Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра
Провадження № 22-ц/783/4566/13
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

При секретарі: Рванцовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ЛКП "Сонячне" на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 05 квітня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково
задоволено позов ОСОБА_2 до Львівського
комунального підприємства "Сонячне", з
участю третіх осіб - Франківська
районної адміністрації Львівської
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Стягнуто з Львівського комунального
підприємства "Сонячне" на користь
ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 24 740 грн.
76 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ЛКП "Сонячне"
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апелянти вважають, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Зазначають, що серед
послуг, які надає ЛКП «Сонячне» є і
поточний ремонт будинку. Проводячи
профілактичні огляди будинку АДРЕСА_1,
не було встановлено, що в 2011 - 2012 роках
покрівля зазначеного будинку
перебувала в аварійному стані. За цей
же період часу працівниками ЛКП було
проведено ряд ремонтних робіт в
будинку. Також покликаються на те, що
проведення взаємозаліку можливе лише
на договірних засадах між споживачем
та надавачем послуг. Для проведення
будь - яких ремонтних робіт у будинку за
кошти мешканців з подальшим
зарахуванням їх в рахунок оплати за
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій мешканцям
необхідно попередньо звернутися в ЛКП.
На даний час чинним законодавством
України не передбачений механізм
зарахування коштів, затрачених
мешканцями на ремонт будинку в рахунок
майбутніх платежів за послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій. Позивачем не доведено
аварійного стану покрівлі будинку або
ж іншого технічно незадовільного
стану, що зумовило б проведення
невідкладних ремонтних робіт по її
ремонту.

Вважають, що у суду першої інстанції не
було правових підстав для стягнення
коштів з ЛКП в користь позивача, якій
ніби то заподіяну шкоду.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 в грудні 2012 року звернулась в
суд з позовом до ЛКП «Сонячне» про
відшкодування заподіяної шкоди у
відповідності до ст. 1166 ЦК України. При
цьому покликалася на те, що є
співвласником квартири АДРЕСА_1, яка
розташована на 5 поверсі даного
будинку. Зазначений будинок
знаходиться на балансі у відповідача.

Через неналежне виконання
відповідачем своїх обов'язків по
утриманню будинку та покрівлі,
атмосферні опади потрапляли в її
квартиру. На неодноразові звернення
щодо ремонту покрівлі відповідач не
реагував. Відтак вона вимушена була за
власні кошти провести ремонт такої.

Тому просила стягнути з відповідача 24
740 грн. потрачені нею на ремонт покрівлі
будинку та 3000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягнення з відповідача в користь
позивача суму витрат понесених нею на
ремонт покрівлі, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач за власні
кошти відремонтувала покрівлю даху,
яка була в неналежному стані, в будинку
в якому проживає, і який перебуває на
балансі відповідача. А відтак
відповідача до компетенції якого
відноситься ремонт покрівлі
зобов'язано відшкодувати позивачці
понесені нею витрати.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 3 Закону України «Про житлово
- комунальні послуги» предметом
регулювання цього закону є
правовідносини, що виникають між
виробниками, виконавцями, споживачами
у процесі створення, надання та
споживання житлово - комунальних
послуг.

Статтю 24 Закону України «Про житлово -
комунальні послуги» передбачено, що
балансоутримувач зобов'язаний
забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонту відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил
і забезпечити належну експлуатацію та
утримання майна, що перебуває на його
балансі.

Згідно наказу Держжитлокомунгоспу
України від 10.04.2004 року №150 «Про
затвердження Примірного переліку
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд»,
поточним ремонтом дахів та покрівель є
(зокрема) заміна окремих плиток (до 10 %
площі покрівлі) (п.п.1.2.6.9, 1.2.6.15), а ремонт
дахів і покрівель більше 10% загальної
площі покриття відноситься до
капітального ремонту (п. 2.6.4).

Як вбачається з вищезгаданого
Переліку… та Розрахункових тарифів…,
у тариф квартирної плати по будинку
закладено «вибірковий ремонт покрівлі
з загальної площі 10%», тобто її поточний
ремонт.

Матеріалами справи встановлено, що між
сторонами існують фактичні договірні
відносини, так відповідач надає
послуги позивачу з центрального
опалення, подачі гарячої води та
утримання будинку і прибудинкової
території, позивач же проводить оплату
за надання послуги.

При цьому вбачається, що на час
ухвалення рішення по справі (квітень 2013
року) у позивача перед відповідачем
існувала (існує) заборгованість по
оплаті за надання послуг по утриманню
будинку і прибудинкової території в
сумі 7515 грн. 58 коп. і за подачі гарячої
води - 37, 28 грн., за центральне опалення
7087 грн. 53 коп.

Укладаючи договір з ФОП ОСОБА_5 на
ремонт покрівлі даху, позивач - ОСОБА_2
не узгодила цього питання з
відповідачем (балансоутримувачем
будинку). При цьому також не було
узгоджено, який ремонт покрівлі
проводиться (поточний чи капітальний).

У відповідності до Акту ЛКП «Сонячне»
від 21.02.2013 року покрівля будинку
АДРЕСА_1 у період 2011 - 2012 р.р. не
перебувала в аварійному стані, що
виключало необхідність проведення
ремонтних робіт або включення даного
об'єкту в титульний список об'єктів
капітального ремонту.

Заявляючи позовні вимоги з підстав
передбачених ст.. 1166 ЦК України позивач
не довела, яка ж шкода завдана їй, чи її
майну винними діями чи бездіяльністю
відповідача.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що у суду першої
інстанції не було правових підстав для
задоволення позову.

А відтак рішення суду, не може вважати
законним і обґрунтованим і таке
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ЛКП "Сонячне" -
задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 05 квітня 2013 року -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Львівського комунального підприємства
"Сонячне", з участю третіх осіб -
Франківська районної адміністрації
Львівської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Головуючий:

Судді: