Номер провадження № 22-ц/785/8906/1
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.3013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Плавич
Н.Д.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю
третьої особи Київського районного
відділу у місті Одесі Головного
управління державної міграційної
служби України в Одеській області про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, виселення,
зняття з реєстраційного обліку за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
20 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 7
серпня 2013 року до суду з вищеназваним
позовом, просила визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з квартири, визначити порядок
виконання судового рішення шляхом
зняття відповідачів з реєстраційного
обліку за вказаною адресою (а.с.1-4).

Ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 20 вересня 2013 року за
результатами розгляду заяви
представника в інтересах ОСОБА_4 в
зупиненні провадження у справі
відмовлено (а.с.39).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 просить
ухвалу суду першої інстанції про
відмову в зупиненні провадження у
справі скасувати, постановити нову
ухвалу про задоволення заяви.

Неправильність ухвали суду
апелянт мотивував порушенням норм
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до положень пункту 4 частини
1 статті 201 ЦПК України суд зобов'язаний
зупинити провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
кримінального чи адміністративного
судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_3 пред'явлено
позов про визнання ОСОБА_4, ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1, виселення з
квартири.

Зупинення провадження в справі
представником в інтересах ОСОБА_4
мотивовано неможливістю розгляду
справи за позовом ОСОБА_3 до набрання
законної сили рішенням у відкритій в
порядку адміністративного судочинства
справі за позовом ОСОБА_4 до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області про визнання протиправним та
скасування рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за №
3980817 від 1 липня 2013 року, на підставі
якого в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно внесено запис
про ОСОБА_3 як власника квартири
АДРЕСА_1, та про зобов'язання
Реєстраційної служби Одеського МУЮ
Одеської області внести до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис про скасування державної
реєстрації прав на нерухоме майно на
квартиру за ОСОБА_3 (а.с.36-38).

Встановлено, що ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі ухваленого 23 квітня 2013 року в
справі № 520/1451/13-ц Київським районним
судом м. Одеси рішення. Судове рішення є
чинним, право власності на підставі
рішення суду зареєстрованим в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 16 липня 2013 року за № 3980817
(а.с.5-7). Щодо ОСОБА_4, то остання в свій
час, а саме 14 липня 2000 року уклала з
ОСОБА_8 договір довічного утримання, за
яким квартиру АДРЕСА_1 було нею набуто у
власність. Однак рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 6 квітня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
10 жовтня 2012 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 травня 2013 року, договір
довічного утримання від 14 липня 2000 року
між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розірвано, визнано
за ОСОБА_9 право власності на квартиру
АДРЕСА_1, відмовлено ОСОБА_4 у визнанні
недійсним заповіту ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_3 (а.с.8-17).

Таким чином, аналіз судових
рішень, що мають чинність і прийняті
судами щодо квартири АДРЕСА_1, вказує на
те, що розгляд справи за позовом ОСОБА_4
в порядку адміністративного
судочинства не створює неможливості
для розгляду справи за позовом ОСОБА_3 в
порядку цивільного судочинства,
навпаки, зворотне призведе до
порушення права власності ОСОБА_3 на
нерухоме майно.

Ухвалу про відмову в зупиненні
провадження в справі постановлено з
дотриманням норм процесуального права,
підстави для скасування ухвали суду
відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307. п.1 ч.1 ст.312,
ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 20 вересня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом визнання осіб такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, виселення,
зняття з реєстраційного обліку -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич