Справа № 352/3357/13-ц
Провадження № 2/352/1382/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013
року

м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді
Струтинського Р.Р.,

секретаря
Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Тисменицького
районного суду цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача
звернувся з позовом до відповідача про
відшкодування шкоди в порядку регресу.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що
26.01.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір обов’язково
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на умовах
міжнародної системи авто страхування
«Зелена карта», а саме поліс № UA 045/7808436.
Згідно умов договору було застраховано
цивільно-правову відповідальність
осіб, що експлуатують автомобіль
НОМЕР_1. В подальшому, 07.02.2011 року в
Польщі в м. Ланьцут сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Фольцваген
Пасат», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2
під керуванням відповідача та
транспортного засобу марки «Пежо 106»,
д.н.з. RLA74 VF, що належить ОСОБА_3 та під
керуванням Марчіна ОСОБА_3. Згідно
повідомлення відділу попередження
злочинів та дорожнього руху Повітового
відділення поліції в м. Ланьцут, дана
ДТП трапилася з вини відповідача.
Внаслідок неправильного здійсненого
маневру повороту відповідач завдав
шкоду транспортному засобу марки «Пежо
106», д.н.з. RLA74 VF. Згідно з дебет-нотою №
126-2011 від 07.04.2011 року позивач виплатив
страхове відшкодування страховику
потерпілого в розмірі 672,37 євро, що на
день виникнення дорожньо-транспортної
пригоди за курсом Національного банку
України становить 7 281,77 грн. Проте, ні
страхувальник, ні відповідач не
повідомили позивача про настання
дорожньо-транспортної пригоди, тому до
позивача перейшло право регресної
вимоги до відповідача про стягнення
виплаченої потерпілому суми
страхового відшкодування. Відповідач в
добровільному порядку відмовляється
від повернення позивачу суми
страхового відшкодування.

Представник позивача в судове
засідання не з’явився. Від нього
надійшла заява, в якій він просив
справу розглядати без його участі,
позов підтримує, просив його
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з’явився. Від нього надійшла заява, в
якій він просив справу розглядати без
його участі, позов визнає повністю,
просить його задоволити.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 26.01.2011 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір обов’язково страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на умовах міжнародної системи
авто страхування «Зелена карта», а саме
поліс № UA 045/7808436 (а.с.8). Згідно умов
договору було застраховано
цивільно-правову відповідальність
осіб, що експлуатують автомобіль
НОМЕР_1.

Встановлено, що відповідач 07.02.2011 року в
Польщі в м. Ланьцут вчинив
дорожньо-транспортну пригоду на
транспортному засобі марки
«Фольцваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_2, який застрахований та
момент вчинення дорожньо-транспортної
пригоди у позивача.

Як вбачається із наявного у матеріалах
справи копії повідомлення відділу
попередження злочинів та дорожнього
руху Повітового відділення поліції в м.
Ланьцут, вказана дорожньо-транпсортна
пригода виникла із вини відповідача, в
результаті якої постраждав
транспортний засіб марки «Пежо 106»,
д.н.з. RLA74 VF, що належить ОСОБА_3, і яким
керувала Марчіна ОСОБА_3.

20.05.2011 року було складено страховий акт
№ 1993-97-11-PL, відповідно до наказу № 392-2/8
від 09.06.2011 року та платіжного доручення
в іноземній валюті № 218 від 30.01.2012
позивач виплатив страхове
відшкодування страховику потерпілого
в розмірі 672,37 євро, що на день
виникнення дорожньо-транспортної
пригоди за курсом Національного банку
України становить 7 281,77 грн.

Вимогами ст. 38 п. 38.1 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду: якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Крім цього, згідно ст. 33 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 1191 ч.1 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотньої
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Таким чином, даючи правову оцінку
зібраними по справі доказами, зокрема,
враховуючи ту обставину, що відповідач
пред’явлений до нього позов визнав
повністю, тим самим погодився із тією
обставиною, що він та власник
транспортного засобу у визначений
законом строк без поважних причин не
повідомив страховика про виниклу
дорожньо-транспортну пригоду, яка мала
місце 07.02.2011 року в Польщі в м. Ланьцут,
тому суд приходить до переконання, що
позовні вимоги є підставними та
доведеними, тому підлягають до
задоволення.

Разом з тим, з відповідача в
користь позивача слід стягнути
понесені останнім судові витрати
пов’язані із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст. 33, 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» ст.1191 ч.1 ЦК
України, керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія», р/р 925 в АТ
«Укрексімбанк», МФО 322313, в
порядку регресу суму страхового
відшкодування в сумі 7 281 (сім тисяч
двісті вісімдесят одну) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія», р/р 925 в АТ
«Укрексімбанк», МФО 322313,
судового збору в сумі 229 (двісті
двадцять дев’ять) грн.40 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий

Р.Р.Струтинський