ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/3086/13-ц
Провадження 2/477/1413/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого у
справі судді - Глубоченка С.М.

при секретарі судового засідання -
Абрамюку В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Галицинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області

про визнання права власності на
нерухоме майно

в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2013 року позивач звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просить
визнати за ним в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1

В обґрунтування позову вказував, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2,
яка при житті фактично прийняла
спадщину, яка відкрилась після смерті
своєї матері (бабусі позивача) ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. У встановлений
законом строк позивач подав заяву про
прийняття спадщини та отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на частину спадкового майна. У
видачі свідоцтва про право на спадщину
на спірне нерухоме майно позивачу
відмовлено через відсутність
правовстановлюючого документа на
нього.

Позивач в судове засідання не з'явився,
від представника позивача надійшла
заява про підтримання позовної заяви, з
підстав, викладених в ній та розгляд
справи за її відсутності.

Відповідач - Галицинівська сільська
рада Жовтневого району Миколаївської
області в судове засідання свого
представника не направила, надіслала
суду заяву про розгляд справи за
відсутності їх представника, позов
визнали та не заперечували проти його
задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
об'єктивно підтверджується свідоцтвом
про смерть від 21 листопада 2003 року,
виданого Галицинівською сільською
радою Жовтневого району Миколаївської
області (а.с.88).

Згідно довідки виконкому
Галицинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 11 травня 2011 року №740 на
момент смерті ОСОБА_3 з нею проживала та
була зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.89).

Згідно роз'яснень, що містяться в
пункті 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» у разі відкриття спадщини
до 01 січня 2004 року застосовується чинне
на той час законодавство.

Спадкові правовідносини, в зв'язку зі
смертю ОСОБА_3, виникли в 2003 році, а тому
судом при вирішені справи в частині
спадкового майна ОСОБА_3, застосовані
норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (далі -
ЦК УРСР).

Спадкоємцями першої черги за законом, у
відповідності до частини 1 статті 529 ЦК
УРСР є, в рівних частках, діти (у тому
числі усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого.

З огляду на частину 1 статті 525 ЦК УРСР
день смерті спадкодавця, є часом
відкриття спадщини.

Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК
УРСР для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР
спадкоємець визнається таким, що
прийняв спадщину, якщо вiн фактично
вступив в управлiння або володiння
спадковим майном та якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до абзацу 1 пункту 113
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Мін'юсту України
від 14 червня 1994 року № 18/5,
зареєстрованого в Мін'юсті України 07
липня 1994 року за № 152/361, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, доказом вступу в
управління чи володіння спадковим
майном може бути довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів чи
відповідної місцевої державної
адміністрації про те, що спадкоємець
безпосередньо перед смертю
спадкодавця проживав разом з ним.

14 травня 2004 року ОСОБА_2 подала
Жовтневій державній нотаріальній
конторі Миколаївської області заяву
про прийняття спадщини, в тому числі й
спірного нерухомого майна, яке
залишилось після смерті ОСОБА_3 (а.с.86).

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку, що в силу статей 548, 549 ЦК
УРСР, ОСОБА_2 прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
об'єктивно підтверджується свідоцтвом
про смерть від 14 жовтня 2004 року,
виданого Галицинівською сільською
радою Жовтневого району Миколаївської
області (а.с.97).

У відповідності до частини 2 статті 1220
ЦК України часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина 3 статті
46 ЦК України).

Відповідно до вимог частини 1 статті 1261
ЦК України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно свідоцтва про народження від 09
березня 1957 року НОМЕР_1 ОСОБА_1 є сином
ОСОБА_2 (а.с.98).

Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

ОСОБА_1 05 квітня 2005 року звернувся до
Жовтневої державної нотаріальної
контори Миколаївської області з заявою
про прийняття спадщини після смерті
матері ОСОБА_2 (а.с.93).

Отже, в силу частини 1 статті 1261, частини
1 статті 1269 ЦК України, ОСОБА_1 є
спадкоємцем першої черги за законом
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та таким,
що прийняв спадщину після її смерті.

До складу спадщини, у відповідності до
статті 1218 ЦК України, входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

03 листопада 2006 року та 19 грудня 2011 року
позивач отримав свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
а саме на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
та земельну ділянку площею 0,25 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, що розташовані в АДРЕСА_2, та
земельну ділянку для обслуговування
індивідуального житлового будинку в
межах території Галицинівської
сільської Жовтневого району
Миколаївської області відповідно
(а.с.114,135).

Крім цього, у відповідності до рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 09 жовтня 2012
року по справі №1411/2587/12, за позивачем
ОСОБА_1 визнано право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на земельну ділянку
площею 6,86 га в межах території
Галицинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.16-17).

Згідно з витягом з погосподарської
книги Галицинівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2
зареєстрована як голова
домогосподарства АДРЕСА_1 (а.с.7).

На підставі довідки КП «Миколаївське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 11 жовтня 2013 року
№3235 право власності на спірний
житловий будинок не зареєстровано
(а.с.25).

Вартість спірного спадкового майна
складає 93974,00 грн. (а.с.36).

Згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 19 грудня 2013 року
№14996523, у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відомості щодо
права власності, інші речові права,
іпотеки, обтяження на спірний житловий
будинок відсутні (а.с.83).

ОСОБА_3, на день смерті, була власником
земельної ділянки площею 0,11 га для
обслуговування індивідуального
житлового будинку в межах території с.
Галицинове Жовтневого району
Миколаївської області, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
НОМЕР_2 (а.с.128).

Згідно плану зовнішніх меж, що
відображений в зазначеному вище
державному акті, земельна ділянка, яка
належала ОСОБА_3, розташована в АДРЕСА_1

Таким чином, ОСОБА_3 за життя свідоцтво
про право власності на спірний
житловий будинок на підставі запису в
погосподарський книзі Галицинівської
сільської ради Жовтневого району не
отримала.

Однак, виходячи з викладеного та
системного аналізу правил статей 8, 19, 41
Конституції України як Основного
Закону, суд вважає що ОСОБА_3 на момент
смерті була власником спірного
житлового будинку.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3,
спірний житловий будинок, включається
до складу спадщини ОСОБА_2, через те, що
вона при житті спадщину прийняла, але
не оформила своїх спадкових прав.

Оформлення спадщини позивачем
позасудовим шляхом неможливе, що
підтверджується постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
державного нотаріуса Жовтневого
державної нотаріальної контори
Миколаївської області
Островської–Колосюк Ю.Б. (а.с.28).

Зі змісту вказаної вище відмови
вбачається, що у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на спірне
нерухоме майно позивачу відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
спірне нерухоме майно.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що вимоги позивача
обґрунтовані і підлягають задоволенню
в повному обсязі, що відповідає
способам судового захисту,
передбаченого статтею 16 ЦК України.

Судові витрати по справі віднести за
рахунок позивача, оскільки спір виник
не з вини відповідача.

Керуючись статтями 208-209, 212, 213, 214-215
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

(Повний текст рішення виготовлено і
підписано 30 грудня 2013 року).

СУДДЯ
С.М.ГЛУБОЧЕНКО