Справа № 261/991/13-ц
Провадження № 2/261/702/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
28
серпня 2013 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий – суддя Трінька О.В.,
при секретарі Кулик Н.Р., за участю
представника позивача ОСОБА_1М,
позивача ОСОБА_2М, відповідачки
ОСОБА_3Ш, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкоди в користуванні житлом,
виселення,

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права
користування житловим приміщенням,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 з позовом
про усунення перешкоди в користуванні
житлом та виселення ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1 в Петровському районі м.
Донецька.

ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2 з
зустрічним позовом про визнання права
користування квартирою №2 будинку №2
по вул. Юнатов в Петровському районі м.
Донецька.

ОСОБА_4 вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що
на підставі свідоцтва про право
власності №7761 від 01.12.1993 р. та свідоцтва
про право на спадщину за законом від
29.04.2010 р. йому належить квартира АДРЕСА_1
в Петровському районі м. Донецька.
Раніше власником ? частини спірної
квартири була мати позивача – ОСОБА_5,
яка померла 12.04.1996 р.. До смерті матері
та після її смерті позивач мешкає в РФ
Ростовській обл.. В зв’язку з чим в
будинку після смерті ОСОБА_5 ніхто не
мешкав. В квітні 2010 р. позивач приїхав у
м. Донецьк для належного оформлення
спадщини. По приїзду він дізнався, що в
спірну квартиру в липні 1996 р.
самовільно без реєстрації вселилася
ОСОБА_3, яка добровільно виселятися
відмовляється. Крім того, самовільно
вселившись та мешкаючи у спірній
квартирі, відповідач споживає
електроенергію поза приладу обліку
електроенергії. В зв’язку з даними
порушеннями постачальником
електроенергії в 2005, 2006, 2008 роках
складалися акти в присутності
відповідача. На теперішній час
загальна сума штрафних санкцій за
незаконне споживання електроенергії
відповідачкою складає 4 477 грн. 33 коп. та
сальдо за несплачену спожиту
електроенергію у розмірі 1 195 грн. 01 коп..
Дані витрати покладаються на позивача
як на власника квартири. Вважає, що його
право порушено, оскільки він не може
користуватися та розпоряджатися своїм
майном, а відповідач своїми
протиправними діями створює перешкоди
для нормального здійснення права
власності. З наведених підстав позивач
вимушений звернутись до суду з заявою
та просить усунути перешкоду у
користуванні квартирою № 2 будинку № 2
по вул. Юнатів в Петровському районі м.
Донецька та виселити ОСОБА_3 з
вказаного житлового приміщення.

ОСОБА_4 вимоги ОСОБА_3 мотивовані тим,
що сестра відповідача ОСОБА_6

довгий час працювала з ОСОБА_5, яка
запропонувала останній придбати у неї
спірну квартиру, однак укласти договір
купівлі-продажу вони не встигли у
зв’язку з раптовою смертю ОСОБА_7.
Після смерті матері позивач, який
постійно мешкав у Ростовській обл. РФ,
приїхав до сестри відповідача та сам
запропонував придбати в нього квартиру
за 1 500 доларів США, при цьому дав ключі
від квартири та надав дозвіл на
вселення відповідача, а угоду
купівлі-продажу забов’язався укласти
пізніше, по закінченню 6-ти місячного
строку для прийняття спадщини. Грошові
кошти в розмірі 1 500 доларів США сестрою
відповідача були передані позивачу
особисто, однак розписки від нього
ОСОБА_6 не взяла пославшись на
порядність позивача. Потім позивач
називав всілякі причини не можливості
укладання угоди, а у подальшому зовсім
перестав підтримувати зв’язок. У
період з 1996 р. по теперішній час
відповідач постійно мешкає в квартирі
АДРЕСА_2 в Петровському районі м.
Донецька, за цей час нею за особисті
кошти виконувалися поточні ремонти
кровлі, огорожі, водопроводу, самої
квартири, обробляла огород, весь цей
час підтримувала квартиру в належному
стані, на що були витрачені значні
кошти. Отже вважає, що вона вселилася до
спірної квартири у встановленому
законом порядку передбаченому ст. 65 ЖК
України за згодою власника й
відповідно набула право користування
житловим приміщенням. Оскільки іншого
житла у відповідача не має, вона
звернулася до суду та просить визнати
на нею право користування квартирою №2
будинку №2 по вул. Юнатів в
Петровському районі м. Донецька.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов про усунення перешкоди в
користуванні житлом та виселення
ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 в
Петровському районі м. Донецька
підтвердив, позовні вимоги ОСОБА_3 про
визнання права користування житловим
приміщенням не визнав, суду пояснив, що
спірна квартира належала йому та його
матері на праві спільної сумісної
власності. В 1996 р. його мати померла, він
в цей час мешкав в Росії, в зв’язку з
цим він звернувся до сестри
відповідача ОСОБА_6, щоб та сплачувала
за комунальні послуги та дивилася за
спірною квартирою. Відповідач ОСОБА_3
незаконно мешкаючи у його квартирі не
сплачує за використання
електроенергії. Просить усунути
перешкоду у користуванні квартирою № 2
будинку № 2 по вул. Юнатів в
Петровському районі м. Донецька та
виселити ОСОБА_3 з вказаного житлового
приміщення, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги ОСОБА_2, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 просив відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов про
визнання на нею право користування
квартирою №2 будинку №2 по вул. Юнатів в
Петровському районі м. Донецька
підтримала, позовні вимоги ОСОБА_2 про
усунення перешкоди в користуванні
житлом та виселення не визнала. Суду
пояснила, що її сестра довгий час
працювала з ОСОБА_5, яка запропонувала
останній придбати у неї спірну
квартиру, однак укласти договір
купівлі-продажу вони не встигли у
зв’язку з раптовою смертю ОСОБА_5.
Після смерті матері позивач, який
постійно мешкав у Ростовській обл. РФ,
приїхав до сестри та сам запропонував
придбати в нього квартиру за 1 500
доларів США, при цьому дав ключі від
квартири та надав дозвіл на її
вселення, а угоду купівлі-продажу
зобов’язався укласти пізніше. Грошові
кошти в розмірі 1 500 доларів США сестрою
були передані позивачу особисто, однак
розписки від нього ОСОБА_6 не взяла,
пославшись на порядність позивача.
Потім позивач називав всілякі причини
не можливості укладання угоди, а у
подальшому зовсім перестав
підтримувати зв’язок. У період з 1996 р.
по теперішній час відповідач постійно
мешкає в квартирі АДРЕСА_2 в
Петровському районі м. Донецька, за цей
час нею за особисті кошти виконувалися
поточні ремонти кровлі, огорожі,
водопроводу, самої квартири, обробляла
огород, весь цей час підтримувала
квартиру в належному стані, на що були
витрачені значні кошти. Отже вважає, що
вона вселилася до спірної квартири у
встановленому законом порядку
передбаченому ст. 65 ЖК України за
згодою власника й відповідно набула
право користування житловим
приміщенням. Іншого житла у неї не має,
просить визнати на нею право
користування квартирою №2 будинку №2
по вул. Юнатів в Петровському районі м.
Донецька, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2М про
усунення перешкоди в користуванні
житлом та виселення підлягають
задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_8 про
визнання права користування житловим
приміщенням не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_2 в Петровському районі
м. Донецька згідно свідоцтва про право
власності №7761 від 01.12.1993 р. належала
ОСОБА_2, ОСОБА_5. (а.с. 9)

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 29.04.2010 р. ОСОБА_2 є
спадкоємцем майна після смерті його
матері ОСОБА_5, яка настала 12.04.1996 р..
(а.с.5)

Довіреністю від 12.10.1996 р. ОСОБА_2
уповноважив ОСОБА_6 вести його справи
по оформленню його спадкових справ на
майно, що залишилося після смерті
матері ОСОБА_5 (а.с. 45)

Згідно довідки №518 від 27.07.2012 року,
виданої «Комітетом мікрорайону «Шахта
№29» в Петровському районі м. Донецька,
за адресою: м. Донецьк-24, вул. Юнатів, 2/2,
мешкає ОСОБА_3 – без реєстрації (а.с. 18).

Відповідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна право вимагати усунення перешкод
в здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Такий
захист прав може бути здійснено
способами, передбаченими ст.16 ЦК
України.

Вищевказане свідчить про те, що позивач
ОСОБА_2 як власник незаконно
обмежується у можливості реалізації не
тільки правомочності користування, але
і розпорядженням, відповідач своїми
протиправними діями створює перешкоди
для нормального здійснення права
власності, а тому позовні вимоги
ОСОБА_2 про усунення перешкоди в
користуванні житлом та виселення
ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 в
Петровському районі м. Донецька
підлягають задоволенню.

ОСОБА_4 вимоги відповідача ОСОБА_3 про
те, що вона вселилася у спірну квартиру
з дозволу позивача, не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні,
оскільки відповідач не надала суду
доказів, що вона вселилась в спірне
житло з дозволу власника і відповідно
не набула право користування житловим
приміщенням.

Також відповідач не надала суду
доказів підтверджуючих, що вона купила
у ОСОБА_2 спірне житло.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 надала
суду довіреність від 12.10.1996 р., згідно
якої ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_6 вести
його справи по оформленню лише його
спадкових справ на майно, що залишилося
після смерті матері ОСОБА_5. (а.с. 45)

Таким чином позивач не уповноважував
ні відповідача ОСОБА_3Ш ні ОСОБА_6 вести
справи по оформленню договору купівлі
– продажу спірного майна.

Крім того доводи відповідача ОСОБА_3
про те що її сестра ОСОБА_6 передала
відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 1 500 доларів США за спірну квартиру,
не знайшли свого підтвердження у
судовому засіданні, і ніякими
документами чи розписками це не
підтверджено.

Суд не може прийняти до уваги пояснення
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 про те, що
ОСОБА_11Ш купила у ОСОБА_2спірну
квартиру, оскільки данні свідки
пояснили, що про купівлю-продаж
спірного майна вони знають зі слів
ОСОБА_3.

Пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що вона
передавала відповідачу ОСОБА_2 грошові
кошти у сумі 1 500 доларів США за спірну
квартиру, яку він продав її сестрі
ОСОБА_12, теж не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні, і
ніякими документами чи розпискою не
підтверджені, а тому суд не може
прийняти їх до уваги.

Таким чином, враховуючи, що відповідач
ОСОБА_3 не надала суду належних доказів
про купівлю спірного домоволодіння у
позивача ОСОБА_2, суд не може
задовольнити її позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК,
суд, -

В и р і ш и в:

ОСОБА_4 ОСОБА_13 до ОСОБА_3 про усунення
перешкоди в користуванні житлом,
виселення задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_2 квартирою за адресою м. Донецьк
вул.Юнатів, 2/2.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_3 в
Петровському районі м. Донецька, без
надання іншого жилого приміщення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права користування житловим
приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя :
О.В. Трінька