Справа № 136/2610/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" грудня 2013 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
СИВАКОВЕЦКОЇ СІЛЬСЬКОЇ ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом до відповідача ,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла його мати ОСОБА_2, яка все
своє майно заповідала позивачеві.
Після ЇЇ смерті залишилось майно, що
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами ,
розташованого в АДРЕСА_1, який належав
батькові - ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2.. Спадщину після смерті
батька прийняла в установленому
законом порядку дружина покійного (
мати позивача) - ОСОБА_2, але не оформила
своїх спадкових прав на житловий
будинок. Позивач протягом шести
місяців з дня смерті спадкодавця,
відповідно до діючого законодавства,
прийняв спадщину фактично. Однак в
оформленні спадщини на житловий
будинок нотаріус відмовив через
відсутність правовстановлюючого
документу на будинок.

В судове засідання позивач не
з»явився. Надав суду заяву, в якій позов
підтримав та просив розглянути справу
без його участі.

Представник відповідача в
судове засідання також не з"явився.
Надав суду заяву, в якій позов визнав
та просив розглянути справу без
участі представника Сиваковецької
сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної
та спадкової справи, суд прийшов до
висновку про можливість задоволення
клопотання сторін і розгляд справи у
їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2
( свідоцтво про смерть а.с.6).

Згідно зі ст..524 ЦК України (1963 року),
який діяв на час відкриття спадщини,
спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Судом встановлено, що 07 березня 2002
року, ОСОБА_2 склала заповіт, який
був посвідчений секретарем виконкому
Сиваковецької сільської ради
Липовецького району Вінницької
області 07.03.2002 року і зареєстрований в
реєстрі за№11, згідно з яким
спадкодавець все своє майно
заповідала ОСОБА_1. ( а.с.8). Згідно з
відміткою Сиваковецької сільської
ради, станом на 19.06.2012 року, заповіт
заповідачем не змінено і не відмінено.

Постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2013
року, винесеною державним нотаріусом
Липовецької державної нотаріальної
контори Вінницької області
позивачеві відмовлено у видачі на його
ім"я свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок, який
залишився після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_2 та належав чоловікові
покійної, яка спадщину прийняла
фактично, але не оформила своїх
спадкових прав , оскільки
правовстановлюючий документ на
вказане майно не був наданий нотаріусу.

З матеріалів спадкової справи
встановлено, що відповідно до діючого
на час відкриття спадщини
законодавства, спадщину протягом
шести місяців з дня смерті спадкодавця
ОСОБА_2 фактично прийняв її син,
ОСОБА_1, який з березня 2002 року обробляв
присадибну ділянку, проводив ремонт
житлового будинку, який належав
спадкодавцю ( довідка Сиваковецької
сільської ради №328 від 26.06.2012 року, а.с.11)
.

Осіб, які мали б право та претендували
на обов»язкову частку, у відповідності
до ст.535 ЦК України ( 1963 року) , судом не
встановлено.

Факт родинних відносин, тобто те, що
позивач є сином покійного заповідача,
підтверджується свідоцтвом про
народження ОСОБА_1 , в якому матір»ю
вказано ОСОБА_2 ( а.с.7).

До складу спадкового майна
входить житловий будинок «А» , 1959 року
побудови, загальною площею 39,6 кв.м.,
житловою площею 28,3 кв. м. та
господарські будівлі: погріб «Б»,
сарай «В», огорожу №1, ворота №2
хвіртку №3 та ? криниці №4 які
розташовані в АДРЕСА_1, що належав
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2(
свідоцтво про смерть - а.с. 6),
спадкоємцем якого першої черги за
законом ( у відповідності до ст. 529 ЦК
України 1963 року), була дружина ОСОБА_2
,яка прийняла спадщину після смерті
свого чоловіка, але не оформила своїх
спадкових прав.

За життя спадкодавця
правовстановлюючих документів на
будинок не оформлено

На підставі довідки виконкому
Сиваковецької сільської ради
Липовецького району Вінницької
області №749 від 25.11.2013 року ( а.с.17), за
даними погосподарської книги №4,
починаючи з 1964 року, право власності на
житловий будинок розташований в
АДРЕСА_1, було зареєстровано за ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого КП «Вінницьке обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 17.07.2012 року , вказаний
будинок збудований в 1959 році. (а.с.18-20) і
його власником був ОСОБА_3 .

За нормами ст.ст.100,101 Цивільного
кодексу в редакції 1963 року громадяни
могли мати у власності житлові будинки,
при цьому главою 10 цього кодексу не
вимагалося реєстрації права власності
на ці будинки.

Згідно з чинним та той час
законодавством, будівлі у сільській
місцевості не підлягали державній
реєстрації, оскільки дія Інструкції
„Про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах та селищах
міського типу Української РСР" від
31.01.1966 року не поширювалася на сільську
місцевість

Таким чином, матеріали справи свідчать,
що, будинок був зареєстрований в
погосподарських книгах сільської ради
і його власником був ОСОБА_3 .

Через відсутність правовстановлюючих
документів на житловий будинок
позивач позбавлений можливості
оформити спадкові права на майно, що
залишилося після смерті спадкодавця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України,
(1963 року), який діяв на час відкриття
спадщини, після смерті ОСОБА_3
спадщину фактично прийняла
спадкоємець першої черги - його дружина
ОСОБА_2 ( рішення Липовецького
районного суду від 12.08.2013 року про
встановлення факту реєстрації шлюбу
30.11.1953 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 -
а.с.12,13), оскільки проживала разом із
спадкодавцем у спадковому будинку на
час його смерті та продовжувала
проживати там і після його смерті, що
підтверджено довідками виконкому
Сиваковецької сільської ради
Липовецького району Вінницької
області №356 від 10.07.2012 року,№520 від
12.08.2013 року та №480 від 12.08.2013 року ( а.с.9,
11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла,
прийнявши спадщину , але не оформивши
своїх спадкових прав на майно після
смерті чоловіка ОСОБА_3 .

З даних технічного паспорту,
виготовленого КП «Вінницьке обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» 17.07.2012 року ,судом
встановлено, що в 2009 році до
спадкового житлового будинку було
здійснено самочинну прибудову «а»
(коридор, кухню, ванну), загальною
площею 16,1 кв.м.

Згідно ст. 1216 ЦК України (2004 року),
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, що померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. (ст.
1218 ЦК України).

Відтак аналізуючи докази в їх
сукупності суд приходить до
переконання, що оскільки за життя
спадкодавцю ОСОБА_2 належав житловий
будинок «А» , 1959 року побудови,
загальною площею 39,6 кв.м., житловою
площею 28,3 кв. м. та господарські
будівлі: погріб «Б», сарай «В»,
огорожа №1, ворота №2 хвіртка №3 та ?
криниці №4 які розташовані в АДРЕСА_1,
то саме на це нерухоме майно, без
врахування самочинного будівництва, в
порядку спадкування за заповітом,
слід визнати право власності позивача.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про його
задоволення .

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову .

Отже, відповідно до вимог діючого
законодавства, позивач, як син
спадкодавця, має право на цілий
житловий будинок «А» , 1959 року
побудови, загальною площею 39,6 кв.м.,
житловою площею 28,3 кв. м. та
господарські будівлі: погріб «Б»,
сарай «В», огорожу №1, ворота №2
хвіртку №3 та ? криниці №4 які
розташовані в АДРЕСА_1, що належав
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
спадкоємцем якого була дружина, ОСОБА_2
,яка прийняла спадщину після смерті
свого чоловіка - ОСОБА_3 , але не
оформила своїх спадкових прав. У
зв"язку з цим позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Встановлені судом правовідносини
регулюються ст.ст.524, 525,526,527, 529,548, 549 ЦК
України 1963 року, ст.ст. 1216,1218 ЦК України
(2004 року).

На підставі ст.ст.524, 525,526,527, 529,548,
549 ЦК України 1963 року , ст.ст. 1216,1218 ЦК
України (2004 року), керуючись ст. 174, 209-215
ЦПК України

суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
заповітом після смерті матері, ОСОБА_2
, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на
цілий житловий будинок «А» , 1959 року
побудови, загальною площею 39,6 кв.м.,
житловою площею 28,3 кв. м. та
господарські будівлі: погріб «Б»,
сарай «В», огорожу №1, ворота №2
хвіртку №3 та ? криниці №4 ,
розташовані в АДРЕСА_1, що належали
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
спадкоємцем якого була ОСОБА_2 ,яка
прийняла спадщину після смерті свого
чоловіка - ОСОБА_3 , але не оформила
своїх спадкових прав.

Самочинно збудована прибудова "а",
загальною площею 16,1 кв.м. не входить до
складу спадкового майна.

На підставі статті 1299 ЦК України право
власності на зазначене нерухоме майно
підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська