Справа № 703/4272/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2013 Смілянський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Гудзюка І.В.

при секретарі Гречка
В.В.,

з участю адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,-

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із
позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
пошкодження належного їм майна.
Просять стягнути із відповідачів на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
сумі 4355 грн., витрати на лікування в
сумі 608 грн.,72 коп., та 3500 грн. моральної
шкоди, а всього 8463 грн. 72 коп., а на
користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
сумі 800 грн., 1500 грн. моральної шкоди, а
всього 2300 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
вказали, що 13 червня 2012 року близько 13
години ОСОБА_2 приїхала до дачного
будинку по вул. Гагаріна,19 в с.
Миколаївка Смілянського району
Черкаської області, власником якого є
її син ОСОБА_3, де виявила знищеними
навмисними діями відповідачів квіти,
вирощені нею протягом кількох років.

14 червня 2012 року ОСОБА_2, приїхавши до
цього ж дачного будинку, виявила на
його подвір’ї звалену та пошкоджену
пачку цегли та бетонне кільце, що
завдало матеріальної та моральної
шкоди ОСОБА_3

По даному факту ОСОБА_2 було подано
заяви до Смілянського МВ УМВС про
пошкодження майна, однак 19 червня 2012
року було винесено постанову про
відмову в порушені кримінальної справи
на підставі п.2 ст.6 КПУ України ( в
редакції 1963 р.), а посадовою особою
Смілянського МВ УМВС листом №5930 від 19
червня 2012 року роз’яснено, що в
порушенні кримінальної справи
відмовлено через незначну шкоду, що
завдана їй.

Вважають, що діями відповідачів їм було
заподіяно матеріальної шкоди, а саме
пошкоджено цеглу та бетонне кільце, які
належать ОСОБА_3 на загальну суму 800
грн., з яких 500 грн. – пошкоджена цегла, а
300 грн. – пошкоджене кільце, пошкоджено
квіти, які належать ОСОБА_2 на загальну
суму 4355 грн. При цьому, ОСОБА_2 вказує, що
через завдану їй матеріальну шкоду
вона вимушена була звертатись за
медичною допомогою та понесла витрати
на лікування в сумі 608 грн. 72 коп. Також
позивачі вважають, що діями
відповідачів їм заподіяно і моральної
шкоди, яка виразилася у втраті сну та
головному болю, неможливістю
нормального спілкування із оточуючими,
змусило надавати додаткових зусиль для
відновлення звичайного способу життя.
Завдану моральну шкоду позивачі
оцінюють в розмірі 3500 грн. для ОСОБА_2 та
1500 грн. для ОСОБА_3

Відповідачі та їх представник надали
суду заперечення на позов, в якому
зазначили, що позов не визнають
повністю через його безпідставність,
вказавши, що вони ніколи не вчиняли
протиправних дій щодо майна позивачів,
і їх причетність до заподіяння
будь-якої шкоди позивачам не доведена
жодним із наданих позивачами доказами.

При цьому відповідачі пояснили, що між
позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яка є
матір’ю ОСОБА_4 та бабою ОСОБА_5,
протягом 2011-12 років виникали сварки та
бійки щодо межі, яка поділяє
домоволодіння №19 по вул. Гагаріна в с.
Миколаївка Смілянського району,
належного ОСОБА_3, та домоволодіння №21
по вул. Гагарін в с. Миколаївка, що
належало померлій 08 грудня 2012 року
ОСОБА_6

12 червня 2012 року їм у м. Смілу
зателефонувала ОСОБА_6 та схвильованим
голосом повідомила, що її побила
сусідка ОСОБА_2 Приїхавши до маминої
садиби в с. Миколаївку застала там
маму, яка плакала, та двох сусідок. Мама
розповіла, що між нею та ОСОБА_2 в
черговий раз виникла сварка за межу,
ОСОБА_2 її вдарила, а коли ОСОБА_2 із
чоловіком на велосипедах поїхали
додому, вона, ОСОБА_6, з пересердя, сапою
позбивала квітки у квітнику ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як на підтвердження своїх позовних
вимог, позивачі посилаються на данні
акту від 15 липня 2012 року, показання
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, а також дані матеріалів
перевірки за їх зверненням до міліції.

Так, згідно акту, складеного 15 липня 2012
року, на подвір’ї ОСОБА_8 12 липня 2012
року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знищено 27
найменувань квітів на загальну суму 5155
грн., а 14 липня 2012 року пошкоджено цеглу
та бетонне кільце.

Разом з тим, суд критично ставиться до
інформації, викладеній в зазначеному
акті.

До участі в складенні акту не
залучалися незацікавлені сторонні
особи, зокрема, представники сільської
ради, сусіди та ін. ОСОБА_9 складений
безпосередньо позивачами по справі,
членом їх родини - ОСОБА_8 , а також
ОСОБА_10, яка тривалий час мала
конфлікти із померлою ОСОБА_6, а в
подальшому і на даний час із
відповідачкою ОСОБА_4 До того ж, цей акт
складений майже через місяць, після
безпосередніх подій, і, крім цього, в
акті зазначено, що пошкодження майна
відбулося 12 та 14 липня 2012 року, що
взагалі не відповідає обставинам
справи.

З цих же підстав суд критично ставиться
до показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, так
як вони перебувають в родинних
стосунках з позивачами і є
зацікавленими в наслідках розгляду
справи, при цьому жоден із них не був
очевидцем пошкодження квітів, цегли і
бетонного кільця.

Допитана за клопотанням позивачів
свідок ОСОБА_10 показала суду, що вона
проживає в садибі №23 по вул. Гагаріна в
с. Миколаївка, тобто по сусідству із
садибою №21, власником якого раніше
була померла ОСОБА_6, а зараз
господарюють сім’я ОСОБА_4.

Раніше вона проживала із чоловіком,
який помер. Із ОСОБА_6 вони певний час
мали добрі стосунки, але одного разу
чоловік вигнав ОСОБА_6 із їхнього двору
і з того часу добросусідські відносини
припинилися. Вона бачила як ввечері 12
червня 2012 року ОСОБА_4 сапою, а ОСОБА_5
лопатою вирубували квіти, що росли на
клумбі садиби ОСОБА_3, але ніяких
зауважень їм не робила. Цеглу та кільце
валяли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливо в
квітні, травні або червня 2012 року. 1
вересня 2013 року її побила ОСОБА_4, в
зв’язку із чим вона зверталася до
міліції, проходила медичне
освідування, але до кінця цю справу так
і не довела за браком часу, станом
здоров’я та через похилий вік. ОСОБА_4
погрожувала їй і в подальшому.

За таких обставини, через конфлікт та
неприязні стосунки, що існував між
ОСОБА_10 та померлою ОСОБА_6 , а зараз
існує між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 до показань
останньої суд також ставиться
критично.

Більше того, показання свідка ОСОБА_10
спростовуються показаннями іншого
свідка ОСОБА_11, яка проживає в
домоволодінні №11 по вул. Гагаріна в с.
Миколаївка, тобто є сусідкою сторін по
справі, яка з жодною із сторін не
конфліктує.

Так, свідок ОСОБА_11 показала, що до
ОСОБА_6 за життя вона майже щодня
навідувалась, бо в тої було хворе серце.
12 червня 2012 року близько 20 год. 45 хв.
вона прийшла на подвір’я до ОСОБА_6, де
крім неї була іще одна сусідка ОСОБА_11.
На садибі сім’ї ОСОБА_3 нікого не було.
ОСОБА_6 жалілася на розбиту ногу, що її
побила ОСОБА_2, а вона, щоб помститися, з
пересердя, сапою позбивала квітки у
квітнику ОСОБА_2 Через деякий час
приїхали дочка та онук ОСОБА_6 – ОСОБА_4
та ОСОБА_5, забрали її на машині в м.
Смілу, а вона із сусідкою пішли додому.
Цегла та бетонне кільце були
пошкодженні заздалегідь до описаних
подій внаслідок несприятливих
погодних умов та неналежного
безгосподарного зберігання під
відкритими небом.

Щодо показань свідка ОСОБА_9,
допитаного за клопотанням позивачів,
то ці показання самі по собі не несуть
інформації стосовно протиправності
дій з боку відповідачів та кількості
знищених квітів, а зводяться лише до
того, що він декілька разів перебував
на садибі позивачів і бачив, що там на
клумбі росли квіти.

В судовому засіданні оглянуті,
витребувані із Смілянського МВ УМВС
України, відмовні матеріали №2263/12 за
заявою ОСОБА_6 по факту спричинення їй
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та №2329/12 за
заявою ОСОБА_2 по факту пошкодження її
сусідкою ОСОБА_6 майна.

Із постанови дільничного інспектора
Смілянського МВ УМВС від 04 жовтня 2012
року, затвердженої в.о. начальника
Смілянського МВ УМВС, вбачається, що
цим відділом міліції проводилася
перевірка заяви ОСОБА_6 щодо
спричинення їй тілесних ушкоджень з
боку ОСОБА_2 та заяви ОСОБА_2 щодо
пошкодження квітів на клумбі її садиби
з боку ОСОБА_6

Проведеною перевіркою встановлено, що
між вказаними особами, які живуть по
сусідству, в період часу 2011-12 років
постійно виникали конфлікти із-за межі,
яка поділяє їх домоволодіння. 12 червня
2012 року близько 20 год. між цими особами
виникла сварка, яка згодом переросла в
бійку, в ході якої ці особи отримали
тілесні ушкодження, а 13 червня 2012 року
ОСОБА_2 виявила пошкодженими квіти на
клумбі, вказавши, що це зробила
ОСОБА_6

Згідно актів судово-медичних
освідувань обидві вказані особи
отримали легкі тілесні ушкодження.
Оскільки в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_6
відсутні склади злочинів, передбачені
ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство), ч.1 ст.
129 КК України (погроза вбивством), ч.1 ст.
194 КК України (умисне знищення або
пошкодження майна), а вбачається склад
злочину, передбачений ст. 125 КК України
(умисне легке тілесне ушкодження), в
порушенні кримінальної справи за ч. 1
ст. 296, ч.1 ст. 129 та ч.1 ст. 194 КК України за
відсутності в діях цих осіб складу
злочину на підставі п.2 ст. 6 КПК України
відмовлено та рекомендовано
звернутися до суду для вирішення
питання про порушення кримінальної
справи за ст. 125 КК України.

Дійсно, 13 червня 2012 року по заяві ОСОБА_2
в зв’язку із пошкодженням квітів
виїжджала оперативна група
Смілянського МВ УМВС.

За даними протоколу огляду місця події,
складеного цього дня із 18-50 год. до 19-20
год. старшим слідчим О.В. Мартинюк, по
території двору між домоволодіннями
№19 (власник ОСОБА_3О.) та №21 (на той час
власник ОСОБА_6Н.) паркан відсутній. В
дворі між цими домоволодіннями є
клумба довжиною 25м, шириною 1,2 м, на якій
пошкоджені квіти, розкидані дерев’яні
підпірки та порожні полімерні пляшки. З
місця події нічого не вилучено,
застосувалась фотозйомка.

Проте, об’єктивні докази на
підтвердження протиправної поведінки
відповідачів щодо пошкодження або
знищення майна позивачів, кількості
цього майна, в матеріалах перевірки
відсутні.

Зважаючи на викладене, позивачами не
надано доказів, на підтвердження того,
що саме відповідачами знищено квітник
позивачки ОСОБА_2, пошкоджено цеглу та
бетонне кільце позивача ОСОБА_3, а також
не надано доказів щодо кількості
квітів, які росли на момент їх
пошкодження, кількості пошкоджених
квітів, а, відтак, достовірно не
визначено і розмір матеріальних
збитків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складається з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідачкою понесені судові витрати
по оплаті послуг адвоката ОСОБА_1 в
сумі 1500 грн., які відповідно до вказаних
норм процесуального права, а також і
відповідно до положень ЗУ «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» та
постановою КМУ від 27 квітня 2006 року № 590
«Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави» підлягають стягненню в
рівних частках, тобто по 750 грн. з
кожного із позивачів, на користь
відповідачки.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1167,
1177, керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 84, 88, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
майнової та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 витрати на надання юридичної
допомоги в розмірі 1500 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної
сили після закінчення строку на його
оскарження, а в разі його оскарження
–після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий:
І
. В. Гудзюк