Компаніївський районний суд
Кіровоградської області
Справа № 391/1115/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2013р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд
Кіровоградської області

Головуюча – суддя Мумига
І.М.,

за участю: секретаря – Комар
К.В.

відповідача – ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк” до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційного банку „Приватбанк”
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення з неї заборгованості за
кредитним договором № KGMDRX08060148 від
30.12.2006 року в розмірі 25288,61 грн. та судові
витрати по справі.

Представник позивача в судове
засідання не з”явився, але надав до
суду заяву від 02.12.2013 року про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити в
повному обсязі, не заперечував проти
винесення заочного рішення.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1,
згідно укладеного кредитного договору
№ KGMDRX08060148 від 30.12.2006 року отримала
кредит у розмірі 2170,30 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Договірні
зобов”язання боржник належним чином
не виконала. Станом на 25.09.2013 року
відповідач має заборгованість 25288,61
грн.

Відповідачка в судовому засідання
позов не визнала та пояснила, що
оскільки позивачем пропущено строк
позовної давності, прохала відмовити у
задоволені позову.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.12.2006
року закритим акціонерним товариством
комерційного банку „ПриватБанк” на
підставі заяви позичальника № KGMDRX08060148
ОСОБА_1 надано «строковий кредит на
строк 10 місяців по 30.10.2007 року включно»
в сумі 2170,30 грн. зі сплатою відсотків за
його користування у розмірі 0.12 % на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом. (а.с. 5).

Згідно розрахунку позивача відповідач
має заборгованість за 5 років з 30.12.2007
року по 25.09.2013 року: за кредитом – 2170,30
грн.; по процентам за користування
кредитом – 9360,83 грн.; заборгованість по
комісії за користування кредитом – 234,40
грн.; пеня за несвоєчасність виконання
зобов»язань – 11842,67 грн.; штраф
(фіксована частина) – 500 грн.; штраф
(процентна складова) – 1180,41 грн. (а.с. 2).

Згідно заяви ОСОБА_1 від
30.12.2006 року відповідачка ознайомилась і
згодна з «Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка)
(Стандарт), Погодилась, що її заява
разом з Тарифами складає між нею та
банком договір про надання банківських
послуг.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
встановлено, що позовна давність в один
рік застосовується, зокрема, до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 259 ЦК України
збільшення позовної давності
здійснюється на підставі укладеного та
підписаного сторонами договору.

Згідно п. 5.5 «Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам (Розстрочка)
(Стандарт)» строк позовної давності по
стягненню кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - 5 років.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Таким чином, у публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк” виникло право
пред»явити вимогу про виконання
зобов»язання відповідачем 31.10.2007 року,
а воно звернулось до суду 17.10.2013 року,
тобто після спливу п»ятирічного строку
позовної давності.

Згідно п. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Постановою № 5 від 30.03.2012 року Пленум
Вищого спеціалізованого суду України,
а саме в пункті 31 роз»яснив, що
враховуючи положення пункту 7 частини 13
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів", суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв»язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, штрафу, пені,
накладення стягнення на заставлене
майно тощо), положення пункту 7 частини
13 статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" суд застосовує й до
додаткових вимог банку.

Тому на підставі викладеного, суд, в
задоволені позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по
кредиту відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк” до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 25288,61 грн - відмовити в
зв»язку зі спливом строку позовної
давності.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Компаніївський районний суд
Кіровоградської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя __________________ І.М. Мумига