Краснопільський районний суд Сумської
вул.Вокзальна, 18 смт.Краснопілля
Краснопільський район Сумська область
Справа № 578/598/13-ц
провадження № 2/578/222/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 грудня 2013 року Краснопільський
районний суд Сумської області в складі
головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин
А.В

відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Краснопілля цивільну справу позовного
провадження

за позовною заявою ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1, в якому,
посилаючись на норми статей 110-112, 180 – 183
Сімейного кодексу України, просить суд
розірвати шлюб між нею та відповідачем,
зареєстрований 20 липня 1985 року
Ряснянською сільською радою
Краснопільського району Сумської
області, актовий запис за № 06, та
стягнути на її користь аліменти на
неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин від
його заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття, щомісяця,
починаючи стягнення з дня звернення до
суду, допустивши негайне виконання
рішення. Після розірвання шлюбу бажає
залишити прізвище “Ковтун”. Вимоги
обґрунтовані тим, що сторони у справі у
1985 р. уклали шлюб, в якому у 1991 та 1997 рр.
народилися доньки ОСОБА_4, яка у
теперішній час досягла повноліття, та
ОСОБА_3, остання проживає з позивачем та
перебуває на її утриманні. Одруження
виявилося невдалим. Спільне життя не
склалося через відсутність
взаєморозуміння при вирішенні
важливих питань сім’ї та побуту, на
грунті чого постійно існують сварки,
конфлікти, що негативно вплинуло на
подружні взаємовідносини та призвело
до втрати почуттів. Відповідач є
батьком неповнолітньої доньки,
працездатного віку, інвалідом не
являється, інших утриманців не має, але
матеріальної допомоги в добровільному
порядку в належній кількості на її
утримання не надає.

Ухвалами суду від 31 липня та 04 жовтня 2013
року сторонам двічі надавався строк на
примирення загальним терміном шість
місяців /ас. 23, 31/, однак 09 грудня 2013 року
від позивача надійшла заява про
скорочення строку на примирення,
оскільки примирення не відбулося /ас.32/,
тому за ухвалою суду від 10 грудня 2013
року провадження у справі відновлено
/ас. 34/.

Позивач в судове засідання не прибула,
від неї надійшла заява про підтримання
позовних вимог та розгляд справи за її
відсутності /ас. 40/.

Відповідач визнав позов частково. Суду
пояснив, що призначений судом строк для
примирення не вплинув на збереження
їхньої шлюбу, оскільки в сім’ї існує
матеріальний конфлікт, дружині
постійно потрібні кошти, які на його
думку, вона витрачає на придбання не
потрібних речей для господарства, тому
коштами розпоряджається він.
Наголосив, що має трактор, землю, купує
продукти харчування. Заперечив проти
стягнення з нього аліментів на доньку
ОСОБА_3, пояснивши, що вона вже доросла,
їй виповнилось 16 років, він забезпечує
її всім необхідним, оплачує підготовчі
курси та інші витрати.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, розглянувши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з’ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 20
липня 1985 року між сторонами у справі
Ряснянською сільською радою
Краснопільського району Сумської
області, актовий запис за № 06 було
зареєстровано шлюб, позивач після
реєстрації шлюбу змінила прізвище з
«Мандриченко» на «Ковтун». В шлюбі 22
серпня 1991 року у них народилась донька
ОСОБА_4, яка на даний час є повнолітньою,
а 12 серпня 1997 року – ОСОБА_3, батьком
дітей записаний відповідач ОСОБА_1 /
копії ас. 5-7/.

Зі змісту довідки з місця проживання
позивача № 218 від 26 червня 2013 року,
виданої виконкомом Ряснянської
сільської ради Краснопільського
району Сумської області, неповнолітня
донька сторін проживає з матір’ю
ОСОБА_2 і знаходиться у неї на утриманні
/ас. 8/.

Відповідно до ч. 1ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається,
що захисту підлягають порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи чи інтереси.

Правовідносини що склалися між
сторонами у справі, виникли із сімейних
правовідносин, врегульовані нормами
статей 21, 24, 56, 110 – 113, 115, 141, 180-183, 191
Сімейного Кодексу України.

Визнані сторонами обставини суд вважає
доведеними та такими, що не підлягають
доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК
України, тому визнання відповідачем
пред’явленого позову в частині
розірвання шлюбу не суперечить закону,
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Отже, суд знаходить, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам, що має
істотне значення; з часу знаходження
позовної заяви в суді примирення не
відбулося, розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі сторін, тому позовна
вимога про розірвання шлюбу підлягає
до задоволення.

Копію рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надіслати до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Враховуючи, що позивач змінила своє
прізвище у зв’язку з реєстрацією
шлюбу, і після розірвання шлюбу не
бажає його відновлювати, відповідно до
ст. 113 СК України при державній
реєстрації розірвання шлюбу, суд
залишає ОСОБА_2 прізвище “Ковтун”.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства» кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку; на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»,
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для дітей віком
від 6 до 18 років з 1 січня становить 1210
гривень, з 1 грудня — 1286 гривень.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки дитина проживає разом з
позивачем і потребує коштів на
утримання, відповідач записаний
батьком неповнолітньої доньки, суд
знаходить, що позовна вимога про
стягнення аліментів на дитину є
обґрунтованою і підлягає до
задоволення, тому з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути
аліменти на утримання дитини в розмірі
1/4 частин від його заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до досягнення нею повноліття, щомісяця.
При цьому, відповідач не надав суду
доказів щодо його стану здоров’я,
наявності інших утриманців, які
враховуються при визначенні розміру
аліментів, чим не виконав вимоги
ст.ст.10,58,59 ЦПК України, і судом таких
доказів не встановлено при розгляді
справи. Судом також не взято до уваги
пояснення відповідача, оскільки не
ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову, тобто з 01 липня 2013 року.

Питання визначення місця проживання
неповнолітньої дитини судом не
вирішувалось.

Враховуючи наведене, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає до
задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 367 ЦПК допустити
негайне виконання рішення у межах
платежу за один місяць.

Питання про судові витрати суд вважає
за необхідне вирішити в порядку
передбаченому ст. 88 ЦПК України
відповідно до Закону України «Про
судовий збір». При цьому, якщо позивача,
на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Тому, суд
стягує з відповідача на користь
позивача документально підтверджений
судовий збір за подання позовної заяви
про розірвання шлюбу в розмірі 114 грн.
70 коп. та 229 грн. 40 коп. в доход
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58 - 61, 79, 88, 209, 214 –
215, 218, 294, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 20 липня 1985
року Ряснянською сільською радою
Краснопільського району Сумської
області, актовий запис за № 06,
розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту
набрання рішенням суду законної сили.

Надіслати копію рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

При державній реєстрації розірвання
шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище
«Ковтун».

Стягувати на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1, не працюючого, аліменти на
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частин від його заробітку (доходу), але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до досягнення нею повноліття, щомісяця,
починаючи стягнення з 01 липня 2013 року.

В силу ст. 367 ЦПК України допустити
негайне виконання рішення у межах
платежу за один місяць у сумі 385 гривні
80 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 114
/ сто чотирнадцять / гривень 70 копійок
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 229 гривень 40 копійок
судового збору, який зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
України в УДКСУ у Краснопільському
районі Сумської області, код
одержувача за , ГУ ДКСУ в
Сумській області, МФО 837013, рахунок
одержувача 0172, код класифікації
доходів бюджету 22030001, у графі
«призначення платежу» вказати
«Судовий збір за позовом ОСОБА_2,
Краснопільський районний суд Сумської
області, » .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Сумської області через
Краснопільський районний суд Сумської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Якщо було подано
апеляційну скаргу і рішення за цією
скаргою не скасовано, воно набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя

А. І . Косар

Повний текст рішення виготовлено 04
січня 2014 року о 15.00 год.