Єдиний унікальний номер 2-1530/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, вона же в інтересах
малолітнього ОСОБА_3, треті особи:
Комунальне житлово-експлуатаційне
підприємство «Центральний»
Дніпропетровської міської ради, Орган
опіки та піклування Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради про
виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Ленінська районна у м.
Дніпропетровську рада звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, вона же в інтересах
малолітнього ОСОБА_3, треті особи:
Комунальне житлово-експлуатаційне
підприємство «Центральний»
Дніпропетровської міської ради, Орган
опіки та піклування Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради про
виселення.

В обґрунтування своїх вимог, згідно
уточненої позовної заяви зазначивши,
що у травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою та
просив постановити рішення, яким
визнати за ним право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1, відповідачем по даній справі
було визначено Виконком Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради. 04
березня 2008 року по справі №2-405/2008 було
ухвалено рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.
ОСОБА_1 31 березня 2008 року було подано
апеляційну скаргу та зазначене
рішення.

04 лютого 2009 року Апеляційним судом
Дніпропетровської області було
ухвалено рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 було задоволено частково та
визнано за ним право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1. У задоволенні позовних вимог
про встановлення факту проживання
однією сім'єю з ОСОБА_4 було відмовлено.

Після розгляду позову Апеляційним
судом Дніпропетровської області
Ленінська районна рада м.
Дніпропетровська звернулася з
касаційною скаргою до Верховного суду
України. 23 жовтня 2009 року Верховним
судом України було прийнято ухвалу про
відкриття касаційного провадження у
справі та 17 березня 2010 року винесено
ухвалу, якою касаційну скаргу
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради було задоволено
частково. Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2009 року скасовано в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання за ним права користування
житловим приміщенням і зобов'язання
КЖЕП «Центральний» Дніпропетровської
міської ради укласти з ним договір
найму житлового приміщення і залишити
в цій частині в силі рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 04 березня 2008 року.
В іншій частині рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області
залишено без змін. Виходячи з ухвали
Верховного суду України від 17 березня
2010 року, ОСОБА_1 не набув права
користування спірним приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1. Але, незважаючи на
цей факт він без законних на те підстав
фактично мешкає за зазначеною адресою,
в підтвердження чого надали акт, в
якому зазначено, що ОСОБА_1 самовільно
проживає у зазначеній квартирі.
Вказали, що відповідач у спірній
квартирі мешкає не один, а з сім'єю:
дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3.

Крім того, 10 грудня 2012 року ОСОБА_1
звернувся до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Дніпропетровської міської ради, КЖЕП
«Центральний» Дніпропетровської
міської ради про визнання права
власності за набувальною давністю. 19
березня 2013 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 було відмовлено. 25 квітня
2013 року Апеляційним судом
Дніпропетровської області апеляційну
скаргу ОСОБА_1, було відхилено та
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18 березня 2013 року
залишено без змін.

Позивач вважає дії відповідача
протиправними та такими, що порушують
права та інтереси Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради.

З огляду на викладене позивач змушений
був звернутися до суду та просить
виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача Блинова О.С. позовні вимоги
згідно уточненої позовної заяви
підтримала та просила задовольнити,
посилалася на докази, які знаходяться в
матеріалах справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
позовні вимоги згідно уточненої
позовної заяви не визнав та просив
відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги згідно уточненої
позовної заяви не визнала та просила
відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги
згідно уточненої позовної заяви не
визнала та просила відмовити у їх
задоволенні.

В судове засіданні представник третьої
особи Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
«Центральний» Дніпропетровської
міської ради не з'явився. Про день, час
та місце розгляду справи сповіщений
належним чином. Надали суду письмову
заяву з проханням розглдати справу за
їх відсутності та прийняти рішення на
розсуд суду (а.с.107).

В судове засідання представник третьої
особи Органу опіки та піклування
Ленінчької районної у м.
Дніпропетровську ради не з'явився. Про
день, час та місце розгляду справи
сповіщений належним чином. Від
представника Гулідової М.В. надійшла
письмова заява, в якій вона просить
розглядати справу за її відсутності, та
винести рішення відповідно до чинного
законодавства (а.с.108-109).

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачів, представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні квартира АДРЕСА_1
знаходиться на балансі Комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
«Центральний» Дніпропетровської
міської ради. Квартира не
приватизована.

Квартира АДРЕСА_1 була виділена
ОСОБА_4, згідно службового посвідчення
№28 від 26.06.1991 року та постанови №256 від
11.11.2002 року про переведення квартири з
службової в ордерну. ОСОБА_4 був
зареєстрований за вказаною адресою з
26.11.1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4.
Знятий з реєстрації у зв*язку зі смертю.

Згадно пояснень ОСОБА_1, проживає
в спірній квартирі з 1994 року, оскільки
його мати ОСОБА_8 перебувала у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4
і вони проживали однією сім*єю.

04.06.2010 року ОСОБА_1 зареєстрував
шлюб з ОСОБА_2, яка також стала
проживати разом з ним в спірній
квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя ОСОБА_2
народився син-ОСОБА_3, який проживає
разом з батьками.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований
в квартирі АДРЕСА_2 /а.с.102/. ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та
мають право на користування житловим
приміщенням за місцем своєї
реєстрації.

ОСОБА_1 15.05.07 року звертався до
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська з позовом до
виконавчого комітету Ленінської
районної у м.Дніпропетровську ради,
КЖЄП «Центральний» про встановлення
факту проживання однією сім*єю та
визнання права користування житловим
приміщення.

Рішення Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 04.03.2008 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04.02.2009
року апеляційна скарга ОСОБА_1 була
задоволена частково. Рішення
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 04.03.2008 року
скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1
право користування житловим
приміщенням АДРЕСА_1 та зобов*язано
КЖЄП «Центральний» Дніпропетровської
міської ради укласти з ним договір
найму даного житлового приміщення. В
задоволенні позову в іншій
частині-відмовлено.

Ухвалою Колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 17.03.2010 року рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 04.02.2009 року було скасовано в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання за ним права
користування житловим приміщенням і
зобов*язання КЖЄП «Центральний»
Дніпропетровської міської ради
укласти з ним договір найму житлового
приміщення та залишено в цій частині в
силі рішення Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 04.03.2008 року.
В іншій частині рішення апеляційного
суду залишено без змін.

10.02.2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська з позовом до
Дніпропетровської міської ради, КЖЄП
«Центральний» Дніпропетровської
міської ради, треті особи: ОСОБА_2,
Виконавчий комітет Ленінської
районної у м.Дніпропетровську ради, КП
«ДМБТІ» про визнання права власності
за набувальною давністю.

Рішенням Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 19.03.2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23.04.2013
року апеляційна скарга ОСОБА_1 була
відхилена. Рішення Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
19.03.2013 року залишено без змін.

Виходячи з викладеного, суд
приходить до висновку, що відповідачі
не набули, у встановленому законом
порядку право користування житловим
приміщення квартири АДРЕСА_1, у зв*язку
з чим підлягають виселенню з
назначеної квартири.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України
виселення із займаного приміщення в
будинку державного або громадського
житлового фонду допускається лише з
підстав, установлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України
осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

На підставі викладеного,
керуючись ч.1 ст.109, ч.3 ст.116 ЖК України,
ст..ст.10, 15, 27, 57-60, 62, ч.1 ст.88, 209-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, вона же в інтересах
малолітнього ОСОБА_3, треті особи:
Комунальне житлово-експлуатаційне
підприємство «Центральний»
Дніпропетровської міської ради про
виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ІПН: НОМЕР_2 та малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з житлового приміщення
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних
частках з кожного, судовий збір у
розмірі 114 грн. 70 коп. на користь
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.Г. Остапенко