Провадження №2/751/2141/2013
Рішення

Іменем України

26 грудня 2013 року

м.
Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К.
В.

при
секретарі
Шестак К. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Чернігівської міської ради, Дарницької
дистанції цивільних споруд, третя
особа ОСОБА_2, про визнання права
власності на 7/15 частин житлового
будинку з надвірними спорудами

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання за ним право власності на 7/15
частин будинку з надвірними спорудами
у м. Чернігові по провулку Вокзальному,
9, які складаються: з кімнати 3 та 4
площею відповідно 14.5 та 8.5 кв.м., кухня 5
площею 13.2 кв.м., коридор 6 площею 5.3 кв.м.,
санвузол 7 площею 4,2 кв.м., веранда І
площею 4.7 кв.м., кладова ІІ, площею 2.0
кв.м., а також надвірні споруди: частину
сараю Б, сарай Г, погрібб2, частина
огорожі. Мотивуючи вимоги тим, що є
власником квартири АДРЕСА_1. Власником
8/15 частин житлового будинку є ОСОБА_3,
земельні ділянки перебувають у
приватній власності. При приватизації
квартири № 1 даного будинку в довідці
–характеристики були визначені
приміщення, які відносять до даної
квартири і визначена частка 7/15 частин
будинку з надвірними спорудами. З
невідомих причин здійснена
приватизація на квартиру № 1, а не на 7/15
частин житлового будинку з надвірними
спорудами. Надвірні споруди, які
фактично відносяться до квартири
позивача і не перебувають на балансі
Дарницької дистанції цивільних споруд
не увійшли до приватизації і юридично ж
нічийними.

Для приведення правовстановлюючих
документів на будинок у взаємну
відповідність, для приведення
документів у відповідність фактичним
обставинам та оформлення права
власності на надвірні споруди позивач
змушений звернутися до суду.

Сторони в судове засідання не
з’явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені.
Представником позивача подана заява
про розгляд справи у відсутності
позивача та представника позивача.

Суд керуючись ст. 169 ЦПК України
ухвалив: судове засідання проводити у
відсутності осіб, які не з’явились в
судове засідання.

Згідно ч.2 ст. 174 ЦПК України фіксування
судового засідання технічними
засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, матеріали
інвентаризаційної справи № 13973
Чернігівського МБТІ, судом
встановлено, що відповідно до
реєстраційного посвідчення на
житловий будинок від 02 квітня 1991 року (
а. с. 70 ) житловий будинок з надвірними
спорудами № 9 по провулку Вокзальному в
м. Чернігові був зареєстрований за
домоуправлінням № 10 Дарницької
дистанції цивільних споруд на підставі
рішення Чернігівської міської ради
народних депутатів від 16.01.1989 року № 13.

Згідно договору купівлі-продажу від
03.10.1991 року Домоуправління № 10
Дарницької дистанції цивільних споруд
продало ОСОБА_4 квартиру, яка складає 8/15
частин будинку, з належною частиною
надвірних споруд в АДРЕСА_2. В
користування покупця передано частину
сараю "Б", гараж "б", сарай "В", погріб в
гаражі "б-1" ( а. с. 71-71).

Довідкою-характеристикою від 15
листопада 1991 року розрахована частка
квартири № 1 про провулку Вокзальному, 9
в місті Чернігові, яка складає 7/15
частин будинку з надвірними спорудами,
в тому числі частина сараю "Б", сарай "Г",
погріб "б-2" ( а. с. 73-74).

Право власності на квартиру АДРЕСА_3 в
рівних частинах зареєстровано за
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно свідоцтва про
право власності на житло від 25 жовтня
1993 року. Квартира приватизована згідно
з ЗУ "Про приватизацію державного
житлового фонду". Свідоцтво видано
згідно розпорядження № 339 від 02
листопада 1993 року ( а. с. 84).

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 30 березня 2001
року зареєстрованого в реєстрі за № 3-978
та договору дарування частини квартири
від 07 червня 2002 року зареєстрованого в
реєстрі за № 3-2175 ОСОБА_1 набув право
власності на квартиру № 1 будинку № 9 по
пре. Вокзальному в місті Чернігові ( а.
с. 75-78 ).

За договором купівлі-продажу від 21
жовтня 2008 року зареєстрований за № 4986
ОСОБА_2 набула право власності на8/15
частин житлового будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_4 ( а. с. 79-83)

Згідно ч.2 ст. 10 Закону України "Про
приватизацію державного житлового

фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII,
допоміжні приміщення (кладовки, сараї і
т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного
тлумачення положень пункту 2 статті 10
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду"

Справа N 1-22/2011 від 9 листопада 2011 року N
14-рп/2011, визначено, що в аспекті
конституційного звернення положення
пункту 2 статті 10 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII зі
змінами необхідно розуміти так, що
власники квартир дво- або
багатоквартирних житлових будинків
та житлових приміщень у гуртожитку,
незалежно від підстав набуття права
власності на такі квартири, житлові
приміщення, є співвласниками
допоміжних приміщень у будинку чи
гуртожитку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою.

Враховуючи вищезазначені
нормативні документи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання за ним право
власності на частину надвірних споруд:
частину сараю літ. «Б»; сарай літ. «Г»,
площею 9.4 кв. м., вартістю 1067 грн.; погріб
під частиною будинку літ. «б-2», площею
3.0 кв. м., вартістю 823 грн. 00 коп. будинку 9
по провулку Вокзальному в місті
Чернігові підлягають задоволенню на
підставі ст. ст. 328, 345 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону
України «Про власність», наймач жилого
приміщення в будинку державного чи
громадського житлового фонду та
члени його сім'ї мають право
придбати у власність відповідну
квартиру або будинок шляхом їх викупу
або на інших підставах, передбачених
законодавством України.

Відповідно до положень ст. 1
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" від 19
червня 1992 року N 2482-XII, в редакція яка
діяла станом на 25 жовтня 1993 року,
приватизація державного житлового
фонду (далі - приватизація) - це
відчуження квартир (будинків) та
належних до них господарських
споруд і приміщень (підвалів, сараїв
і т. ін.) державного житлового фонду на
користь громадян України.

Державний житловий фонд - це
житловий фонд місцевих Рад народних
депутатів та житловий фонд, який
знаходиться у повному господарському
увіданні чи оперативному управлінні
державних підприємств, організацій,
установ.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про
приватизацію державного житлового

фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII, до
об'єктів приватизації (далі - квартири
(будинки) належать:

квартири багатоквартирних будинків
та одноквартирні будинки, які
використовуються громадянами на
умовах найму;

незаселені квартири, частини
будинків, одноквартирні будинки
після закінчення їх будівництва,
реконструкції, ремонту та поточного
звільнення.

На підставі вищенаведених норм
законодавства, суд приходить до
висновку про правомірність реєстрації
права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і
їх правонаступником ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_1, а не на частину будинку.
Підстав для зміни правового статусу
об’єкта власності позивача – квартири
на об’єкт в сумісній власності –
будинку у суду немає, тому в задоволені
позовних вимог в цій частині слід
відмовити.

Суду не надані докази оспорювання,
невизнання або втрати документів, що є
підставою визначеною ст. 392 ЦК України
для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 15 Закону України
«Про власність» № 697-ХІІ від 07 лютого 1991
року( зі змінами), ст. ст. 1, 2, ч. 2 ст. 10
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" від 19
червня 1992 року N 2482-XII ( зі змінами), ст.
ст. 16, 328, 345, 382 ЦК України, ст. ст. 3, 10,11,60,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд –

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської міської
ради, Дарницької дистанції цивільних
споруд, третя особа ОСОБА_2, про
визнання права власності на 7/15 частин
житлового будинку з надвірними
спорудами - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
підсобні приміщення квартири АДРЕСА_5:
частину сараю літ. «Б»; сарай літ. «Г»,
площею 9.4 кв. м., вартістю 1067 грн.; погріб
під частиною будинку літ. «б-2», площею
3.0 кв. м., вартістю 823 грн. 00 коп..

В задоволені решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
К. В. Мороз