Справа № 146/1900/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого -
судді Семко Г.В.,

при секретарі
Козачук Н.П.,

законного
представника ОСОБА_1.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Томашполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та
піклування Томашпільської районної
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з цим позовом до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору: орган опіки та
піклування Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької
області про позбавлення батьківських
прав посилаючись на те, що
відповідачка ОСОБА_3 є її матір'ю. З
грудня 2004 року, тобто з віку шести років
вона постійно проживає з своєю бабусею
ОСОБА_4 та тіткою ОСОБА_5, які її
виховують та утримують. Її матір ОСОБА_3
матеріальної та моральної допомоги не
надає, не цікавиться її життям,
фізичним та розумовим розвитком, не
спілкується з нею взагалі. ОСОБА_3
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини, тому неповнолітня ОСОБА_2
вимушена звернутися до суду та просить
суд постановити рішення про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала за обставин
зазначених у позові, попросила позов
задовольнити.

Представник неповнолітньої
позивачки - представник служби у
справах дітей Томашпільської районної
державної адміністрації Мокрак Л.В.,
позовні вимоги неповнолітньої ОСОБА_2
підтримала, не заперечує в їх
задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнала, не
заперечувала проти його задоволення.

Начальник служби у справах дітей
Томашпільської районної державної
адміністрації Вінницької області
Мокрак Л.В. в судовому засіданні
підтвердила доцільність позбавлення
батьківських прав відповідачку ОСОБА_3
щодо її дитини.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до висновку про
задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види
експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання
дитини батьками, а також застосування
ними інших видів покарань, які
принижують людську гідність дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Судом установлено, що у
відповідачки ОСОБА_3 є дитина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто якій виповнилося 15
років на день звернення до суду (а. с. 7).

Висновком органу опіки та
піклування Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької
області встановлено наявність підстав
для відібрання неповнолітньої
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_3 (а.
с. 10).

Дитина відповідачки ОСОБА_2 з нею
не проживає, перебуває на утриманні
бабусі ОСОБА_4, яка виховує та утримує
онуку. Також установлено, що ОСОБА_3 не
приймає участі у вихованні та
утриманні дитини, не цікавиться її
життям, фізичним та розумовим
розвитком, до дитини не навідується, не
цікавиться її долею, участі у вихованні
та утриманні не приймає, матеріально та
морально не допомагає.

Таким чином, суд уважає доведеним
те, що відповідачка ОСОБА_3 ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, а саме ухиляється від
виконання обов'язків щодо піклування
про здоров»я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток, щодо
забезпечення здобуття дитиною освіти,
готування її до самостійного життя,
щодо поваги до дитини.

Об'єктивних причин з яких ОСОБА_3
не виконувала покладені на неї
батьківські обов'язки судом не
встановлено.

З вищезазначеного можна зробити
висновок про те, що ОСОБА_3 свідомо,
умисно нехтувала покладеними на неї
батьківськими обов'язками та має бути
позбавлена батьківських прав.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_3
зобов'язана утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує те, що ОСОБА_3 не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Позовну заяву неповнолітньою ОСОБА_2
пред'явлено до суду, 14 листопада 2013
року. Відповідно починаючи з цієї дати
суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішення у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 11 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», від сплати судового
збору звільняються органи прокуратури
- при здійсненні представництва
інтересів громадян або держави в суді.

Таким чином з ОСОБА_3 підлягає
стягненню в доход держави 229,40 грн.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166 СК України, ст.
ст. 10, 60, 61, 64, 79, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
позбавити батьківських прав відносно
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь осіб або
особи, що будуть виконувати або
виконують обов'язки та функції з опіки
(піклування) над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти на її утримання в твердій
грошовій сумі в розмірі 100 грн.,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4,
починаючи стягнення з дня подачі
позовної заяви, а саме з 14 листопада 2013
року.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход
держави 229,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Вінницької області через
Томашпільський районний суд
Вінницької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
31 грудня 2013 року.

Суддя:
Г.В. Семко