Провадження № 2/225/1973/2013
Справа № 225/6795/13-ц
Головуючий у справі: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2013 року
Дзержинський міський суд
Донецької області у складі :

головуючого судді          Челюбєєва
Є.В.

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про визначення додаткового
строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Позивач у листопаді 2013 року звернулася
до суду з позовом про визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в липні
2011 року померла її мати ОСОБА_6 Після її
смерті відкрилася спадщина, яка
складається із житлового будинку № 11
кв. 2 по вул. Урицького в м. Дзержинську
Донецької області, належного їй на
праві власності. Єдиними спадкоємцями
за законом першої черги є її доньки,
вона і її рідна сестра ОСОБА_4 В
установленому законом порядку її
сестра звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини від померлої матері, а вона з
такою заявою до нотаріальної контори
не звернулася, хоча фактично разом зі
своєю сестрою вступила в управління
спадковим майном, від спадщини не
відмовлялася. На той час сестра
запевнила її, що не має такої
необхідності обом приймати спадщину
від матері, тому вона не стала
звертатися з такою заявою до
нотаріальної контори. За домовленістю
між ними вони після прийняття сестрою
спадщини повинні були порівну поділити
гроші від продажу спадкового будинку.
Виручені від продажу будинку кошти
вона збиралася витратити на придбання
квартири для своєї сім’ї, так як
помешкання за місцем її реєстрації
аварійне і непридатне для проживання.
Влітку 2013 року стосунки між нею та
сестрою погіршилися і не знайшли
розуміння в продажі спадкового
будинку, тому вирішила звернутися до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. При зверненні з
такою заявою їй повідомили, що вона
пропустила строк для прийняття
спадщини, тому вимушена звернутися до
суду з заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини від померлої матері.

Визнання причини пропуску строку для
звернення до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини
поважними необхідно позивачу для
встановлення їй додаткового строку для
звернення з цією заявою до
нотаріальної контори.

Позивач у судовому
засіданні заявлені вимоги підтримала
повністю.

Представник позивача в
судовому засіданні також повністю
підтримала заявлені позовні вимоги,
просила повністю їх задовольнити.

Відповідач, її представник
за довіреністю в судовому засіданні
заявлені вимоги не визнали, оскільки
вважають їх необґрунтованими і
недоведеними в суді, просили повністю
відмовити в їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_7 суду
повідомила, що позивач по справі є її
хресницею, яка по день смерті своєї
матері ОСОБА_8 весь час проживала з нею
в будинку за адресою м. Дзержинськ, вул.
Урицького, 11/2. На її вихованні є
малолітні діти, з чоловіком шлюб
розірвала. В своїй квартирі не
проживала, так як вона знаходиться в
аварійному стані. Після смерті матері
вона спадщину від неї не прийняла, все
оформила її рідна сестра ОСОБА_4. Між
сестрами були дружні відносини, але
влітку 2013 року їй стало відомо, що
ОСОБА_4 виселяє ОСОБА_2 з спадкового
будинку. До прийняття спадщини ОСОБА_4
запевняла сестру що все буде добре,
вона її не образить.

Вислухавши пояснення усіх учасників
судового засідання, показання свідка,
дослідивши матеріали справи та надані
докази в їх сукупності, суд приходить
до наступного висновку.

Суд зазначає, що відповідно
до ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6
померла 24 липня 2011 року (а.с. 6). Після
смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на
житловий будинок № 11/2 по вул. Урицького
в м. Дзержинську Донецької області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що повністю
узгоджується з поясненнями свідка
позивач по справі є донькою ОСОБА_6, яка
померла 24 липня 2011 року (а.с. 5). Також
судом з’ясовано, що ні ким і ні чим не
спростовано, відповідач по справі
також є донькою померлої ОСОБА_6, тобто
сторони по справі є спадкоємцями за
законом першої черги.

Згідно частин 1, 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав КП «Бюро технічної інвентаризації
м. Дзержинська» відповідач ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину /2-369/ 25.02.2012 (а.с. ) є власником
квартири № 2 в житловому будинку № 11 по
вул. Урицького в м. Дзержинську
Донецької області.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК
України, роз'яснень, які містяться в п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 “Про
судову практику у справах про
спадкування” особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. Суди
відкривають провадження в такій справі
у разі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину, а при відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття - є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач через два роки чотири місяця з
дня відкриття спадщини звернулася до
суду з позовом про визначення їй
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, зазначивши що
такий нею пропущений через її
необізнаність, а саме, через те, що вона
вважала, що після смерті матері частина
спадкового майна у вигляді будинку
перейшла їй, оскільки з матір’ю вона
проживала однією сім'єю, і вона має
право переоформити документи у
будь-який час. Наряду з цим, на її
утриманні та вихованні знаходиться
двоє малолітніх дітей, які потребують
постійного її догляду. З чоловіком вона
не проживає, на час смерті матері її
матеріальний стан не дозволяв
звернутися до нотаріальної контори з
заявою на прийняття спадщини від
померлої матері. Крім того, відповідач
запевнила її, що вона як спадкоємиць,
який весь час проживала із
спадкодавцем по день її смерті, зможе
звернутися до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.

Однак суд не погоджується зх доводами
позивача з наступних підстав.

Суд вважає, що зазначені позивачем
причини пропуску нею строку для
прийняття спадщини,є неповажними.
Поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на чинення
цих дій. Сама по собі юридична
необізнаність спадкоємця щодо строку
та порядку прийняття спадщини не може
вважатись поважною причиною для
пропуску строку для прийняття
спадщини, так як не є істотною
перешкодою для звернення спадкоємця до
будь-якого правознавця або
безпосередньо до нотаріальної контори
для отримання консультації з приводу
прийняття та оформлення спадщини.

Суд не бере до уваги доводи позивача
про те, що вона через матеріальну
неспроможність та необізнаність не
могла своєчасно звернутися до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини для подання заяви
про прийняття спадщини, оскільки зі
змісту п. 207 “Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України”, яка була затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 03.03.2004
року № 20/5 та діяла на час відкриття
спадщини (втратила чинність на
підставі наказу Міністерства юстиції
України № 296/5 від 22 лютого 2012 року), було
передбачено право спадкоємця
надіслати письмову заяву про прийняття
спадщини та про відмову від неї поштою.

Також суд не приймає посилання
позивача в судовому засіданні на те, що
вони з рідною сестрою, відповідачем по
справі вирішили оформити спадщину лише
на сестру ОСОБА_4, оскільки бажання
позивача оформити спадщину у спосіб
поза законом не є підставою для
задоволення позовних вимог позивача.

Крім цього, суд звертає увагу, що
позивачем не надано суду обґрунтованої
постанови нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема,
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину та саме через пропуск
позивачем строку для подання заяви про
прийняття спадщини.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України однією із засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Виходячи із цього
принципу, суд не може за власною
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об’єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає пропуск
строку для прийняття спадщини
поважним, позовні вимоги повністю
доведеними, тому позов підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 60, 212 ЦПК України, ст. 1268, 1269, 1272 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не було
скасовано, набирає законної сили після
прийняття рішення судом апеляційної
інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Дзержинський міський суд на
протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: