Справа № 1523/2106/2012р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18.11.2013 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Рені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Котловинської сільської ради
Ренійського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Представник відповідача по справі, у
судове засідання не з'явився, надав до
суду лист, в якому просить розглянути
справу за його відсутності, не
заперечує проти задоволення позовних
вимог позивача.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву в якій
вказав, що свої позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить суд
розглянути справу за його відсутності.

Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом в ході судового розгляду
справи були дослідженні наступні
документи: копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_2, серії НОМЕР_1; копія свідоцтва
про смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_2; копія
технічного паспорту на житловий
будинок індивідуального житлового
Фонду, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, паспорт складений 17.02.2010р.;
копія паспорту громадянина України -
ОСОБА_1, серії НОМЕР_3; копія свідоцтва
про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_4;
копія довідки Котловинської сільської
ради Ренійського району Одеської
області від 09.07.2012р. № 1146; копія
будинкової книги; копія довіреності на
імя ОСОБА_4 від 09.07.2012р.; лист
Котловинської сільської ради
Ренійського району Одеської області
від 02.08.2013р. за вх. № 5900; заява ОСОБА_1 від
15.10.2013р. за вх. .№ 7710; квитанція про
сплату судового збору.

Дослідивши надані докази, судом
було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
Після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. На
випадок смерті ОСОБА_3 будь-яким чином
не розпорядився належним йому майном,
заповіту не залишив, тому спадкоємство
здійснюється за законом. Спадкоємцями
за законом першої черги були позивач та
його мати ОСОБА_2 (дружина померлого).
Ніхто із них до державної нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини не звертався. Однак, на день
смерті з померлим батьком проживали
позивач ОСОБА_1 та мати позивача
ОСОБА_2, які спадщину прийняли
фактичним вступом в управління та
володіння спадковим майном, про що
свідчить довідка відповідача від
09.07.2012р. Тобто, фактично вступили в
управління та володіння спадковим
майном, згідно ст.549 ЦК УССР (1963р.). Таким
чином, позивач та його мати ОСОБА_2,
фактично прийняли спадщину по 1/2
частині кожний, але юридично її не
оформили.

Мати позивача ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті
відкрилась спадщина у вигляді 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1, яку
вона фактично успадкувала після смерті
свого чоловіка ОСОБА_3, однак юридично
її не оформила.

На випадок смерті ОСОБА_2 будь-яким
чином не розпорядилась належним їй
майном, заповіту не залишила, тому
спадкоємство здійснюється за законом.
Спадкоємцями за законом першої черги є
позивач, інших спадкоємців немає. У
встановлений законодавством строк
позивач не звернувся до державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
матері. Оскільки йому було відомо про
надання нотаріусу правовстановлюючих
документів на житловий будинок, яких у
нього не було, тому що за життя мати
позивача не встигла оформити спадщину
після смерті чоловіка. Однак, позивач
прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, оскільки постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Таким чином, позивач прийняв
спадщину після смерті батька та матері
на цілу частину житлового будинку.

Тому, позивач, вважає, що прийняв
спадщину за законом після померлого
батька та матері, й має усі законні
підстави для визнання за ним право
власності на спадкове майно у вигляді
1/1 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що по справі мають місце
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням за законом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом. Спадкування за
законом має місце, коли воно не змінено
заповітом. Як виходить з матеріалів
справи, після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина у вигляді житлового будинку
АДРЕСА_1, яку в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК
України 1963 р. прийняли позивач та його
мати ОСОБА_2, але юридично її не
оформили. Згідно прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, якій
набрав чинності з 01 січня 2004р. п.5
«правила книги шостої Цивільного
Кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом».

Ст.1216 ЦК України визначає, що
спадкоємством є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК
України визначає, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відкриття спадщини
регулюється нормою ст.1220 ЦК України -
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку встановленого ст.1270 ЦК України
не заявив про відмову від неї.

Після смерті матері ОСОБА_2 позивач
прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, оскільки постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Інших спадкоємців, які б мали
право на обов'язкову частку у спадщині,
що передбачене нормою ст.1241 ЦК України,
немає. Факт прийняття позивачем
спадщини після смерті батька та матері,
знайшли своє належне підтвердження в
ході розгляду справи. Позивач прийняв
спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак,
не може оформити її у зв'язку із
обставинами, що не залежать від нього.

Позивач звернувся до суду з вимогами
про визнання за ним, в порядку
спадкування за законом, права
власності на житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1 не висуваючи, і
ніяким чином не обґрунтовуючи, вимоги
про визнання права власності на
самочинно збудовані споруди, тому, з
урахуванням викладених позивачем, та
досліджених у судовому засіданні
обставин, не виходячи за межи заявлених
вимог, суд вважає можливим
задовольнити частково вимоги позивача
щодо визнання за ним права власності на
житловий будинок садибного типу із
надвірними спорудами, тобто окрім
самочинно збудованих споруд та
будівель.

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 215, 294 ЦПК
України, ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1241,
1247, 1268-1270, 1273 ЦК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом, яке
залишилося після смерті його батьків -
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3., право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
окрім самочинно збудованих споруд та
будівель.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков