Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2013 р. Дніпровський районний
суд м.Києва в складі:

головуючого судді -Вернидубова Я.І.,

при секретарі - Базюнь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я
особа Житлово-будівельний кооператив
"Арсеналець-20»" про визнання права
власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому просить визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 67,4 кв.м.,
житлова площа - 44,0 кв.м., посилаючись на
те, що її чоловік ОСОБА_4 був членом
житлово-будівельного кооперативу
«Арсеналець-20» та повністю сплатив
пайовий внесок в період шлюбу із
позивачкою, в зв'язку із цим 1/2 частина
спірної квартири їй належить на праві
спільної сумісної власності, а 1/2
частина спірної квартири в порядку
спадкування за законом, так як її
чоловік ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1р. помер,
однак за життя не встиг оформити право
власності на зазначену квартиру.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі з підстав, наведених в позовній
заяві, просила суд справу слухати у її
відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали
заяви про визнання позовних вимог, а
саме про визнання права власності за
ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1. Надали до
суду заяви, в яких просять задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі
та слухання справи проводити у їх
відсутність.

Представник від третьої особи
Житлово-будівельного кооперативу
«Арсеналець-20» в судове засідання не
з»явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином, надіслав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, підтвердив наявність
права власності на спірну квартиру у
померлого ОСОБА_4, та не заперечував
проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_1, позивач, є дружиною померлого
ОСОБА_4 з 1974 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб.

Судом встановлено, що в 1983 році ОСОБА_4
отримав кооперативну квартиру АДРЕСА_1,
що підтверджується Ордером № 038390 серія
Ж від 05.08.1983р., та проживав в ній по день
смерті, що підтверджується Довідкою
від 22.03.2013р. виданою ЖБК «Арсеналець-20».

У 1997 році пай за зазначену квартиру
було виплачено повністю, що
підтверджується Довідкою
Житлово-будівельного кооперативу
«Арсеналець-20», у зв'язку із чим ОСОБА_4
фактично набув права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, відповідно до ст. 15 закону
України «Про власність» від 07.02.1991р.,
який діяв на той час, ОСОБА_4, як член
житлово-будівельного кооперативу, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, набув право власності на дане
майно. Аналогічні підстави набуття
права власності на квартиру членом
житлово-будівельного кооперативу
також визначені ст. 384 ч. 3 Цивільного
кодексу України, який набрав чинності
01.01.2004 року.

13.10.1997 року був складений технічний
паспорт на вказану квартиру, із якого
також вбачається, що власником спірної
квартири є ОСОБА_4.

Однак у встановленому порядку
свідоцтво про право власності на
квартиру ОСОБА_4 не отримав, за причини
чого позивач позбавлений можливості у
встановленому законом порядку
оформити спадщину на квартиру,
оскільки свідоцтво про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів про належність цього майна
спадкодавцеві.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30.05.2008
р. «Про судову практику у справах про
спадкування» , якщо спадкодавець
повністю вніс пайовий внесок, то до
складу спадщини включається
відповідно квартира, дача, гараж,
садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність»
член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу,
гараж, іншу будівлю або приміщення,
надані йому в користування, набуває
права власності на це майно.

Громадянин, який став власником
цього майна, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд:
продавати, обмінювати, здавати в
оренду, укладати інші угоди, не
заборонені законом.

Судом встановлено, що пайовий внесок
на квартиру АДРЕСА_1 було повністю
виплачено в період знаходження ОСОБА_1
та ОСОБА_4 в шлюбі,отже є підстави
вважати, що пай виплачено у період
сумісного проживання за рахунок
спільних коштів.

Відповідно до Довідки ЖБК
«Арсеналець-20», пайовий внесок було
повністю сплачено ОСОБА_4 в 1992 році.

Відповідно до п.6 Постанови ПВСУ «Про
практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи»від N 9 від 18.09.87 року, при
розгляді спорів про поділ квартири між
подружжям, яке розлучилося, судові слід
керуватися ст.146 ЖК України, ст.15 Закону
«Про власність», ст.ст. 22, 24, 28, 29 КпШС
України, пай, внесений подружжям в ЖБК у
період сумісного проживання за рахунок
спільних коштів після повної сплати
пайового внеску - квартира, є їх
спільним майном і підлягає поділу на
загальних підставах.

Відповідно до ст. 22 КпШС (чинного на час
сплати пайових внесків) України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Оскільки пайовий внесок повністю
сплачено у період сумісного проживання
за квартиру, то ОСОБА_1 належить на
праві спільної сумісної власності 1/2
частина квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 67,4 кв.м.

На підставі вищезазначеного,
враховуючи, що померлим ОСОБА_4 як
членом ЖБК «Арсеналець-20» 12.05.1992 р. було
сплачено в повному обсязі пайовий
внесок за квартиру, то суд приходить до
висновку, що після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина на належну йому 1/2
частину квартири.

Судом встановлено, що у встановленому
порядку свідоцтво про право власності
на квартиру ОСОБА_4 отримано не було.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ч. 3 Цивільного
кодексу України,спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Позивачка відповідно до документів в
матеріалах справи, постійно мешкала та
була зареєстрована в спірній квартирі.
Відповідно, фактично прийняла
спадщину.

Суд приходить до висновку, що за
ОСОБА_1 необхідно визнати право
власності на 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 частку у спільному майні
подружжя, а також право власності на 1/2
частини квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлого
чоловіка ОСОБА_4, тобто визнати право
власності на всю квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 67,4 кв.м., а житловою
площею - 44,0 кв.м.

Керуючись ст. 10, 60, 61, 208, 209, 212 - 215, 223, 294
ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1220,
1222, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України,
Законом України «Про власність»,
Пленумом Верховного суду України № 7
від 30.05.2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, 3-я особа Житлово-будівельний
кооператив"Арсеналець-20", про визнання
права власності в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код № НОМЕР_1) право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 67,4
кв.м., житловою площею 44,0 кв.м., в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1р., та як частку у спільному
майні подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя