У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
подання старшого державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за
кордон,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ звернувся в суд з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_1 за кордон.
Посилається на те, що на виконанні в МВ
ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-1844 від
10.03.2008 р. виданого Ужгородським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в
розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітку. 14.04.2008 р. державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01.11.2013 р. по виконавчому
провадженні відносно ОСОБА_1 становить
87591.36 грн. Станом на 22.11.2013 р. боржником
не вчинено дій спрямованих на
виконання рішення суду.

Просить суд винести ухвалу, якою
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон.

Представник МВ відділу ДВС
Ужгородського МРУЮ в судове засідання
не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконанні у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2-1844
виданий 10.03.2008 р. Ужгородським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в
розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітку.

14.04.2008 р. державним виконавцем МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.

Постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 26.05.2008 р. накладено арешт на все
майно, що належить ОСОБА_1 та заборони
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику в межах
суми боргу.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що
саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань, не може свідчити
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Обов'язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
покладається в даному випаду на
державного виконавця, який звертається
до суду із відповідним поданням.

Як вбачається з матеріалів подання,
постановою державного виконавця від
14.04.2008 р. відкрито виконавче
провадження. При цьому, повідомлення
про вручення боржнику вказаної
постанови в матеріалах справи
відсутнє, у поданні йдеться лише про
наявність у боржника невиконаного
грошового зобов'язання, без визначення
причин та доцільності відповідного
обмеження, обставин які обумовлюють
прийняття такого рішення. Сама по собі
заборгованість за виконуваним
рішенням не свідчить про ухилення
боржника від виконання зобов'язання.
Також, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази, які свідчать про
отримання боржником викликів до МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ.

Крім цього, в поданні не зазначено і не
надано жодного доказу на підтвердження
того факту, що обмеження ОСОБА_1 у
виїзді за кордон яким-небудь чином
вплине на виконання боржником судового
рішення і буде сприяти погашенню ним
заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що у
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за
кордон - відмовити.

Копію ухвали надіслати МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Сарай А.І..