Справа № 471/1860/13-ц
Провадження №2/471/634/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2013 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про
визнання права власності на спадкове
майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що 10 серпня 2003 року
померла ОСОБА_4, її баба, яка постійно
проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її
смерті відкрилась спадщина, яка
складається: із земельної ділянки,
розміром 5,62 га, для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах Григорівської
сільської ради Братського району
Миколаївської області, згідно
державного акту

на право приватної власності на землю
серії ІІІ-МК №041036, виданий
Григорівською сільською Радою
народних депутатів Миколаївської
області 07 лютого 2002 року.

03 травня 2006 року помер ОСОБА_5, її дід,
який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається:          із
земельної ділянки, розміром 5,62 га, для
ведення товарного

сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах Григорівської
сільської ради Братського району
Миколаївської області, згідно
державного акту

на право приватної власності на землю
серії ІІІ-МК №041037, виданий
Григорівською сільською Радою
народних депутатів Миколаївської
області 07 лютого 2002 року.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Протягом шести місяців позивачка не
встигла звернутися в нотаріальну
контору для подання заяви про
прийняття спадщини, так як не була
учасником конституційного провадження
та не було безумовного обов'язку знати
зміст законів, тобто була необізнана в
законодавстві, вона вважала, що
оскільки є спадкоємці її батько -
ОСОБА_2 та тітка ОСОБА_3.

Нещодавно, вона дізналася, що
відповідачі відмовляються від
спадщини після смерті своїх батьків.

Державні акти позивачка утримує у себе
вдома та розпоряджається ними,
обробляє земельні ділянки.

Позивачка до початку судового
засідання звернулася із письмовою
заявою, в якій підтримала заявлені
позовні вимоги в повному обсязі та
просила справу слухати без її участі.

Відповідачі до початку судового
засідання звернулися із письмовою
заявою, в якій визнали заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просили
справу слухати без їх участі.

Дослідивши надані докази, суд вважає
заявлені вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10
серпня 2003 року померла ОСОБА_4, її баба,
яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після її смерті відкрилась спадщина,
яка складається: із земельної ділянки,
розміром 5,62 га, для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах Григорівської
сільської ради Братського району
Миколаївської області, згідно
державного акту

на право приватної власності на землю
серії ІІІ-МК №041036, виданий
Григорівською сільською Радою
народних депутатів Миколаївської
області 07 лютого 2002 року.

03 травня 2006 року помер ОСОБА_5, її дід,
який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається:          із
земельної ділянки, розміром 5,62 га, для
ведення товарного

сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах Григорівської
сільської ради Братського району
Миколаївської області, згідно
державного акту

на право приватної власності на землю
серії ІІІ-МК №041037, виданий
Григорівською сільською Радою
народних депутатів Миколаївської
області 07 лютого 2002 року.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Протягом шести місяців позивачка не
встигла звернутися в нотаріальну
контору для подання заяви про
прийняття спадщини, так як не була
учасником конституційного провадження
та не було безумовного обов'язку знати
зміст законів, тобто була необізнана в
законодавстві, вона вважала, що
оскільки є спадкоємці її батько -
ОСОБА_2 та тітка ОСОБА_3.

Нещодавно, вона дізналася, що
відповідачі відмовляються від
спадщини після смерті своїх батьків.

Державні акти позивачка утримує у себе
вдома та розпоряджається ними,
обробляє земельні ділянки.

Відповідачі надали письмові заяви, в
яких відмовляються від спадщини та не
заперечують проти прийняття спадщини
після смерті їх батьків ОСОБА_1

Згідно ст.1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах.

Відповідно до ст.1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини,
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно положень ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про
власність», громадянин набуває права
власності на майно, одержане внаслідок
успадкування.

На підставі п. 23 вищевказаної Постанови
у разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті,
способом захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Враховуючи вказане, суд вважає
можливим визнати можливим
задовольнити позов в повному об’ємі.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, і оскільки
позивачем не заявлено вимог щодо
стягнення судовогго збору з
відповідача на його користь, тому суд
вважає за необхідне залишити судові
витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку
розміром 5,62 га, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах Григорівської
сільської ради Братського району
Миколаївської області, яка належала
померлій ОСОБА_4 згідно державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІІІ-МК №041036, виданий
Григорівською сільською Радою
народних депутатів Миколаївської
області 07 лютого 2002 року.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку
розміром 5,62 га, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах Григорівської
сільської ради Братського району
Миколаївської області, яка належала
померлому ОСОБА_5 згідно державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІІ-МК №041037, виданий
Григорівською сільською Радою
народних депутатів Миколаївської
області 07 лютого 2002 року.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на
рішення Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду

ОС
ОБА_6,