Справа №333/9074/13-ц
Провадження №2/333/3722/13
Ухвала

Іменем України

15 листопада 2013 року

м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши
позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

14.11.2013 року до Комунарського районного
суду м.Запоріжжя надійшла позовна
заява ТОВ «М.С.Л.» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, в якій
позивач просить суд стягнути з
відповідача грошову суму боргу у
розмірі 8600,70 гривень.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
передбачених ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити:
найменування суду, до якого подається
заява, ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі, зміст
позовних вимог, ціну позову щодо вимог
майнового характеру, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування, перелік
документів, що додаються до заяви.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Згідно ч.3 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява підписуються позивачем
із зазначенням дати її подання.

Як вбачається з матеріалів заяви,
позовна заява ТОВ «М.С.Л.» не містить
дати її подання.

Також в матеріалах позовної заяви
відсутній належним чином оформлений
розрахунок всієї суми заборгованості.

Крім того, однією з обов'язкових вимог
до позовної заяви, передбачених ч.2 ст.119
Цивільного процесуального кодексу
України, є зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину. В
позовній заяві позивач зазначає: що
відповідач розповсюджував білети
державних лотерей під повну майнову
відповідальність. При цьому ніяких
доказів на підтвердження зазначених
фактів, зокрема перебування
відповідача у трудових відносинах з
позивачем, до позовної заяви позивач не
додає, чим можуть бути підтверджені
зазначені обставини в позовній заяві
не зазначає, клопотання про
витребування доказів не заявляє.

Відповідно до ч.5 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Крім того, згідно ст.6 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.
На підставі ст.9 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір сплачується
за місцем розгляду справи та
зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Позивачем не надано належних
документів, що підтверджують сплату
судового збору. Відповідно до
платіжного доручення №18549 від 25.10.2013
року, доданого до позовної заяви, 229,40
гривень сплачені як судовий збір за
позовом ТОВ «М.С.Л.» (призначення
платежу), однак по якій саме справі він
сплачений не зазначено.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем надане платіжне
доручення, в якому не зазначено, яке
воно має відношення до справи, а тому
воно не може бути прийняте судом як
належний доказ сплати судового збору.

Відповідно до ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява, подана без додержання
вимог, викладених у ст.ст.119-121
Цивільного процесуального кодексу
України, підлягає залишенню без руху з
наданням строку для усунення
недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - залишити
без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків позовної заяви - три дні з дня
отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у
встановлений строк не усуне зазначені
недоліки, то позовна заява буде
вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С. Тучков