Провадження №4-с/761/262/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
скаргу Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Байрамова Талята
Рефатовича, -

в с т а н о в и в :

В вересні 2013 р. скаржник ПАТ «ПроКредит
Банк» звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва із зазначеною
скаргою, в якій просив суд скасувати
постанову державного виконавця
Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві Байрамова Т.Р. ( далі по тексту -
державний виконавець) від 16 вересня 2013
р. про повернення виконавчого листа
№2-7811/11, виданого 21 грудня 2012 р.
Апеляційним судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» боргу у розмірі 1 017
289,55 грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував
тим, що постановою державного
виконавця від 16 вересня 2013 р.
виконавчий лист №2-7811/11, виданий 21
грудня 2012 р. Апеляційним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» боргу у розмірі 1 017
289,55 грн. було повернуто стягувану з
підстав того, що стягувач не провів
авансування витрат виконавчого
провадження згідно ст. 42 Закону України
«Про виконавче провадження». В
мотивувальній частині постанови
зазначено, що 08 липня 2013 р. та 22 серпня
2013 р. стягувачу направлено вимогу
державного виконавця стосовно
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій, однак
скаржник ніяких вимог державного
виконавця не отримував, крім того, 12
вересня 2013 р. скаржник звернувся до
Шевченківського РУЮ в м. Києві з заявою,
що на адресу стягувача не надходило
жодних листів щодо авансування витрат
виконавчого провадження. Більш того,
лист ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві від 22 серпня 2013 р. з вимогою
державного виконавця був отриманий
банком лише 19 вересня 2013 р., а згідно
відбитку поштового штампу на конверті
відправлений лише 13 вересня 2013 р.
Оскільки, скаржник не був повідомлений
про необхідність авансування витрат
виконавчого провадження, постанову
державного виконавця від 16 вересня 2013
р. про повернення виконавчого листа
вважає незаконною та просить її
скасувати.

До судового засідання представник
скаржника подав заяву про слухання
справи за відсутності сторони
скаржника, заявлені вимоги представник
підтримав у повному обсязі та просив
суд, з підстав викладених у скарзі, її
задовольнити.

Державний виконавець у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи оповіщався в
установленому законом порядку,
поважність причин неявки суду
повідомлено не було, його неявка не є
перешкодою для розгляду поданої
скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що подана скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Пунктом 1) ч. 2 цієї статті передбачено,
що відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню виконавчі листи,
що видаються судами, та накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що 21 грудня 2013 р.
було видано виконавчий лист №2-7811/11, на
підставі рішення Апеляційного суду м.
Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «ПроКредит Банк» боргу у розмірі 1
017 289,55 грн. за яким відкрито виконавче
провадження №35809091.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

16 вересня 2013 р. державним виконавцем
винесена постанова у виконавчому
провадженні №35809091 про повернення
виконавчого документу стягувачу на
підставі п. 4) ч.1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

У постанові про повернення виконавчого
документа стягувачу зазначено, що 08
липня 2013 р. та 22 серпня 2013 р. стягувачу
було направлено вимогу державного
виконавця стосовно авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій. Відповідь до відділу не
надійшла.

Згідно до п. 4) ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, авансування яких
передбачено цим Законом, незважаючи на
попередження державного виконавця про
повернення йому виконавчого документа.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Як вбачається із матеріалів справи,
вимоги державного виконавця від 08
липня 2013 р. та 22 серпня 2013 р. скаржником
отримані не були. Більш того, скаржник 12
вересня 2013 р., на виконання вимог ст. 42
Закону України «Про виконавче
провадження», звернувся до ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві із
повідомленням про неотримання
скаржником -стягувачем по виконавчому
провадженню №35809091 будь-яких
повідомлень з ВДВС Шевченківського РУЮ
у м. Києві про авансування витрат у
вказаному виконавчому провадженні.

В подальшому, скаржником було отримано
вимогу державного виконавця від 22
серпня 2013р. №3592/12, в якій скаржника, як
стягувача, було зобов'язано у
двадцятиденний строк з дня отримання
цієї вимоги надати інформацію про
авансування витрат на оплату послуг
суб'єктів оціночної діяльності з метою
проведення оцінки майна боржників у
виконавчому документі №2-7811/11 від 21
грудня 2012 р. При цьому, з досліджених
судом доказів установлено, що вимова
державного виконавця була надіслана на
адресу скаржника лише 13 вересня 2013 р. та
отримана ним 19 вересня 2013 р., про що
свідчить відтиск поштового штаму на
конверті.

Відповідно до ч.1 ст. 35 закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладення
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Згідно положень п. 7 постанови пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника.

З урахуванням викладеного та
враховуючи те, що скаржник не отримував
вимог державного виконавця про
здійснення авансування витрат
виконавчого провадження №35809091, то
прийняття державним виконавцем
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу від 16 вересня 2013р.
прийнята з порушенням порядку
встановленого Законом України «Про
виконавче провадження». Оскільки,
вказана постанова порушує право
скаржника на примусове рішення суду,
яке набрало законної сили, суд
приходить до висновку про задоволення
скарги ПАТ «ПроКредит Банк» на дії
державного виконавця.

Крім того, керуючись ст. 388 ЦПК України
суд приходить до висновку про
стягнення з ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві на користь скаржника суми
сплаченого судового збору у розмірі 114,7
грн.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 35, 42, 47
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Байрамова Талята
Рефатовича - задовольнити.

Скасувати постанову державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Байрамова Талята Рефатовича про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 16 вересня 2013 р. в межах
виконавчого провадження №35809091.

Стягнути з Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
на користь Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» судовий
збір у розмірі 114 /сто чотирнадцять/ грн.
70 коп.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги,
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків, або після перегляду ухвали в
апеляційному порядку, якщо її не
скасовано.

Суддя: