Справа №534/1433/13 -ц
Провадження № 2/534/698/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

29 жовтня 2013 року
Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді
Куц Т.О.

при секретарі
Ребриній О.О.

з участю представника позивача
Шуран Л.І.

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

представника третьої особи ,що не
заявляє

самостійних вимог
Слободіної А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Комсомольську цивільну справу за
позовом Кременчуцького національного
університету імені Михайла
Остроградського до ОСОБА_2 про
стягнення вартості навчання, зустрічну
позовну заяву ОСОБА_2 до Кременчуцького
національного університету ім.
М.Остроградського про захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, про
визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення вартості навчання в сумі 11311
грн 99коп, посилаючись на те, що між
Кременчуцьким державним університетом
ім. М.Остроградського правонаступником
якого є Кременчуцький національний
університет ім. М. Остроградського та
ОСОБА_2 було укладена типова угода про
підготовку фахівців з вищою освітою №
М-0153 від 01.09.2010 р., згідно якого
відповідач був зарахований на 5 курс
зазначеного університету за
спеціальністю «Технологія
машинобудування». 22.06.2011 р. відповідач
закінчив навчання та отримав диплом
магістра і був відрахований. Для
працевлаштування за направленням
відповідач працевлаштувався на НВП
«Фероліт», де пропрацював із 18.07.2011 р. до
08.12.2011 р., після чого був звільнений за
власним бажанням. Згідно ЗУ «Про
освіту» від 23.05.1991 р. «Порядком
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням», та угоди у разі
неприбуття молодого фахівця за
направленням або звільнення за власним
бажанням протягом трьох років
випускник зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.

Просить стягти з відповідача на
їх користь 10 982 грн 51 коп витрати на
вартість навчання та 329 грн 48 коп 3%
річних за прострочення сплати боргу.

ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічним позовом до Кременчуцького
національного університету ім. М.
Остроградського про захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, про
визнання правочинів недійсними, в
якому просить визнати його право на
гарантовані Конституцією та Законами
України права на працю , що включає
можливість заробляти собі на життя
працею , які він вільно обирає або на
яку вільно погоджується , на вільний
вибір діяльності , а також права не бути
примушеним до дії , вчинення яких не є
обов'язковим для неї. Визнати
недійсними типову угоду №М-0153 від
01.09.2010р. укладену між Кременчуцьким
державним університетом ім.
М.Остроградського та ОСОБА_2, а також
направлення на роботу № 285 від 12.07.2011р.
виданого Кременчуцьким національним
університетом ім. М.Остроградського.

В судовому засіданні представник
Кременчуцького національного
університету ім. М.Остроградського
позовні вимоги підтримала повністю,
посилаючись на обставини зазначені в
позовній заяві, проти задоволення
зустрічної позовної заяви ОСОБА_2
заперечувала, посилаючись на її
необґрунтованість і безпідставність.

ОСОБА_2 та його представник позов
не визнали повністю, посилаючись на те,
що типова угода ОСОБА_2 з позивачем не
підписувалась. Крім того ,
вищезазначена типова угода та
направлення на роботу№285 від 12.07.2011р. є
неналежними і недопустимими доказами
,оскільки одержані з порушенням
порядку встановленого законом.
Державного замовлення молодих
фахівців у Кременчуцького
національного університету ім.
М.Остроградського на 2010-2011роки
взагалі не існувало.

Представник третьої особи без
самостійних вимог НВП «Фероліт »
Слободіна А.В. заперечувала проти
позову Кременчуцького національного
університету ім. М.Остроградського до
ОСОБА_2, посилаючись на його
необґрунтованість і безпідставність,
проти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2
до Кременчуцького національного
університету ім. М.Остроградського про
захист прав , свобод та інтересів
фізичних осіб , про визнання правочинів
недійсними не заперечувала.

Розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
докази, надані сторонами на доведення
обставин, на які вони посилаються ,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд
находить позов Кременчуцького
національного університету ім.
М.Остроградського обґрунтованим і
таким , що підлягає до часткового
задоволення, зустрічний позов ОСОБА_2
не обґрунтованим та таким, що не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 01.09.2010р. між
Кременчуцьким державним університетом
ім.
М.Остроградського та ОСОБА_2 була
укладена у письмовій формі типова
угода про підготовку фахівців з вищою
освітою, згідно якої ОСОБА_2 був
зарахований на 5 курс механіки та
матеріалознавства, за напрямом
підготовки технологія машинобудування
і зобов'язується прибути після
закінчення вищого навчального закладу
на місце направлення і відпрацювати не
менше трьох років, у разі відмови їхати
за призначенням відшкодовувати до
державного бюджету вартість навчання у
встановленому порядку (а.с.4).

Згідно Указу Президента України
Кременчуцькому державному
університету ім. М.Остроградського
надано статус національного і надалі
іменувати його Кременчуцький
національний університет ім.
М.Остроградського (а.с.3).

Згідно витягу із наказу № 533-3 від
25.06.2011 р. ОСОБА_2 успішно закінчив повний
курс та отримав диплом магістра і був
відрахований з університету з 30.06.2011 р.
(а.с.6).

Згідно направленням на роботу №
285 ОСОБА_2, який закінчив Кременчуцький
національний університет ім.
М.Остроградського був направлений на
працевлаштування на НВП «Фероліт»
(а.с.7).

Згідно трудової книжки ОСОБА_2
18.07.2011р. був прийнятий механіком
ремонтно - механічного цеху НВП
«Фероліт», 08.12.2011р. був звільнений за
власним бажанням (а.с.9).

Згідно розрахунку фактичних
витрат на навчання магістра 2010року
випуску ОСОБА_2, середні витрати
загального фонду оплати праці та
комунальних витрат на навчання 1 особи -
магістра 2010 р. в. складає 4350 грн 48 коп,
фактичні виплати стипендіального
фонду складає 6632 грн 03 коп, всього 10
982 грн 51 коп(а.с.10).

Свідок ОСОБА_6 показала суду ,
навчалась разом з ОСОБА_2, потім в один
і тож же час отримали направлення на
роботу. ОСОБА_2 ходив в університет і
йому дали направлення на роботу.
ОСОБА_2 казав їй , що роботу знайшов сам.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Отже, виходячи з наведеного
стягненню на користь Кременчуцького
національного університету ім. М.В.
Остроградського підлягають витрати за
навчання в сумі 10 982 грн 51 коп та у
відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
понесені судові витрати в сумі 214 грн
60 коп.

Вимоги щодо стягнення 3% річних за
прострочення сплати боргу до
задоволення не підлягають, оскільки не
передбачені типовою угодою укладеною
між сторонами.

Позов ОСОБА_2 не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3ч.1ст.3ЦК України
однією із загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору.

Відповідно до ст.52 Закону України
«Про освіту» від 23.05.1991р., випускники
вищих навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів направляються на
роботу і зобов»язані відпрацювати за
направленням в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Обов»язок випускника відшкодувати
до державного бюджету повну вартість
навчання, встановлений ст.2 Указу
Президента України від 23.01.1996р. №77/96
«Про заходи, щодо реформування системи
підготовки спеціалістів та
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів », відповідно до
якого особи, які навчаються за рахунок
державних коштів, укладають з
адміністрацією вищого навчального
закладу угоду, за якою вони
зобов»язуються після закінчення
навчання та одержання відповідної
кваліфікації відпрацювати в
державному секторі народного
господарства не менше ніж три роки. У
разі відмови працювати в державному
секторі народного господарства
випускники відшкодовують в
установленому порядку до Державного
бюджету повну вартість навчання.

Згідно ст.60 ЦПК України кожен
повинен довести ті обставини , на які
він посилався як на підставу своїх
вимог і заперечень.

ОСОБА_2 в позовній заяві посилається на
те, що не підписував типову угоду, але
при цьому належних доказів на
обґрунтування своїх вимог не надав.

Зміст типової угоди та направлення на
роботу не суперечить актам цивільного
законодавства , оскільки, оформлення
типової угоди та направлення на роботу
передбачене «Порядком
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням », що затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.08.1996р. №992. Типова угода підписана
особами, що мають необхідний обсяг
цивільної дієздатності, від
відповідача за зустрічною позовною
заявою - проректором Костіним В.В.,
повноваження якого підтверджуються
довіреністю та від студента -
позивачем за зустрічною позовною
заявою , оскільки на момент підписання
типової угоди він досяг повноліття.
Направлення на роботу підписувалось
та видавалось ОСОБА_2 посадовою особою
проректором Університету з
науково-педагогічної роботи та
новітніх технологій в освіті Сергієнко
С.А., який має необхідний обсяг
цивільної дієздатності
(підтверджується відповідною
довіреністю і чий підпис засвідчений
гербовою печаткою відповідача за
зустрічним позовом).Типова угода
підписана ОСОБА_2 добровільно , і не
було надано доказів на підтвердження
відсутності його волевиявлення під
час підписання типової угоди. У
матеріалах справи міститься лист НВП
«Фероліт», у якому зазначено, що ОСОБА_2
при працевлаштуванні надавав
направлення на роботу , видане
відповідачем за зустрічним позовом, що
спростовує свідчення позивача за
зустрічним позовом про те ,що він
працевлаштувався самостійно без
направлення.

Типова угода та направлення на роботу
є реальними правочинами, оскільки
спрямовані на фактичне настання
правових наслідків - підготовка
фахівця з вищою освітою та його
працевлаштування. Такі наслідки
дійсно настали : ОСОБА_2 після
закінчення навчання отримав повну
вищу освіту за спеціальністю
«Технологія машинобудування», здобув
кваліфікацію інженера дослідника та
був працевлаштований за направленням
на роботу.

Зазначені ОСОБА_2 обставини в
зустрічній позовній заяві, такі як :
відсутність контрактів між
міністерствами, обласними
держадміністраціями з виконавцями
державного замовлення, переліку місць
працевлаштування, картки
працевлаштування випускника не є
підставою для визнання типової угоди
та направлення на роботу недійсним.

Керуючись ст.ст.3,10,30,60,61,213-215 ЦПК
України,

р і ш и
в:

Позов Кременчуцького
національного університету імені
Михайла Остроградського - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь
Кременчуцького національного
університету ім. Михайла
Остроградського на р/р 0283 в ГУДКСУ
у Полтавській області МФО 831019, - 10982грн 51коп на
відшкодування витрат за навчання ,
також судовий збір у розмірі 214 грн 60
коп, в решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Кременчуцької національного
університету ім. М.Остроградського про
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, про визнання правочинів
недійсними - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги .

Особи , які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення , можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
підпис Т.О.Куц

З оригіналом вірно:

Суддя
Т.О. Куц