Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 20 червня 2013
року в справі за позовом Приватного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
комерційний банк «Правекс Банк» про
визнання правочину недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 20 червня 2013 року задоволено
позов ПрАТ КБ «Правекс Банк» до ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт серія
НОМЕР_2, виданий Дарницьким РУ ГУВМС
України в м. Києві, 30.05.1996 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ПрАТ КБ "Правекс Банк", адреса
місця знаходження: Кловський Узвіз 9/2,
м. Київ, 01021, п/р №11 в ПАТ КБ
"Правекс Банк" у м. Києві МФО 321983, заборгованість в розмірі 643
992 грн. 34 коп., в тому числі: 343 699 грн. -
непогашений кредит, 114 371 грн. 84 коп. -
пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 140
289 грн. 46 коп. - непогашені відсотки за
користування кредитом, 45 632 грн. 04 коп. -
пеня за несвоєчасне погашення
відсотків; 3 441 грн. судові витрати, а
всього 64 7433 грн. 34 коп.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити зустрічний позов, у
задоволенні первісного позову
відмовити. Вважає, що рішення суду
першої інстанції не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що судом
безпідставно відмовлено у
застосуванні строку позовної давності
до вимог про стягнення пені та
помилково визначено, що п. 9.1 договору
від 24 травня 2007 року сторони домовились
про збільшення строку позовної
давності. На думку представника, суд
також безпідставно відмовив в
задоволенні клопотання про
розстрочення виконання рішення. Не
погоджується з рішенням суду в частині
відмови у зустрічному позові, вважає.
що суд не дав належної оцінки доводам
зустрічного позову, а саме тому, що при
укладенні договорів відповідач не був
ознайомлений зі значною кількістю
інформації, зокрема щодо вартості
послуг страховика, незалежного
оцінювача, нотаріуса тощо.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2007 року
сторонами було укладено договір про
відкриття кредитної лінії № 895-007/07Ф
/а.с. 6-14/.

03 червня 2009 року сторонами було
укладено договір про внесення змін та
доповнень до договору про відкриття
кредитної лінії № 895-007/07Ф (договір
реструктуризації заборгованості) /а.с.
15-21/.

Відповідно до умов вказаних договорів
банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію в
іноземній валюті для споживчих цілей,
на загальну суму 43 000,00 доларів США,
терміном з 24 травня 2007 року до 24 травня
2012 року; зі сплатою 15% річних - з 24 травня
2007 року до 11 червня 2008 року та 16% річних -
з 11 червня.2008 року до 24 травня 2012 року.

Позивач взяті на себе за договором
зобов'язання виконав у повному обсязі.

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконує, систематично порушує умови
договору, а саме отримуючи періодично
кошти, останні не повертає та не
сплачує проценти за їх користування, у
зв'язку з чим виникла заборгованість по
сплаті основного боргу та процентів у
розмірі 80 569,54 доларів США /а.с. 33-34, 153-194/.

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, просив стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково, просив застосувати строк
позовної давності до вимог про
стягнення пені та відмовити в
задоволенні позову в цій частині, а
також розстрочити виконання рішення
суду про стягнення боргу, у зв'язку з
його важкою матеріальною та сімейною
ситуацією..

Крім того, відповідач звернувся до суду
з зустрічним позовом, просив визнати
договір про відкриття кредитної лінії
№ 895-007/07Ф від 24 травня 2007 року
недійсним, мотивуючи свої вимоги тим,
що даний договір був укладений з
порушенням порядку, передбаченого
Законом України «Про захист прав
споживачів» та правилами надання
банками України інформації споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту, зокрема, в частині
надання позичальнику всієї необхідної
інформації та повідомлення його про
покладення на нього валютних ризиків.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ КБ
«Правекс Банк», суд першої інстанції
виходив з їх обґрунтованості та
доведеності.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду в тій частині, що судом
було вірно встановлено, що внаслідок
порушення відповідачем умов договору
порушено право позивача, яке підлягає
судовому захисту, проте, розмір
заборгованості, що підлягає стягненню
з відповідача судом визначений не
вірно.

Так, при визначенні суми
заборгованості, суд першої інстанції
погодився з наданими позивачем
розрахунками, відповідно до яких
заборгованість у розмірі 643 992 грн. 34 коп
складається з:

343 699 грн. - непогашений кредит,

140 289 грн. 46 коп. - непогашені відсотки за
користування кредитом,

114 371 грн. 84 коп. - пеня за несвоєчасну
сплату кредиту,

45 632 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасне
погашення відсотків;

При цьому пеня нарахована позивачем за
період з 11 грудня 2009 року по 11 березня
2012 року, в суд з даним позовом позивач
звернувся 26 лютого 2013 року.

Відповідно до положень ст. ст . 258, 267 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (пені, штрафу) застосовується
позовна даність в один рік, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі до
винесення рішення, є підставою для
відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було заявлено в суді
першої інстанції до ухвалення судом
рішення про застосування положень
закону про позовну давність до вимог
про стягнення пені.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
застосування позовної давності, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що в порядку ст. 259 ч. 2 ЦК України
сторони домовились про збільшення
строку позовної давності у п. 9.1
договору.

Проте п. 9.1 договору встановлено, що за
порушення строків повернення кредиту
або погашення чергової частини
кредиту, відповідно графіку зменшення
ліміту кредитування або внесення
процентів за користування кредитом
позичальник сплачує банку пеню за
кожен день прострочки в розмірі
подвійної процентної ставки, вказаної
у п. 1.2 дійсного договору від суми
заборгованості за весь період
прострочки. /а.с. 11/

Таким чином у даному пункті договору, а
також у інших його пунктах, не
міститься угоди сторін про збільшення
сторонами встановленого законом
строку позовної давності.

Представником позивача причин, з яких
позивачем був пропущений строк
позовної давності щодо вимог про
стягнення пені, не зазначено, підстави
для визнання цих причин поважними
відсутні.

Зважаючи на наведене, судова колегія
приходить до висновку, що заява
відповідача про застосування позовної
давності до вимог про стягнення пені
підлягає задоволенню.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку заборгованості пеня за 1
рік, який передував зверненню до суду,
складає: 14 027,69 грн. - за несвоєчасну
сплату кредиту, 5 725,55 грн. - за
несвоєчасну сплату процентів.

Отже з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість у
розмірі 503 741, 0 грн., яка складається.

343 699 грн. - непогашений кредит,

140 289 грн. 46 коп. - непогашені відсотки за
користування кредитом,

14 027,69 грн. - пеня за несвоєчасну сплату
кредиту;

5 725,55 грн. - пеня за несвоєчасну сплату
процентів.

У зв'язку із зазначеним рішення суду
першої інстанції в частині суми
заборгованості, що стягується з
відповідача на користь позивача,
підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставну відмову суду у
задоволенні заяви відповідача про
розстрочку виконання рішення, судова
колегія відхиляє, оскільки відповідно
до ст. 217 ЦПК України надання розстрочки
виконання рішення є правом, а не
обов'язком суду, та погоджується з
висновком суду про ненадання
відповідачем достатніх доказів, на
підставі яких можливо було б вирішити
питання розстрочки виконання рішення
суду.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що доводи відповідача про
порушення його прав та вимог закону при
укладенні договору не знайшли свого
підтвердження.

Судова колегія вважає, що цей висновок
суду відповідає матеріалам справи,
наданим доказам та вимогам закону.

Судова колегія не погоджується з
доводами апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції неповно дослідив
обставини справи та не дав їм вірної
оцінки при вирішенні спору за
зустрічними позовними вимогами,
оскільки з рішення суду вбачається, що
судом була дана належна оцінка всім
доводам зустрічної позовної заяви,
встановлено, що ОСОБА_2 перед
укладанням договору була надана
відповідна інформація, яка передбачена
Законом України «Про захист прав
споживачів», умови договору не
суперечать чинному законодавству
України, валюта кредитування була
обрана самим позичальником, який
усвідомлював або мав усвідомлювати, що
низький розмір процентної ставки
пов'язаний із більш високим ризиком для
позивача росту курсу цієї валюти по
відношенню до гривні в період
кредитування.

З огляду на наведене, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги про скасування
рішення суду з ухваленням нового
рішення про задоволення зустрічного
позову та відмову у задоволенні позову
ПрАТ КБ «Правекс Банк».

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 20 червня 2013 року в частині
суми заборгованості змінити,
зазначивши, що з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
комерційний банк «Правекс Банк»
підлягає стягненню заборгованість у
розмірі 503 741, 0 грн., в тому числі: 343 699
грн. - непогашений кредит, 140 289 грн. 46
коп. - непогашені відсотки за
користування кредитом, 14 027,69 грн. - пеня
за несвоєчасну сплату кредиту; 5 725,55
грн. - пеня за несвоєчасну сплату
процентів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: