Справа № 184/3900/13-ц
Номер провадження 2-о/184/223/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013м. Орджонікідзе
Орджонікідзевський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Томаш В.І.,

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3
«про встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу», -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні заявник підтримав
свої вимоги, висловлені ним в заяві та
просить суд факт його постійного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1988 року і по час її
смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
в судове засідання не зявилися, про
день та час розгляду справи були
повідомлені, про важливість своєї
відсутності суд не повідомив.

Суд, вислухав пояснення заявника,
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи і оцінивши їх в
сукупності, прийшов до висновку, що
заявлені заявником вимоги
обґрунтовані, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні та
підлягають задоволенню в повному
обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, з якою
заявник перебував у фактичних шлюбних
відносинах з 1988 року і по день її
смерті. Після її смерті відкрилася
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.
Вказаний житловий будинок з надвірними
спорудами зареєстрований на праві
власності на ім'я ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі - продажу від 07.07. 1980
року. Заповіту ОСОБА_4 не залишила.
Спадкоємцями першої черги за законом
після її смерті немає, є тільки
спадкоємиця другої черги, її сестри
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Більше двадцяти п'яти
років до смерті ОСОБА_4 заявник
перебував з нею у фактичних шлюбних
відносинах, постійно проживав разом з
нею в якості члена її сім'ї, вів з нею
спільне господарство та займався
облаштування вказаного вище
домоволодіння. У заявника з ОСОБА_4 був
спільний бюджет сім'ї, і вони спільно
витрачали їхні кошти на усі потреби, у
тому числі і на поліпшення своїх
житлових умов.

Так відповідно до договору купівлі -
продажу зазначеного домоволодіння,
ОСОБА_4 07.07.1980 року придбала житловий
будинок в якому розмір житлової площі
складав тільки 11,2 кв. м.. На земельній
ділянці окрім цього житлового будинку
були тільки один сарай, вбиральня та
водопровід. За час сумісного життя з
метою утворення спільної сумісної
власності заявник з ОСОБА_4 здійснили
капітальний ремонт житлового будинку,
внаслідок чого зараз у ньому замість
однієї жилої кімнати розміром 11,2 кв. м
вже 4 житлові кімнати., газифікували
житловий будинок. Також за час
сумісного життя з метою утворення
спільної сумісної власності заявник з
ОСОБА_4 переобладнали сарай у літню
кухню. Тобто вказане домоволодіння за
час сумісного проживання однією сім'єю
заявника з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу
протягом 25 років істотно збільшилося у
своїй вартості внаслідок спільних
трудових та грошових затрат.

За час сумісного проживання заявник не
заявляв своїх прав на частину
вказаного домоволодіння тому, що його
прав на користування житлом ніхто не
оспорював, і він був впевнений у тому,
що доживе у ньому свій вік. Заявник був
впевнений і у тому, що ОСОБА_4 переживе
його, і у нього не буде проблем з житлом.
Тому заявник за її життя не здійснював
ніяких заходів для того, щоб визнати за
собою право власності на частку
вказаного домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного
кодексу України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Сімейного
кодексу України , - на майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Сімейного
кодексу України , якщо майно дружини,
чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Сімейного
кодексу України , - якщо один із
подружжя своєю працею і (або) коштами
брав участь в утриманні майна,
належного другому з подружжя, в
управлінні цим майном чи догляді за
ним, то дохід (приплід, дивіденди),
одержаний від цього майна, у разі спору
за рішенням суду може бути визнаний
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Заявник змушений звернутися до суду з
цим позовом в зв'язку з тим, що в
судовому порядку йому необхідно
встановити факт його сумісного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 для того, щоб
він мав право на підставі глави 8 СК
України вважати вказане домоволодіння
об'єктом його з ОСОБА_4 спільної
сумісної власності.

Заявник зазначає також про те, що у
вказане домоволодіння, де він проживає,
він вложив не тільки свою працю і свої
грошові ви трати, але і свою душу і
любов. І тому він хоче тільки дожити в
ньому до своєї смерті без будь - яких
матеріальних претензій, якщо
спадкоємці ОСОБА_4- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
будуть приймати заходив для його
виселення з домоволодіння.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України
заява фізичної особи про встановлення
факту , що має юридичне значення ,
подається до суду за місцем її
проживання.

Відповідно до Сімейного Кодексу
України правове значення має
встановлення факту сумісного
проживання тільки за той час, коли СК У
країни вступив до законної сили. До
01.01.2004 року вказані правові стосунки
були регульовані ЦК України 1963 року та
Кодексом про шлюб та сім'ю.

Таким чином суд, вважає необхідним
встановити факт постійного проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1988 року до дня її смерті -
до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 258 Цивільного
кодексу України, ст.. ст.. 62, 74 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 - 213
Цивільного процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити факт постійного проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1988 року до дня її смерті -
до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
(підпис) Томаш В.І.

Рішення набрало законної сили 9 січня
2014 року. Оригінал рішення по цивільній
справі № 184/3900/13-ц, 2-о/184/223/13
зберігається в архіві
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області.

Копія вірно:

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.