ОСОБА_3 у
розмірі ? частини всіх видів заробітку
дор повноліття сина та рішенням
Енергодарського міського ссуду
запорізької області від 27.11.2006 року по
справі 2-2876/2006 року відповідач на
користь позивачки повинен сплачувати
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
до повноліття доньки. Деякий час з
моменту присудження аліментів,
відповідач частково виконував рішення
суду, а потім перестав.
Неодноразові звернення позивачки до
Відділу державної виконавчої служби з
цього приводу позитивних результатів
не дали, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання сина ОСОБА_3. Станом на 01.09.2013
рік становить 60432, 93 грн. та
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання доньки ОСОБА_4 станом на
01.09.2013 року становить 39438,50 грн..

Вироком Енергодарського міського
суду від 03.06.2013 року ОСОБА_5 засуджено за
ухилення від сплати аліментів на
утримання дітей (а.с. 16). Позивач вважає,
що притягнення відповідача до
кримінальної відповідальності ніяким
чином на нього не вплинуло. Відповідач
жодного разу не запропонував позивачці
своєї допомоги як батько, не проявив
ніякого уваги до своїх дітей. Ніяких
змін з погашення заборгованості за
аліментами відповідач не зробив. Після
винесення вироку Енергодарським
міським судом від 03.06.2013 року
відвідповідача позивачці надійшли
поштові переводи у розмірі 400 грн.

Відповідач, будучи батьком дітей, не
піклувався та не піклується ні про
здоров'я дітей, ні про фізичний,
духовний і моральний розвиток. Після
розлучення він декілька раз приходив
до дітей, а потім ні усно, ні письмово не
спілкувався з дітьми, не проявляв до
них щонайменшої батьківської турботи,
хоча мав і має таку можливість.

Поведінка відповідача як батька,
засвідчує, що він ухиляється від
виховання дітей.. Позивачка не
заперечувала проти участі відповідача
у вихованні сина та доньки, у
спілкуванні з ними. Але бездіяльність
відповідача як батька, засвідчує, що
він ухиляється від участі у вихованні
та матеріальному забезпеченню дітей.
Відповідач взагалі не займається
вихованням і утриманням дітей, яких в
теперішній час позивачка виховує сама.
Працювати не має можливості бо донька
має важкі вади здоров'я: порушення
опорно-рухового апарату внаслідок
органічного ураження центральної
нервової системи. Зараз отримує
допомогу на дитину інваліда в
управлінні правці та соціального
захисту Енергодарської міської ради.
Прикладає всі свої можливі зусилля щоб
забезпечити щонайменшу можливість для
створення дітям умови для їх розвитку,
навчання тощо.

Відповідач не усвідомлював і не
усвідомлює своїх батьківських
зобов'язань, ухиляється від
забезпечення дітей навіть яким-небудь
мінімумом уваги, турботи. Як зазначає
позивачка він свідомо нехтує своїми
батьківськими зобов'язаннями.

Вважає, що відповідач - ОСОБА_5 - свідомо,
маючи всі реальні можливості,
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та
забезпеченню своїх неповнолітніх
дітей, що дає підстави позивачці
ставити питання про можливість
позбавлення відповідача батьківських
прав у відношенні неповнолітніх сина
ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4.

Всі вищевикладені обставини
підтверджуються позивачкою письмовими
доказами.

Позивачка просить суд позбавити
батьківських прав громадянина ОСОБА_5
по відношенню до сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги пітримує (а.с. 38).

В судове засідання відповідач не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, позовні
вимоги визнає (а.с.29).

Прокурор Гювелян В.А. в судове
засідання з'явилася, позовні вимоги
підтримала, просить позбавити
батьківських прав ОСОБА_5.

Представник органу опіки та піклування
Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації Запорізької
області Ясенєва С.В. проти позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5 не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи:

Мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 08 серпня 1998
року по 26 серпня 2004 рік перебувала в
зареєстрованому шлюбі ОСОБА_5, який є
батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4., що підтверджується
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_1 від 14.09.2006 року та серії НОМЕР_2
від 25.02.1999 року (а.с. 4-5). 26.08.2004 року шлюб
між ними було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 під
актовим записом № 221 (а.с. 6).

Згідно висновку Органу опіки та
піклування Кам'янсько-Дніпровської
райдержадміністрації № 01-01-23/0021 від
15.01.2014 року встановлено, позивачка
разом з дітьми проживає за адресою:
запорізька область, АДРЕСА_1. Житлове
приміщення на праві спільної часткової
власності належить ОСОБА_2 та її матері
ОСОБА_2, для дітей в квартирі виділені
окремі кімнати, де є місце для
відпочинку та навчання. Під час
проведення бесіди з позивачкою
з'ясовано, що батько дітей з сім'єю не
проживає, життям дітей не цікавиться.
Згідно вищезазначеного висновку
відповідач ОСОБА_5 проживає на
території сільської ради за адресою:
АДРЕСА_2 в будинку матері ОСОБА_6,
зауважень з боку сільської ради не має,
поведінка в громадських містах
задовільна, розлучений та з родиною не
проживає.

Службою у справах дітей
Кам'янсько-Дніпровської районної
державноїх адміністрації Запорізької
області з ОСОБА_5 09.01.2014 року була
проведена бесіда щодо стану виконання
ним батьківських обов'язків по
вихованню та утриманню дітей та
правові наслідки позбавлення
батьківських прав. Під час бесіди
ОСОБА_5 повідомив, що він з дітьми не
проживає, згідно вироку
Енергодарського міського суду
Запорізької області за ухилення від
сплати аліментів на утримання дітей
був визнаний винним у скоєнні
кримінального правопорушення, не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав у відношенні дітей
(а.с. 55-56).

Статтею 141 Сімейного кодексу України
передбачено, що, мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язку щодо дитини.

Згідно положень ст. 150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до
прав і свобод інших людей, любові до
своєї сім'ї та родини, свого народу,
своєї Батьківщини, піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечувати
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до п. 4 ст.155 Сімейного
кодексу України, ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладання на них
відповідальності встановленою
законом згідно ст. ст. 150,180 цього
кодексу батьки повинні проявляти
турботу про дитину утримувати її до
досягнення повноліття.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
164 Сімейного Кодексу України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони свідомо
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Принцип 6 Конвенції про права дитини,
яка проголошена Генеральною Асамблеєю
ООН 20 листопада 1959 року, зазначає, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особи потребує любові і
розуміння. Вона повинна, якщо це
можливо, зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків і, в
усякому разі, в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Відповідно до статті 27 Конвенції про
права дитини, яка набула чинності для
України з 27 вересня 1991 року,
держави-сторони визнають право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального та соціального розвитку
дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей й фінінсових
можливостей умов життя, необхідних ддя
розвитку дитини.

Відповідно до декларації прав дитини
як принципове положення визначає, що
дитини повинна зростати в умовах
турботи. Згідно до ст. 18 Конвенції про
права дитини батьки несуть
відповідальність за виховання дитини,
її інтереси повинні бути предметом їх
основного піклування . Відповідно до
п.2ст.164 Сімейного кодексу України
батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вони свідомо
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Згідно
зі ст..150 Сімейного кодексу обов'язок
виховувати, ростити дитину -
найважливіший обов'язок батьків. Ця
стаття зобов'язує батьків виховувати у
дітей працелюбність, почуття доброти,
милосердя, шанобливе ставлення до
старших. Закон України « Про охорону
дитинства» природним середовищем
виховання , першоосновою розвитку
дитини визначає сім'ю.

Згідно Пленуму Верховного Суду України
в п.16 постанови вид 30.03.2007 року № 3 « Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавленння та
поновлення батьківських прав»
зазначив, що ухилення батьків вид
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
зовнішнього світу.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що є всі підстави для
позбавлення батьківських прав ОСОБА_5
по відношенню до сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
доцільним позбавити ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 150, 155,164, 180 Сімейного кодексу
України, ст.ст.15,30,61-65,213-216 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 -
задовольнити.

Позбавити батьківських прав
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2 у відношенні двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в
сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40
коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до
Запорізького апеляційного суду через
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області протягом десяти
днів.

Суддя
М.В. Капустинський