Провадження № 2-5811/13
09.12.2013 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2
до відповідача ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином,
мотивуючи свої вимоги тим, що її
чоловік ОСОБА_4 загинув в результаті
ДТП ІНФОРМАЦІЯ_2, а її дочка ОСОБА_2
після ДТП з квітня 2010 року є нерухомою,
перебуває на постійному медичному
утриманні та обліку, потребує
постійного стороннього догляду. З 2009
року дочка є інвалідом з дитинства, за
станом здоров"я не може рухатися, у
зв"язку з чим вона для пересування
дочки використовує інвалідне крісло,
що було придбано за 3950, 00 грн. Крісло
важке, тому залишалося в під"їзді
будинку АДРЕСА_1. 02.03.2013 року відповідач
викрав дане інвалідне крісло з метою
здачі його на металобрухт. Вироком
Деснянського районного суду м. Києва
від 08.07.2013 року відповідач ОСОБА_3
визнаний винним у скоєному злочині і
засуджений до 2 років позбавлення волі,
на підставі ст. 75 КК України звільнений
від відбування покарання з
випробуванням. Оскільки добровільно
відповідач не бажає відшкодувати
завдану шкоду, вона вимушена
звернутися до суду з даним позовом.
Крім того, вважає, що діями відповідача
їй завдана моральна шкода, що становить
дитина прикована до ліжка, не має
можливості бути на свіжому повітрі,
вимушена постійно перебувати вдома, що
впливає на її моральний та фізичний
стан. На підставі викладеного
позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися
до суду з даним позовом, просить
стягнути з відповідача на її користь
матеріальну шкоду в розмірі 3950, 00 грн.
грн. на користь її дочки).
В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 повністю підтримала свої
позовні вимоги, просила їх
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з"явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки не
повідомив. Суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності
відповідача, за наявних у справі
Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 у ДТП загинув чоловік
В результаті ДТП дочка позивачки
ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, в
результаті яких стала інвалідом з
дитинства, є нерухомою, перебуває на
постійному медичному утриманні та
обліку, що підтверджується медичними
документами. Для пересування
неповнолітньої дочки позивачкою
використовується інвалідне крісло
"КДР-1030-3", придбане нею за допомогою
рідних та знайомих з 3950, 00 грн.
02.03.2013 року відповідач ОСОБА_3 викрав
належне дитині інвалідне крісло з
метою здачі його на металобрухт.
Вироком Деснянського районного суду м.
Києва від 08.07.2013 року відповідач ОСОБА_3
визнаний винним у скоєному злочині і
засуджений до 2 років позбавлення волі,
на підставі ст. 75 КК України звільнений
від відбування покарання з
випробуванням.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обовязкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дії особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина відповідача у
скоєному злочині відносно позивачки
повністю підтверджується належними
доказами.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вироку суду та
наданих позивачкою документів розмір
матеріальної шкоди, завданої позивачці
діями відповідача, становить 3950, 00 грн.
(вартість інвалідного крісла), що
підтверджується письмовими
матеріалами справи.

Оскільки відповідачем не
доведено, що шкоду заподіяно не з його
вини, тому суд вважає, що вимоги
позивачки в частині відшкодування
матеріальних збитків в розмірі 3950, 00
грн. підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Що стосується позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, то в
судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішення, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Як встановлено в судовому
засіданні, позивачці діями відповідача
було завдано моральну шкоду, що
виразилася в тому, що в результаті
злочину її дитина, яка є інвалідом з
дитинства, не має можливості
самостійно рухатися, була позбавлена
засобу пересування, а саме інвалідного
крісла, тривалий час не має можливості
дихати свіжим повітрям, спілкуватися з
людьми, що негативно впливає на її
фізичний та моральний стан, позивачці
довелося багато часу витрачати на
візити до правоохоронних органів та до
суду, але разом з тим суд вважає, що
розмір моральної шкоди, визначеної
позивачкою у 50000, 00 грн., є завищеним і
становить 10000, 00 грн., які і підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивачки, оскільки повністю
відповідає стражданням, які вона
зазнала.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню і з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню матеріальна шкода в
розмірі 3950, 00 грн. та моральна шкода в
розмірі 10000, 00 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 229, 40 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК
України, ст. 1167, 1187 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди",
постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_2, до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 3950,00 грн. та моральну шкоду в
розмірі 10000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий: