Справа № 108/2622/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м          У к р а ї н и

19 грудня 2013
року
смт.
Кіровське АР Крим

Кіровський районний суд Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого          – судді
Данилової О.В.

при секретарі          – Веісовій З.
Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Кіровське
АР Крим цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради
Кіровського району АР Крим, третя особа
– Приватний нотаріус Кіровського
районного нотаріального округу АР Крим
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_2 сільської ради Кіровського
району АР Крим, третя особа – Приватний
нотаріус Кіровського районного
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно, мотивуючи позовні
вимоги тим, що 25.01.2013 року померла її
мати ОСОБА_4. За життя її мати заповіт не
залишила. Позивачка, яка є спадкоємцем
за законом, звернулась до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, але їй було відмовлено у
оформленні документів, у зв’язку з тим,
що вона не надала правовстановлюючого
документу про належність майна
спадкодавцю.

В судове засідання позивач не
з’явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, натомість надіслала заяву з
проханням розглянути справу за її
відсутності, зазнаючи, що позовні
вимоги підтримує, просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада
Кіровського району АР Крим, явку
представника в судове засідання не
забезпечила, натомість надіслала до
суду заяву з клопотанням розглянути
справу без участі її представника,
зазнаючи, що позовні вимоги визнає.

Третя особа в судове засідання не
з’явилась, натомість надіслала до суду
листа з проханням розглянути справу за
її відсутністю.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність сторін по справі
за матеріалами, що містяться у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи
у їх сукупності, суд вважає за
необхідне позов задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦК
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Згідно інструкції «Про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР» від 31.01.1966 року,
затвердженої заступником міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, яка діяла до
затвердження правил державної
реєстрації об’єктів нерухомого майна,
що знаходяться у власності юридичних
та фізичних осіб, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 19.01.1996
року за № 31/1056 та згідно діючого на час
виникнення правовідносин
законодавства, реєстрації підлягали
лише будинки, розташовані в містах та
селищах міського типу і виникнення
права власності на новозбудований
будинок в сільській місцевості не було
пов’язано з видачею
правовстановлюючого документу та його
реєстрацію в бюро технічної
інвентаризації.

Згідно договору купівлі-продажу від
01.07.1975р. ОСОБА_4 придбала будинок у
ОСОБА_5, який розташований в с. Привітне,
житлова площа, 25, договір посвідчений у
1975 р. виконавчим комітетом ОСОБА_2
сільської ради Кримської області
(а.с.15).

Згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради
АР Крим №08/56 від 30.08.2013р., будинку який
належав ОСОБА_4, яка померла 25.01.2013р.
присвоєний адрес: с. Привітне, вул.
Леніна,52 (в договорі купівлі-продажу
домоволодіння від 01.07.1975р. поштова
адреса не зазначена) (а.с.16).

Судом встановлено, що згідно довідки
ОСОБА_2 сільської ради Кіровського
району АР Крим №620 від 29.08.2013 року,
відповідно до записів в
погосподарських книгах, будинок №52 по
вул. Леніна, с. Привітне, Кіровського
району АР Крим значиться за ОСОБА_4 з 1975
року (а.с.5).

Судом також встановлено, що
компетентним органом влади – ОСОБА_2
сільською радою Кіровського району АР
Крим право власності ОСОБА_4 на спірний
будинок визнавалося за життя, крім того
ОСОБА_4 володіла, користувалась та
розпоряджалась спірним будинком
відкрито, відсутність у неї документів
про право власності на спірний будинок
відповідно до вимог законодавства не
можна розцінювати як відсутність у неї
прав власника.

Згідно листа начальника КП
«Феодосійського міжміського бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації» від 07.10.2013р.
повідомлялось,що відомостей про
реєстрацію на об’єкт нерухомого майна,
розташованого за адресою: АР Крим,
Кіровський район, с. Привітне, вул.
Леніна, 52, КП «ФМБРТІ» не має. Первинна
інвентаризація проводилась 07.10.2013 р.
(а.с.13)

Отже, за таких обставин, згідно
положень законодавства, яке було чинне
на момент набуття ОСОБА_4 права
власності на спірний житловий будинок,
суд дійшов висновку, що спадкодавець
набула право власності на
вищезазначений житловий будинок у 1975
році.

ОСОБА_4 померла 25.01.2013 року у смт.
Кіровське, Кіровського району, АР Крим,
свідоцтво серії 1-АП №264212, актовий
запис №04 від 28.01.2013 року, місце
реєстрації – виконавчий комітет
ОСОБА_2 сільської ради Кіровського
району АР Крим (а.с.12).

Згідно до спадкової справи № 47/2013 яка
заведена після смерті ОСОБА_4, вона
заповіт не залишила, позивач яка є
спадкоємцем після смерті ОСОБА_4
звернулась з заявою про прийняття
спадщини, інших спадкоємців не має
(а.с.23-34).

Згідно положень статті 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов’язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії приватного
нотаріусу Кіровського районного
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_3
від 08.11.2013р. позивачеві відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на спірний житловий будинок з підстав
відсутності правовстановлюючих
документів на вказане спадкове майно.

Відповідно до пункту 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30.05.2008 року
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно положень статті 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Одним зі способів захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов’язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, вимоги позивача про
визнання за нею права власності на
спадкове майно – будинок №52 по вул.
Леніна, с. Привітне, Кіровського району
АР Крим у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4 цілком
обґрунтовані, відповідають закону і
підлягають задоволенню.

Позивача в своїй заяві просила не
стягувати з відповідача судові
витрати, у зв’язку з чим суд залишає
питання стягнення з відповідача
зазначених витрат без розгляду.

На підставі наведеного керуючись
статями 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України,
статями 10, 11, 60, 209, 212 – 215, 218 ЦПК України,
суд, –

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
сільської ради Кіровського району АР
Крим, третя особа – Приватний нотаріус
Кіровського районного нотаріального
округу АР Крим ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, право власності на
будинок №52 по вул. Леніна, с. Привітне,
Кіровського району Автономної
Республіки Крим.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим. Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я

ОСОБА_6