Справа № 713/2725/13-ц
Провадження №2/713/945/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі головуючого судді
Кириляк А.Ю., з участю секретаря
Матейчук Л.Ю., відповідача, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Вижниця цивільну справу за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 ,
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості.

В позові вказувала, що 30.10.2007 року
ОСОБА_1 отримав кредит б/н у розмірі 1000,00
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Зазначала, що відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконав належним чином,
у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року
утворилася заборгованість у розмірі
15684,11 грн., з яких: 4650,73 грн. -
заборгованість за кредитом; 7919,80 грн. -
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом; 1890,53 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 723,05 грн. - штраф
(процентна складова). Просила стягнути
з відповідача заборгованість за
кредитним договором б/н від 30.10.2007 року
в сумі 15684,11 грн. та 229,40 грн. судового
збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та день
розгляду справи Від нього до суду
поступила заява в якій позов підтримує
в повному обсязі і просить розглядати
справу у його відсутність.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_1 позов не визнала. Звернулася до
суду із заявою про застосування
строків позовної давності. Просила в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши доводи відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
в задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити.

Судом встановлено, що 30.10.2007 року
ОСОБА_1 отримав кредит б/н у розмірі 1000,00
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості
станом, 31.10.2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 15684,11 грн., з
яких: 4650,73 грн. - заборгованість за
кредитом; 7919,80 грн. - заборгованість по
відсоткам за користування кредитом;
1890,53 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 723,05 грн. - штраф
(процентна складова). .

Згідно заяви про видачу кредиту строк
дії картки встановлено до листопада
2011 року.

Згідно розрахунку позивача останній
платіж відповідачем проведено 31.05.2011
року, тобто в межах дії картки і в
подальшому жодного платежу не
вносилося .

Документального підтвердження надання
відповідачу картки з новим строком дії
позивачем суду не надано, тому
посилання позивача на те, що строк дії
Карти відповідача було продовжено є
безпідставним та таким, що не
відповідає матеріалам справи.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного Кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та цивільного законодавства.
Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048
Цивільного Кодексу України розмір і
порядок одержання процентів
встановлюється договором. З положень
кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК
України вбачається, що сторонами
дотримано в повному обсязі вимог
цивільного законодавства щодо
предмету договору, його ціни, строку
повернення кредиту, розміру відсотків,
письмової форми.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Частиною 2 статті 207 ЦК України
передбачено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Як зазначено в п. 31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" № 5 від 30 березня 2012
року, враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. Оскільки зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення вищезазначеної статті
застосовуються й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

В матеріалах справи міститься
підписана позичальником заява від
30.10.2007 року, з зазначенням умов
кредитування, у якій питання про
збільшення строку позовної давності не
вирішувалось. Окремо в письмовій формі
договір про збільшення позовної
давності між сторонами також не
укладався.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність, це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з заявою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність встановлена
ст. 257 ЦК України і становить три роки.

За змістом ч.2 ст. 259 ЦК України, строк
позовної давності може бути збільшений
за домовленістю сторін, договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
початком строку позовної давності у
межах якого ПАТ КБ «ПриватБанк»
необхідно було звернутися до суду із
позовом про стягнення із ОСОБА_1
заборгованості за кредитним
договором № бн від 30.10.2007 року є дата
закінчення терміну дії платіжної
картки, а отже і кредитного договору, а
саме жовтень 2011 року, позивач звернувся
до суду із позовною заявою тільки 21.11.2013
року, що свідчить про пропуск строку
позовної давності.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Клопотання про поновлення строку від
позивача не надходило, у той же час,
відповідачем ОСОБА_1 відповідно до
вимог ч.3 ст. 267 ЦК України до суду була
подана заява про застосування строку
позовної давності.

На підставі викладеного в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 15684,11 гривень необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 526, 256, ч.2 ст. 259 , 527, 530, 611,
612, 1048-1050, 1054 ЦК України, п. 31 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" № 5 від 30
березня 2012 року ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, про стягнення заборгованості -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення - з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
Чернівецької області.

Суддя: А. Ю. Кириляк