Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі

головуючого судді: В.П.
Гончарука

при секретарі К.В.
Погорілій

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою в якій просила розірвати шлюб,
укладений з ОСОБА_2, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що шлюбне життя у
них не склалось, спільне господарство
не ведеться, спору щодо майна не має.

Враховуючи те, що їх спільна
неповнолітня дочка ОСОБА_3 проживає з
позивачем, остання несе всі видатки, що
з цього випливають, ОСОБА_1 також
просила суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини в розмірі
1000 грн. щомісячно на утримання дитини.

В судове засіданні сторони надали
заяви, в яких підтримали заявлені
позовні вимоги в повному обсязі та
просили слухати справу у їх
відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

14 лютого 2009 року сторони уклали шлюб,
перебуваючи в якому народили доньку,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Дитина проживає з матір»ю, при цьому
всі витрати, пов'язані з утриманням
дочки несе позивач.

Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Виходячи з положень ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Виходячи з небажання позивача
продовжувати подальше спільне життя,
що випливає з факту пред»явлення
даного позову, зважаючи на те, що спору
між останніми щодо місця проживання
дітей та поділу майна подружжя немає,
та враховуючи те, що дитина знаходяться
на повному утриманні позивача, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі щодо
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, суму яких суд вважає за
доцільне визначити як 1000 грн. щомісяця.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 56, 105, 110,180-182 Сімейного Кодексу
України, керуючись ст. 10, 60, 88, 110, 130, 212, 213,
215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 14 лютого 2009
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було
зареєстровано Лівобережним відділом
реєстрації шлюбів м. Києва з Державним
центром розвитку сім`ї, актовий запис №
106259.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований у АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 (одна тисяча)
грн. щомісяця, починаючи з 04 листопада
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять девять) грн. 41 коп. суму
судових витрат.

В частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць рішення
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва протягом
десяти днів з моменту його
проголошення.

Суддя :