Справа № 1305/1143/12
Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/783/6971/13
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої судді: Берези В.І.,
суддів: Федоришина А.В., Штефаніци Ю.Г.,

за участю секретаря: Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 7 лютого 2013 року
у справі за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Городоцького районного управління
юстиції Львівської області, Четверта
Львівська державна нотаріальна
контора про встановлення факту, -

в с т а н
о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено в
задоволенні заяви.

Рішення суду оскаржив заявник ОСОБА_2,
просить таке скасувати та ухвалити
нове, яким встановити юридичний факт,
що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3; встановити
неправильність в актовому записі про
розірвання шлюбу №20 від 20.05.1964 року,
зареєстрованого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Городоцького районного управління
юстиції Львівської області, яка
полягає в помилках в літерах: у
прізвищі батька до і після розірвання
шлюбу - як ОСОБА_2 (повинно бути ОСОБА_2);
по-батькові його батька ОСОБА_4 (повинно
бути - ОСОБА_4); у прізвищі матері до
розірвання шлюбу - як ОСОБА_3 (повинно
бути - ОСОБА_3).

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
не взято до уваги всі докази у справі.
Мотивує тим, що метою встановлення
факту родинних відносин є отримання
спадщини. Суд дійшов помилкового
висновку про відсутність доказів того,
що актовий запис №20 від 20.05.1964 року може
породжувати для заявника юридичні
наслідки. Вважає, що встановлення
неправильності в актовому записі №20
від 20.05.1964 року необхідне для визнання
його сином ОСОБА_3 та отримання
спадщини. У підтвердження
неправильності в актовому записі
посилається на письмові докази, наявні
в матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта в підтримання
вимог апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, межі та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.213 ЦК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 та п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, підставою для скасування
рішення суду першої інстанції є,
зокрема, неповне з`ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про
встановлення факту родинних відносин
та неправильності в актових записах.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з копією свідоцтва про
народження заявника від 19.11.1955 року
(а.с.5), його матір`ю є ОСОБА_3.
Вищезазначений правовстановлюючий
документ на даний час ніким
неоспорений, недійсним не визнавався,
зміни до нього не вносились.

Також встановлено, що відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Городоцького РУЮ Львівської
області зареєстровано актовий запис
№20 від 20.05.1964 року про розірвання шлюбу
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що в
порядку окремого провадження суд не
встановлює тотожність особи, тобто
встановлення факту, що матір`ю заявника
є інша особа, а не вказана у свідоцтві
про народження. Крім того, дійшов
висновку, що актовий запис №20 від 20.05.1964
року відділу державної реєстрації
актів цивільного стану Городоцького
РУЮ Львівської області не може
породжувати для заявника юридичні
наслідки.

Однак, з урахуванням наявних в
матеріалах справи доказів, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно з довідкою
відділу реєстрації актів
громадянського стану Львівського
обласного управління юстиції від 08.07.2003
року (а.с.8), 02.12.1949 року зареєстровано
одруження ОСОБА_4 з ОСОБА_3, присвоєно
прізвище «ОСОБА_4» обом з подружжя.

Як вбачається з повного витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про розірвання шлюбу (а.с.36-37), 20.05.1964
року розірвано шлюб, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, прізвище ОСОБА_3 після
розірвання шлюбу - «ОСОБА_3», 29.03.2012 року
«ОСОБА_3» змінено на «ОСОБА_3».

Згідно з довідкою від 16.07.2003 року
відділу реєстрації актів
громадянського стану Львівського
обласного управління юстиції (а.с.15),
27.06.1969 року зареєстровано одруження
ОСОБА_5 з ОСОБА_3, присвоєно прізвище
«ОСОБА_3» обом з подружжя.

Крім того, встановлено, що відповідно
до свідоцтва про народження заявника
ОСОБА_2 (а.с.5), батьком останнього є
ОСОБА_4, матір`ю - ОСОБА_3.

Згідно з п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд
може встановити факт родинних відносин
між фізичними особами.

З урахуванням роз`ясень Пленуму
Верховного Суду України, зазначених в
п.7 Постанови «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995
року, відповідно до п.1 ст.273 (п.1 ч.1 ст.256
ЦПК України) ЦПК, суд вправі розглядати
справи про встановлення родинних
відносин, коли цей факт безпосередньо
породжує юридичні наслідки, наприклад,
якщо підтвердження такого факту
необхідне заявникові для одержання в
органах, що вчиняють нотаріальні дії,
свідоцтва про право на спадщину, для
оформлення права на пенсію в зв`язку з
втратою годувальника. Суд не може
відмовити в розгляді заяви про
встановлення факту родинних відносин з
мотивів, що заявник може вирішити це
питання шляхом встановлення
неправильності запису в актах
громадянського (цивільного) стану.

Як вбачається з пояснень заявника,
матеріалів справи, зокрема заповіту на
ім`я ОСОБА_2 (а.с.16), листа Четвертої
Львівської державної нотаріальної
контори Львівського МУЮ ГУЮ у
Львівській області (а.с.14), заяви ОСОБА_2
про внесення змін до актового запису
про розірвання шлюбу №20 від 20.05.1964 року
(а.с.17), встановлення факту родинних
відносин є необхідним для оформлення
спадщини.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про доцільність
встановлення факту родинних відносин
між ОСОБА_3 як матір`ю та ОСОБА_2 як
сином, необхідного для оформлення
права на спадщину.

Висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для встановлення
факту родинних відносин є помилковим, а
тому, рішення суду в цій частині
необхідно скасувати.

Щодо обґрунтувань вимог апеляційної
скарги в частині необхідності
встановлення неправильності в
актовому записі №20 від 20.05.1964 року, який
може породжувати для заявника юридичні
наслідки, від яких залежить реалізація
права на спадщину, то такі не
заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції правильно
зазначив про відсутність доказів того,
що даний актовий запис може
породжувати для заявника юридичні
наслідки, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення його особистих чи
майнових прав.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні заяви про встановлення
факту родинних відносин між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 як сином та матір`ю підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині
нового рішення про задоволення
відповідної заяви. В решті рішення як
таке, що відповідає нормам закону,
необхідно залишити без змін

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 309,
ст.ст. 313, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 7 лютого 2013 року
в частині відмови в задоволенні заяви
про встановлення факту родинних
відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як сином
та матір`ю скасувати та в цій частині
ухвалити нове рішення, яким встановити
факт родинних відносин між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 як сином та матір`ю.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Береза В.І.

Судді:
Федоришин А.В.

Штефаніца Ю.Г.