Справа №451/1784/13-ц
Провадження № 2/451/422/13
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

25 грудня 2013 року

Радехівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен
Л.В.

з участю позивача, представника
третьої особи

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Радехів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа орган опіки
і піклування Радехівської районної
державної адміністрації про стягнення
аліментів,-

встановив:

12 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа орган опіки і піклування
Радехівської районної державної
адміністрації про стягнення аліментів.

У заяві зазначала, що вона відповідно
до розпорядження голови Радехівської
райдержадміністрації від 20 січня 2011
року № 32 «Про призначення опікуна над
дитиною, позбавленою батьківського
піклування», призначена опікуном
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
на даний час проживає з позивачкою в с.
Руденко Радехівського району
Львівської області. Батьки дитини
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позбавлені
батьківських прав відносно їх сина
рішенням Радехівського районного суду
Львівської області від 9 березня 2010
року. Участі в утриманні дитини
відповідачі не беруть, матеріальної
допомоги не надають. На даний час в
позивача немає відомостей про місце
роботи відповідачів та розмір їх
поточних доходів, однак їй відомо, що
ОСОБА_2 постійно працює за кордоном
тому має можливість утримувати дитину.
Посилаючись на вищенаведене, просила
суд постановити рішення про стягнення
із відповідачів аліментів на утримання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі по 400 гривень
щомісячно, починаючи з дня подання
позову і до досягнення ним повноліття,
а в разі продовження ним навчання до
досягнення віку 23 років.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала в повній мірі,
покликавшись на обставини викладені в
позовній заяві, просила позов
задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки
і піклування Радехівської районної
державної адміністраці ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача підтримала.

Відповідачі в судове засідання
повторно не з”явилися, причин неявки
суду не повідомили, хоч належним чином
були повідомлені про розгляд справи, що
підтверджується судовими розписками
про вручення судової повістки.

Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності відповідачів в заочному
порядку, на підставі наявних доказів,
які знаходяться у матеріалах справи,
чого не заперечили позивач та
представник третьої особи в судовому
засіданні..

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності суд вважає, що
позовні вимоги слід задовольнити
частково із наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1
відповідно до розпорядження голови
Радехівської райдержадміністрації від
20 січня 2011 року № 32 «Про призначення
опікуна над дитиною, позбавленою
батьківського піклування», є опікуном
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.7).

Як вбачається з рішення Радехівського
районного суду Львівської області від 9
березня 2010 року батьки дитини ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, позбавлені батьківських прав
відносно сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.5).

Участі в утриманні дитини відповідачі
не беруть матеріальної допомоги на
утримання дитини не надають. На даний
час в позивача немає відомостей про
місце роботи відповідачів та розмір їх
поточних доходів, однак їй відомо, що
ОСОБА_2 постійно працює за кордоном
тому має можливість утримувати дитину.

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу
України, здійснення батьками своїх
прав та виконання обов’язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності і не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа,
яка позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов”язку щодо
утримання дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,
обов’язок надавати утримання
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років, покладається на
батьків.

Виходячи з норм вказаної статті,
приймаючи до уваги, що неповнолітня
дитина проживає разом із позивачкою та
перебуває на повному її матеріальному
утриманні і домовленості між нею та
відповідачами про способи виконання
обов’язку утримувати дитину не
досягнуто, суд вважає вимоги позивачки
про стягнення із відповідачів
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини є правомірними.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи
виконання батьками обов’язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. Оскільки
відповідачі не приймають участі у
вихованні дитини, не надають
матеріальної допомоги, тому з них слід
стягувати аліменти в примусовому
порядку.

Визначаючи розмір аліментів, судом
враховано те, що дитина потребує
матеріальної допомоги, а відповідачі є
працездатними та можуть таку надати.

На підставі наведеного, врахувавши
обов’язок утримувати дитину до
досягнення повноліття покладений на
обох батьків,суд вважає, що позов слід
задовольнити частково, стягувати з
відповідачів в користь позивача на
утримання неповнолітньої дитини, до
досягнення ним повноліття аліменти в
твердій грошовій сумі розмірі по 400
гривень, щомісячно (з проведенням
індексації, відповідно до закону), що
буде відповідати інтересам дитини,
обставинам справи і вимогам закону.

Згідно із ч.1 та ч.3 ст.199СК, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної дороги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23-х років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Що стосується позовних вимог про
стягнення аліментів в разі досягнення
ОСОБА_4 повноліття та продовження
навчання до досягнення 23 років, то такі
на думку суду є передчасними та
безпідставними.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне судові
витрати стягнути із відповідачів.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 169, 209, 212, 215, 218,
223-232 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3
(паспорт серії КС №500403) на користь
ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі 400 гривень, щомісячно,
починаючи з 12 листопада 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованого за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії КВ №512590) на
користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень,
щомісячно, починаючи з 12 листопада 2013
року і до досягнення дитиною
повноліття.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення аліментів в разі досягнення
ОСОБА_4 повноліття та продовження
навчання до досягнення 23 років
відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3
(паспорт серії КС №500403) в користь
держави судовий збір в розмірі 229
гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованого за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії КВ №512590) в
користь держави судовий збір в розмірі
229 гривень 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, протягом десяти
днів з дня отримання його копії. Заочне
рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

СуддяОСОБА_6