Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" грудня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого - судді
Гончарука В.П.

при секретарі
Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 25
грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики № 12-25/12,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
на умовах повернення грошові кошти в
сумі 1 500 000,00 грн., терміном до 25 січня 2013
року.

В судове засідання представник
позивача надав заяву, в якій просив
розглянути справу у його відсутність
та підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про місце, час та дату
слухання справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів що у даному
випадку вбачається за доцільне.

Як вбачається з матеріалів справи 25
грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики № 12-25/12,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
на умовах повернення грошові кошти в
сумі 1 500 000,00 грн., терміном до 25 січня 2013
року.

Договір позики складено в двох
примірниках та засвідчений сторонами.

Граничний строк повернення суми позики
був визначений до 25 січня 2013 року.

Факт передачі коштів позичальнику
позикодавцем підтверджується
розпискою від 25.12.2012року на грошову
суму 1 500 000 грн.

Статтею 509 ЦК України зазначено, що
зобов'язанням є правовідношеня, в
якому одна сторона (боржник )
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати робот, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Також статтею 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом,
зокрема:

Припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

Зміна умов зобов'язання ;

Сплата неустойки;

Відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідальність за порушення
грошового зобов'язання передбачена
статтею 625 ЦК України, відповідно до
якої боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням викладених обставин суд
дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є
доведеним та таким, що підлягає
задоволенню , так -як відповідач ОСОБА_2
не виконала взяті на себе зобов'язання
відповідно до умов договору позики.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1046 509,526, 610 - 614, 625 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 8, 10, 11, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 на користь
ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 суму заборгованості
за договором позики в розмірі
1
500 000(один мільйон п'ятсот тисяч) грн. 00
коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва протягом
десяти днів з дня проголошення.

Суддя: