Справа № 2/257/41/13
19 червня 2013 року Київський
районний суд міста Донецька
в складі: головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі - продажу
квартири, та за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання права власності та усунення
перешкод щодо користування власністю,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі - продажу
квартири, посилаючись на те, що за
адресою: АДРЕСА_1, розташована
двокімнатна квартира, яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в рівних частках. За вказаною
адресою вони зареєстровані з 12.05.1992
року, володіли квартирою по 1/2 кожній
частині кожний, без розділу в натурі.
При цьому виключно вона несла усі
витрати по утриманню цього житла. Її
син ОСОБА_2 мешкав окремо у квартирі,
яку винаймав. Крім того, він мав
необмежений доступ до квартири за
адресою: АДРЕСА_1, та мав власні ключі
від неї. У травні 2010 року до неї за
місцем проживання з'явився раніше не
відомий чоловік, який назвав себе
ОСОБА_3, який повідомив їй, що цю
квартиру він купив у ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі - продажу від 15.07.2009
року, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу, та вимагав
звільнити вказану квартиру. Від ОСОБА_3
вона дізналась, що квартиру продав її
син ОСОБА_2 та її частку на підставі
нотаріальної довіреності, яку нібито
видав приватний нотаріус ОСОБА_4
Наступного дня, 23.05.2010 року вона
звернулась до Київського РВ ДМУ ГУМВС
України в Донецькій області та
написала заяву щодо скоєного злочину.
Вважає, що ніякої довіреності своєму
сину ОСОБА_2 не давала, квартиру
продавати не збиралась. Таким чином,
15.07.2009 року користуючись підробленою
довіреністю, ОСОБА_2 продав квартиру
без її відома. Після укладання
правочину, ОСОБА_2 їй нічого не
повідомив, вона не бачила його після
лютого 2010 року і де він знаходиться їй
невідомо. З метою отримання пояснень та
повернення правового становища
квартири в попередній та єдино
законний стан, вона звернулась із
заявою до міліції про зникнення та
розшук її сина ОСОБА_2 Пізніше вона
дізналась, що на підставі її заяви була
порушена кримінальна справа, були
проведені слідчі дії та проведена очна
ставка з приватним нотаріусом ОСОБА_4
Нотаріус, якого вона вперше побачила в
міліції, вказав на неї, як на особу яка
сама з'явилась до нього щоб надати
довіреність ОСОБА_2 Пізніше
кримінальну справу передали до
Калінінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області за місцем скоєння
злочину, за місцем оформлення
фіктивної довіреності за адресою: м.
Донецьк, бул. Шахтобудівельників, 3.
Просить суд визнати недійсним договір
купівлі - продажу АДРЕСА_1, укладений
15.07.2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та
стягнути з відповідачів заподіяну
моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.,
судовий збір, та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи.
Позивач ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання права власності та усунення
перешкод щодо користування власністю,
посилаючись на те, що на підставі
договору купівлі - продажу квартири від
15.07.2009 р. він придбав у ОСОБА_1 та ОСОБА_2
2-х кімнатну АДРЕСА_1. Договір купівлі -
продажу квартири був укладений у
письмовій формі, посвідчений приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі № 2400. Право
власності позивача ОСОБА_3 було
належним чином зареєстровано КП БТІ м.
Донецька, реєстраційний № 19412783 від
17.03.2010 р. Під час продажу квартири
ОСОБА_2 підтвердив , що необмежений у
дієздатності, укладаємий договір
купівлі - продажу квартири не приховує
іншого правочину і спрямований на
реальне настання наслідків, які
обумовлені договором, а також, що
продаж квартири здійснено на вигідних
для осіб умовах. Просить суд визнати за
ним право власності на вказану
квартиру, та зобов'язати ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 не чинити перешкоду у
користуванні вказаної квартирою та
виселити з неї, у задоволенні позову
Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні підтримала заявлений позов в
Представник відповідача ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, причину
неявки суду не повідомив. Відповідно до
вимог ст. 225 ЦПК України судом ухвалено
про заочний розгляд справи.
Заслухавши позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі - продажу
квартири, є обґрунтованим і підлягає
задоволенню з наступних підстав, а
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання права власності та усунення
перешкод щодо користування власністю,
залишити без розгляду.
В судовому засіданні
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1,
розташована двокімнатна квартира, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.
За вказаною адресою вони
зареєстровані з 12.05.1992 року, володіли
квартирою по 1/2 кожній частині кожний,
без розділу в натурі.
При цьому виключно вона несла
усі витрати по утриманню цього житла.
Її син ОСОБА_2 мешкав окремо у квартирі,
яку винаймав. Крім того, він мав
необмежений доступ до квартири за
адресою: АДРЕСА_1, та мав власні ключі
від неї. У травні 2010 року до неї за
місцем проживання з'явився раніше не
відомий чоловік, який назвав себе
ОСОБА_3, який повідомив їй, що цю
квартиру він купив у ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі - продажу від 15.07.2009
року, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу, та вимагав
звільнити вказану квартиру. Від ОСОБА_3
вона дізналась, що квартиру продав її
син ОСОБА_2 та її частку на підставі
нотаріальної довіреності, яку нібито
видав приватний нотаріус ОСОБА_4
Наступного дня, 23.05.2010 року вона
звернулась до Київського РВ ДМУ ГУМВС
України в Донецькій області та
написала заяву щодо скоєного злочину.
Ніякої довіреності своєму сину ОСОБА_2
не давала, квартиру продавати не
Таким чином, 15.07.2009 року
користуючись підробленою довіреністю,
ОСОБА_2 продав квартиру без її відома.
Після укладання правочину, ОСОБА_2 їй
нічого не повідомив, вона не бачила
його після лютого 2010 року і де він
знаходиться їй невідомо.
З метою отримання пояснень та
повернення правового становища
квартири в попередній та єдино
законний стан, вона звернулась із
заявою до міліції про зникнення та
розшук її сина ОСОБА_2 На підставі заяви
ОСОБА_1 була порушена кримінальна
справа, були проведені слідчі дії та
проведена очна ставка з приватним
нотаріусом ОСОБА_4 Нотаріус, якого вона
вперше побачила в міліції, вказав на
неї, як на особу яка сама з'явилась до
нього щоб надати довіреність ОСОБА_2
Пізніше кримінальну справу
передали до Калінінського РВ ДМУ ГУМВС
України в Донецькій області за місцем
скоєння злочину, за місцем оформлення
фіктивної довіреності за адресою: м.
Донецьк, бул. Шахтобудівельників, 3.
Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
На підставі ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами ) вимог,
які встановлені ч.1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України.
Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним (
оспорюваний правочин ).
Згідно до ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.
Суд, вважає, очевидним та
доведеним, що при укладанні
оспорюваного договору купівлі -
продажу квартири порушено вимоги ст. 203
ч.1, 3, 5 ЦК України, тому цей правочин має
бути визнаний недійсним, а сторони
повернуті в попередній стан.
Крім того, очевидним є моральна
шкода: дії відповідачів, спрямовані на
позбавлення людини житла.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився. Про день час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.
Заява про розгляд справи за її
відсутністю до суду не надходила.
Враховуючи ті обставини, що позивач
повторно не з'явився у судове
засідання, суд розцінює його неявку в
судове засідання без поважних причин.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 169, п.
3 ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦПК України, суд
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове засідання
без поважних причин або повторно не
повідомив про причини неявки, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.
На підставі ст. 220 ЦК України,
керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 169, 207, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання недійсним договору
купівлі - продажу квартири,
Визнати недійсним договір
купівлі - продажу АДРЕСА_1, укладений
15.07.2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяну
моральну шкоду у розмірі 1 000 / одна
тисяча / грн. та судовий збір у розмірі
850 / вісімсот п'ятдесят / грн.. 00 коп., та
витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
37 / тридцять сім / грн., а всього 1 887 / одна
тисяча вісімсот вісімдесят сім / грн. 00
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про визнання права власності та
усунення перешкод щодо користування
власністю, залишити без розгляду.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Апеляційну скаргу на рішення
може бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Київський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя: