Провадження №2/761/9062/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2013р. позивач ОСОБА_1
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
відповідача ПрАТ «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України», в
якому просив суд: стягнути з
відповідача на свою користь
матеріальну шкоду у розмірі 750,0 євро
компенсації, що еквівалентно 8100,0 грн.;
моральну шкоду у розмірі 91900,0 грн., а
також понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 01 травня 2013р. ним
були заброньовані авіаквитки
сполученням Київ - Симферополь - Київ, з
датою вильоту із м. Києва 06 липня 2013р. з
м. Симферополя - 27 липня 2013р.,
авіаперевізником виступав відповідач.
Прибувши 06 липня 2013р. до аеропорту
«Бориспіль» позивач разом з родиною, не
зміг здійснити реєстрацію на обраний
рейс, в зв'язку з перепродажем
заброньованих ним авіаквитків
повторно.

На думку позивача, відповідачем
безпідставно було відмовлено у
здійсненні позивача та членів його
родини до місця призначення. В якості
компенсації за відмову у перевезенні
позивачу були запропоновані квитки на
інший рейс PS063, який відбувся з суттєвою
затримкою. Оскільки в досудовому
порядку владнати спір неможливо,
позивач вимушений був звернутися до
суду за захистом свого порушеного
права.

В судовому засіданні позивач та його
представник, заявлені позовні вимоги
підтримали, з підстав, зазначених в
позові, просили суд позов задовольнити,
наголошуючи, що вимога про стягнення з
відповідача матеріальної компенсації
та відшкодування моральної шкоди є
обґрунтованою і законною.

Представники відповідача, зазначали,
що відповідач погоджується
компенсувати вартість квитків в межах
фактичних витрат - 3493,10 грн., решта вимог
позивача є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом і не оспорювалося
сторонами, 01 травня 2013 р. за
посередництвом Інтернет сайту:
www.anywayanyday.com (ТОВ «Букквиток», м. Москва,
РФ), позивач для себе та своє родини:
дружина - ОСОБА_3 та малолітній син -
ОСОБА_4 придбав електронні авіаквитки
за №№ 223, 187, 188 на
повітряне перевезення за маршрутом
Київ - Сімферополь на рейсі PS065 - 06 липня
2013р. та у зворотному напрямку за
маршрутом Сімферополь - Київ на рейсі
PS064 - 27 липня 2013р.

За придбані авіаквитки позивач сплатив
за себе та дружину по 6494,0 рос. рублів за
кожний квиток та 588,0 рос. рублів за
квиток свого сина, а всього ним було
сплачено 13576,0 рос. рублів, що за курсом
НБУ станом на 01 травня 2013р. становить
3493,1 грн.

В судовому засіданні позивач
підтвердив, те, що під час придбання
авіаквитків він ознайомився з
Правилами застосованого тарифу та
Правилами повітряних перевезень
пасажирів та багажу перевізника -
відповідача.

Судом встановлено, що 06 липня 2013 р. під
час проходження реєстрації на рейс PS 065
в ДП «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль», позивачу та членам його
родини не було надано посадкових
талонів на зазначений рейс через
помилково реалізовані надлишкові
квитки економ-класу, що сталося в
результаті збою в системах
міжнародного бронювання пасажирських
авіаперевезень «Gabriel» і «Amadeus», про що
повідомили представники відповідача в
судовому засіданні, наголошуючи, що
стороною відповідача в ДП «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль», позивачу та
членам його родини було запропоноване
безкоштовне альтернативне перевезення
до місця призначення, в той же день,
найближчим можливим рейсом PS 063 - о 14:30
год.

Однак в судовому засіданні сторона
позивача наголошувала, що мала місце і
затримка зазначеного рейсу PS 063,
оскільки виліт відбувся 06 липня 2013р.
сполученням Київ - Сімферополь, на що
сторона відповідача повідомила, що
затримка виконання рейсу PS063 сталася з
непередбачуваних технічних причин.

Згідно з розділом XV «Правил повітряних
перевезень пасажирів і багажу»
(затверджені наказом Міністерства
інфраструктури України від 30 листопада
2012р. за № 735, зареєстровані в МЮ України
від 28 грудня 2012р. за № 2219/22531)
встановлено, що перевізник може
затримати або скасувати рейс як з
комерційних причин, так і з причин, які
не залежать від нього. У разі дії
надзвичайних обставин перевізник має
право без повідомлення пасажира
скасувати чи затримати рейс або
анулювати раніше підтверджене
бронювання.

За вимогами ч. 1 ст. 922 ЦК України, ст. 19
Монреальської Конвенції (Конвенція про
уніфікації деяких правил міжнародних
повітряних перевезень, прийнята 28
травня 1999 р.), ст. 20 Варшавської
Конвенції (Конвенція для уніфікації
деяких правил, що стосуються
міжнародних повітряних перевезень від
12 жовтня 1929 р.), ратифікована
Українською РСР від 14 серпня 1959 р. за №
995_181; Гаазький Протокол 1955 р. («Протокол
про поправки до Конвенції для
уніфікації деяких правил, що
стосуються міжнародних повітряних
перевезень, яка підписана у Варшаві 12
жовтня 1929 р.»), ратифікована УРСР 11
квітня 1960 р., та є чинною в Україні на
підставі Закону України «Про
правонаступництво») та Правилами
перевізника, перевізник не несе
відповідальності за порушення строку
доставки пасажира до пункту
призначення, якщо це порушення сталося
внаслідок непереборної сили, усунення
несправності транспортного засобу, яка
загрожувала життю або здоров'ю
пасажирів чи за інших обставин, що не
залежали від перевізника.

Відповідно до положень ст. 29
Монреальської Конвенції міжнародний
повітряний перевізник за заподіяну
шкоду несе тільки майнову
відповідальність, розмір якої
обмежений реальними та документально
доведеними збитками.

Звертаючись до суду з вказаним позовом,
в частині вимог про відшкодування
матеріальної шкоди, позивач просив суд
задовольнити ці вимоги на підставі
положень ч. 2 п. 5). ст. 104 Повітряного
кодексу України.

При цьому, позивач обчислює розмір
понесених ним та його сім'єю збитків в
750 євро, із розрахунку 250 євро на
кожного пасажира, при цьому в судовому
засіданні представники відповідача
звертали увагу суду, що перевезення
здійснювали тільки двоє дорослих
пасажирів - позивач та його дружина, їх
сину окреме місце в салоні повітряного
судна за дитячим квитком не надавалося.

Однак, суд не погоджується з правовими
підставами позову, які були зазначені
позивачем з тих підстав, що зазначені
положення національного законодавства
не можуть бути застосовані, оскільки
суперечать положенням міжнародних
нормативно-правових актів, оскільки
чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України;
якщо міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, передбачено інші
правила, ніж встановлені Законами
України (Кодексами України),
застосовуються правила міжнародного
договору.

Так, згідно з положеннями ст. 24, 32
Варшавської Конвенції та ст. 29, 49
Монреальської Конвенції, під час
перевезення пасажирів, багажу та
вантажу будь-який позов стосовно
заподіяної шкоди, незалежно від його
підстави, чи то на підставі цієї
Конвенції, договору, у зв'язку з
правопорушенням або на будь-якій іншій
підставі, може бути поданий лише
відповідно до умов і меж
відповідальності, які передбачені цією
Конвенцією, без шкоди для визначення
кола осіб, що мають право на позов, та
їхніх відповідних прав. При будь-якому
такому позові штрафи, штрафні санкції
чи будь-які інші виплати, що не
стосуються компенсації фактичної
шкоди, не підлягають стягненню.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
вірним, з метою захисту порушеного
права позивача, стягнути з відповідача
на користь позивача повну вартість
придбаних трьох квитків, у сплаченому
розмірі 3493,1 грн.

Стосовно вимог позивача про
відшкодування моральної шкоди, то в цій
частині позов не підлягає задоволенню,
оскільки ні Повітряний кодекс України,
ні Варшавська Конвенція, ні
Монреальська Конвенція, ні Правила
перевізника, ні Умови договору на
повітряне перевезення не передбачають
відшкодування заподіяної моральної
шкоди міжнародним авіаперевізником.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір у розмірі 229,4 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57 - 61, 88, 169, 179, 208,
209, 211 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст.ст. 1, 3,
11, 100, 101, Повітряного кодексу України;
ст.ст. 10, 525, 614, 922, 926, 1192 ЦК України; ст. 3,
ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав
споживачів»; Конвенція про уніфікації
деяких правил міжнародних повітряних
перевезень, прийнята 28 травня 1999 р.;
Конвенцією для уніфікації деяких
правил, що стосуються міжнародних
повітряних перевезень від 12 жовтня 1929
р., ратифікована Українською РСР від 14
серпня 1959 р. за № 995_181; Гаазький
Протокол 1955 р. («Протокол про поправки
до Конвенції для уніфікації деяких
правил, що стосуються міжнародних
повітряних перевезень, яка підписана у
Варшаві 12 жовтня 1929 р.»), ратифікована
УРСР 11 квітня 1960 р.; Правилами
повітряних перевезень пасажирів і
багажу, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 3 493
/три тисячі чотириста дев'яносто три/
грн. 10 коп.; судовий збір у розмірі 229
/двісті двадцять дев'ять/ грн. 40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: