Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"19" листопада 2013 р.Дніпровський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Гончарука В.П.,

при секретарі
Лисенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду,
просить стягнути з відповідача ОСОБА_2
на свою користь грошові кошти у розмірі
26400,00 грн., пеню за весь час прострочення
в розмірі 1793,25 грн., моральну шкоду в
розмірі 10000,00 грн., витрати понесені на
правову допомогу в розмірі 1835,20 грн. та
судові витрати понесені позивачем при
подачі позову до суду.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
29.12.2012 року між позивачем та
відповідачем укладено договір № 04-12/12,
згідно умов якого, відповідач взяв на
себе обов'язок виготовити товар, а саме
меблі індивідуального замовлення у
строк до 22.01.2013 року поставити корпуса
та стільниці, у строк до 31 січня 2013 року
поставити фасади. Позивач за умовами
договору сплатив аванс в розмірі 75 % від
всієї вартості товару в розмірі 26400,00
грн., однак у зв'язку з невиконанням
умов договору, 04.02.2013 року звернувся до
відповідача з письмовою вимогою
виконати умови договору, на що
відповідач написав письмову розписку,
де взяв на себе зобов'язання у строк до
15.02.2013 року виконати умови договору №
04-12/12 від 29.12.2012 року або повернути
сплачені позивачем кошти у розмірі
26400,00 грн., однак в порушення договірних
зобов'язань та на звернення позивача
відповідач не виконав умови договору
та кошти позивачу не повернув, що є
предметом позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, однак надав до
суду заяву, в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити, розглянувши справу у
його відсутність в заочному
провадженні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про місце, час та дату
слухання справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі,
але в минулому судовому засіданні
відповідач подавав заяву про
перенесення розгляду справи в суді з
можливим врегулюванням спору мирним
шляхом.

За таких обставин, враховуючи думку
представника позивача, який подав
заяву про розгляд справи в заочному
провадженні, суд визнав можливим
провести заочний розгляд справи у
відсутність учасників судового
процесу на підставі наявних у справі
доказів та ухвалити рішення на
підставі наявних у справі доказів у
відповідності до вимог ст.. ст.. 224, 225
ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України,
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Як убачається з матеріалів справи,
29.12.2012 року між суб'єктом
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_2 (підрядник) та ОСОБА_1
(замовник) укладено договір № 04-12/12, за
умовами якого, підрядник
зобов'язується виконати замовлення по
виготовленню товару за
характеристиками, що визначенні
замовленні, а замовник зобов'язується
сплатити та прийняти товар згідно
договору. Вартість товару включає його
доставку та встановлення. (а.с. 7-8)

Статтею 638 ЦК України визначено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

За вимог ст.ст. 839, 843 Цивільного кодексу
України, підрядник зобов`язаний
виконати роботу, визначену договором
підряду, із свого матеріалу і своїми
засобами, якщо інше не встановлено
договором. У договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Ціна роботи у договорі
підряду включає відшкодування витрат
підрядника та плату за виконану ним
роботу.

Як зазначено у частині першій статті 628
Цивільного кодексу України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За умовами п.п. 3.2, 3.3 договору, вартість
товару становить 35865,00 грн. Сплата
товару здійснюється не пізніше
наступного дня з моменту підписання
договору в розмірі 75%.

При цьому, в договорі вказано та не
оспорюється сторонами по справі, що
позивачем сплачено передоплату в
розмірі 26400,00 грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.2 договору дата
поставки корпуса та стільниці - 22.01.2013
року, дата поставки фасадів - 31.01.2012
року.

Відповідно до положень частини першої
статі 509 Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За правилом статті 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу
України на підтвердження укладання
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Так, 04.02.2013 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_1
боргову розписку, згідно якої ОСОБА_2
зобов'язався у строк до 15.02.2013 року
виконати умови договору № 04-12/12 від
29.12.2012 року а у разі невиконання взятих
на себе зобов'язань повернути позивачу
26400,00 грн. та 5% пені. (а.с. 20)

Як убачається з матеріалів справи, у
зв'язку з невиконанням умов договору
позивачем 26.03.2013 року направлено на
адресу відповідача претензію, в якій
позивач просить повернути йому грошові
кошти в розмірі 26400,00 грн. сплачені за
договором підряду № 04-12/12 від 29.12.2012
року та пеню у розмірі 1793,25 грн. до 10
квітня 2013 року. (а.с. 21)

У відповідності з положенням частини 1
статті 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 14 Цивільного кодексу України
визначено, що цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Виконання цивільних
обов'язків забезпечується засобами
заохочення та відповідальністю, які
встановлені договором або актом
цивільного законодавства.

Як з'ясовано судом, підтверджується
наявними у справі доказами, позивачем
було передано грошові кошти
відповідачу в сумі 26400,00 грн., як аванс,
за виконання зобов'язань по договору №
04-12/12 від 29.12.2012 року, однак враховуючи,
що з боку відповідача має місце
неналежне виконання договірних
зобов'язань, оскільки відповідач не
виконав замовлення, а отримані за
розпискою грошові кошти не повернув,
тому суд приходить до висновку, що в
межах даного спору правовірними є
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача грошових коштів в сумі
26400,00 грн., що підтверджується особистою
розпискою відповідача датованою 04.02.2013
року.

Відповідно до статті 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочки виконання. (ч.1 і 2 ст.549
Цивільного кодексу України)

Пунктом 6.4 договору визначено, що у разі
порушення термінів виконання своїх
договірних зобов'язань, передбачених
договором, замовник сплачує за кожний
день прострочення пеню, розмір якої
обчислюється як 0,1 % від суми
непоставленого товару, але не більше 5%
від його вартості.

Таким чином, оскільки знайшла своє
підтвердження та обставина, що
відповідач порушив зобов'язання за
договором № 04-12/12 від 29.12.2012 року, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача пеню за весь час
прострочення виконання у розмірі 1793,25
грн.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, в
тому числі, моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Таким чином, з урахуванням вимог
позивача в частині стягнення на його
користь моральної шкоди, яка завдана
позивачу внаслідок невиконанням
відповідачем свого зобов'язання та
пов'язана з розладом нормального життя
позивача, оскільки позивач не міг
користуватись своїм замовленням,
нервової напруги та переживань
пов'язаних з необхідністю звернутись з
позовом до суду, суд дійшов висновку, що
в розрізі даного спору відповідачем
ОСОБА_2 має бути відшкодовано на
користь позивача моральну шкоду, яку
суд визначає в розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог позивача про
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 1835,20 грн. за рахунок
відповідача, оскільки позивачем не
надано доказів, які мали підтвердити,
що правова допомога надана позивачу
саме особою, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання
правової допомоги.

З огляду на викладене, аналізуючи
зібрані у справі докази у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів підлягають
частковому задоволенню, а саме
підлягають стягненню з відповідача
грошові кошти в сумі 26400,00 грн., пені в
сумі 1793,25 грн. та 1500,00 грн. моральної
шкоди.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України суд
присуджує з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача понесені судові
витрати по сплаті судового збору
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог та розміру судових
витрат понесених позивачем при подачі
позову до суду в сумі 396,64 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 509, 526, 546, 612, 628, 638, 837,
839, 843, 1047 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 10, 56, 58, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 232, 233,
294 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 26400,00 гривень, пеню
в сумі 1793,25 грн., моральної шкоди в сумі
1500,00 грн., судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 396,64 грн., а всього
загальною сумою 30089 (тридцять тисяч
вісімдесят дев'ять) гривень 89 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: