Провадження № 2/470/303/13
Справа № 470/1018/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2 , представника служби у справах
дітей Березнегуватської
райдержадміністрації ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача, в якому
зазначила, що 21 серпня 2010 року
перебуває з ним у зареєстрованому
шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє
життя у них не склалося, з 01.05.2013 року
вони проживають окремо, сім’я існує
лише формально, сім’ю зберегти
неможливо. Тому просила розірвати шлюб
укладений між нею та відповідачем,
після розірвання шлюбу залишити їй
прізвище «Савочка», малолітнього сина
залишити проживати з нею.

Ухвалою Березнегуватського районного
суду Миколаївської області для надання
висновку про визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 для участі у справі було
залучено орган опіки та піклування
служби у справах дітей
Березнегуватської
райдержадміністрації.

Позивач в судове засідання з’явилась,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання
з’явився, позовні вимоги визнав
частково, не заперечуючи про
розірвання шлюбу з позивачем,
заперечував проти визначення місця
проживання їх спільного сина ОСОБА_4
разом з позивачкою, вважав, що дитина
повинна проживати з ним, оскільки ним
створенні кращі умови.

Представник служби у справах дітей
Березнегуватської
райдержадміністрації ОСОБА_3 (за
довіреністю) надав висновок про
доцільність визначення місця
проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
позивачем.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та наявні у ній докази суд
доходить наступного.

Судом встановлено, що 21 серпня 2010 року
між позивачем та відповідачем було
укладено шлюб, який зареєстровано
виконавчим комітетом Мурахівської
сільської ради Березнегуватського
району Миколаївської області, про що
зроблено відповідний актовий запис № 2
(а.с.5).

Від шлюбу сторони мають малолітнього
сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
його народження, виданого 01.11.2010 року
виконавчим комітетом Мурахівської
сільської ради Березнегуватського
району Миколаївської області, про що
зроблено відповідний актовий запис № 11
(а.с.6).

За довідкою про склад сім’ї позивача,
виданої Мурахівською сільською радою
Березнегуватського району
Миколаївської області 10 вересня 2013
року вона разом з малолітнім сином
проживають окремо від відповідача (
а.с.7).

Причиною розпаду сім’ї є відсутність
взаєморозуміння, сторони спільно не
проживають, шлюбно – сімейні стосунки
припинились з 01 травня 2013 року,
подальше їх спільне життя і збереження
шлюбу є неможливим, суперечить їх
інтересам, з огляду на це суд приходить
до висновку про розірвання шлюбу між
ними.

Між тим, сторонами не досягнуто згоди
щодо визначення місця проживання їх
малолітнього сина.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України як мати, так
і батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, зокрема право на її
виховання, незалежно від того
проживають вони з дитиною чи ні.

Питання виховання дитини вирішуються
батьками спільно. Той з батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею, а проживаючий з
дитиною батько немає права
перешкоджати їх спілкуванню (ст. 157 СК
України).

Відповідно до ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років визначається за згодою
батьків.

Якщо мати або батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки і піклування або судом
(ст. 161 СК України).

Судом встановлено, що малолітній
ОСОБА_5, проживає з позивачкою та її
родиною за адресою вул. Леніна.35 в
с.Мурахівка Березнегуватського району
Миколаївської області. Відповідач
проживає окремо у АДРЕСА_1 разом з
матір’ю, також у квартирі
зареєстроване місце проживання його
брата (а.с.42).

З наданих сторонами характеристик
вбачається, що позивач та відповідач за
місцем проживання характеризуються
позитивно (а.с.19,41), за актами обстеження
умов проживання у них створені належні
умови для проживання, виховання та
розвитку дитини (а.с.18,34), за станом
здоров’я вони не мають обмежень для
утримання дитини ( а.с.45-47), кожен має
самостійний дохід (а.с.18,43) тобто як
позивачем так і відповідачем доведена
можливість утримання та виховання
дитини в належних умовах та здатність
забезпечити її права та інтереси.

За висновком служби у справах дітей
Березнегуватської
райдержадміністрації доцільним
визначено місце проживання дитини
разом з матір’ю ОСОБА_1 (а.с.35-36).

Відповідно до принципів 4, 6, 7
Декларації прав дитини від 20.11.1959 р.
дитина для повного та гармонійного
розвитку її особи потребує любові та
розуміння.

Вона повинна, якщо можливо, зростати
під опікою та відповідальністю
батьків, в атмосфері любові і моральної
та матеріальної забезпеченості;
малолітню дитину не слід, крім тих
випадків, коли є виняткові обставини,
розлучати зі своєю матір’ю.

Суд не погоджується із запереченнями
відповідача, щодо відмови у
задоволенні позовних вимог про
визначення місця проживання їх
спільного сина з позивачем, з тих
підстав, що квартира в якій він
проживає має кращі побутові умови, та
позивач перешкоджає йому спілкуватися
з дитиною, оскільки матеріально -
побутові умови проживання одного з
батьків не є визначальними при
визначенні місця проживання дитини,
крім цього, визначення місця
проживання дитини з одним з батьків не
може вважатись розлученням з іншим із
батьків, бо не позбавляє права
останнього на спілкування з дитиною
та на участь у її вихованні.

Ураховуючи наведене, із урахуванням
трирічного віку малолітнього ОСОБА_5,
психофізіологічних особливостей
малолітньої дитини, її прихильності у
цьому віці до матері, виходячи з
балансу інтересів дитини та її батьків,
суд не вбачає підстав для відмови
позивачу у задоволенні позовних вимог
щодо визначені місця проживання
малолітнього сина разом з нею.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 21 серпня
2010 року виконавчим комітетом
Мурахівської сільської ради
Березнегуватського району
Миколаївської області, актовий запис №
2 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу
залишити "Савочка".

Малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
залишити проживати з його матір"ю
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою
вул.Леніна,35 с.Мурахівка
Березнегуватського району
Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.Ф.Орлова