Справа №345/4028/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

26.12.2013 року
м. Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді                    Онушканича
В.В.

секретаря
Танчук М.С.

з участю представника
позивача-відповідача ОСОБА_1

відповідач-позивача ОСОБА_2

представника відповідача-позивача
ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4
сільської ради ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 сільської
ради, третя особа без самостійних вимог
- Управління Держземагенства у
Калуському районі, про визнання
рішення сільської ради та державного
акту про право власності на земельну
ділянку недійсними та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Позивач-відповідач звернувся до суду з
первісним позовом в якому просить
постановити рішення, яким визнати
недійсним рішення 7 сесії 5
демократичного скликання ОСОБА_4
сільської Ради Калуського району
Івано-Франківської області від 04.07.2007
року № 29-7/2007 «Про передачу земельної
ділянки в приватну власність», в
частині передачі ОСОБА_2 в безплатну
приватну власність земельної ділянки
площею 0,08 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд; визнати недійсним Державний
акт на право власності на земельну
ділянку (кадастровий номер
:01:001:0051) серії ЯЕ № 856788, виданий
08.05.2008 р. ОСОБА_2

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
зазначеними рішенням органу місцевого
самоврядування та державним актом на
право власності на земельну ділянку
порушено його законне право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
землею, оскільки, в нього незаконно
забрано частину земельної ділянки, яку
він отримав у власність в порядку
спадкування.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю від 11.09.2001
року, батьку позивача-відповідача –
ОСОБА_7 на підставі рішення
Підмихайлівської сільської ради 17
сесії 3 демократичного скликання від
31.07.2001 року було передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,2743
га.

Після смерті батька на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Калуською державною
нотаріальною конторою 28.12.2006 року №
Д-861, угоди про поділ спадкового майна №
Д-864 від 28.12.2006 року, укладеної між
позивачем-відповідачем і його братом
ОСОБА_8, як спадкоємцями за законом, та
договору № Д-529 від 03.09.2007 р. про
внесення змін до попередньої угоди про
поділ спадкового майна,
позивач-відповідач виготовив два
державні акти на право власності на
земельні ділянки. Згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 22.05.2008 р. ОСОБА_6 є власником
земельної ділянки площею 0,25 га, що
розташована в с. Добровляни Калуського
району Івано-Франківської області
(кадастровий номер :01.001.0049). Згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 22.05.2008 р. ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки площею 0,0177
га, що розташована в с. Добровляни
Калуського району Івано-Франківської
області (кадастровий номер
:01:001:0050).

В березні 2013 року зазначені державні
акти на право власності на земельні
ділянки було викрадено. В травні 2013
року позивач-відповідач звернувся за
виготовленням технічної документації
для поновлення втрачених державних
актів. В процесі виготовлення нових
державних актів йому стало відомо, що
на частину земельної ділянки, яку він
успадкував, видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0845 га ОСОБА_2

Рішенням 7 сесії 5 демократичного
скликання ОСОБА_4 сільської Ради
Калуського району Івано-Франківської
області від 04.07.2007 року № 29-7/2007 «Про
передачу земельної ділянки у
власність» передано ОСОБА_2 в приватну
власність земельну ділянку площею 0,08
га для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд. На
підставі вищевказаного рішення
сільської ради відповідачу-позивачу
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0845 га від 08.05.2008 року (кадастровий
номер :01:001:0051).

Приймаючи оскаржуване рішення, ОСОБА_4
сільська рада не взяла до уваги рішення
Підмихайлівської сільської ради від
31.07.2001 року про передачу у приватну
власність ОСОБА_7 земельної ділянки
площею 0,2743 га. Тобто, ОСОБА_4 сільська
Рада не врахувала, що спірна частина
земельної ділянки не підлягає
переданню у приватну власність ОСОБА_2,
оскільки, уже перебуває у приватній
власності ОСОБА_6, як спадкоємця після
смерті ОСОБА_7

На даний час земельну ділянку, що
незаконно потрапила у власність
відповідача-позивача, фактично і
надалі використовує позивач за
первісним позовом.

Відповідач-позивач подав до
суду зустрічний позов, в якому просить
зобов'язати ОСОБА_6 усунути перешкоди в
користуванні йому земельною ділянкою
площею 0,0845 га в с. Добровляни
Калуського району Івано-Франківської
області: прибрати бетонні плити із
вказаної земельної ділянки.

Свої вимоги відповідач-позивач
обґрунтовує тим, що він є власником
земельної ділянки площею 0,0845 га, яка
знаходиться в с. Добровляни Калуського
району і призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд. Дана
земельна ділянка була передана йому у
власність рішенням ОСОБА_4 сільської
ради № 29- 7/2007 від 04.07.2007 року.

Згідно записів в його державному акті
на право власності на земельну ділянку,
суміжними землекористувачами є: по
межі від А до Б - ОСОБА_9, по межі від Б до
В - знаходяться землі загального
користування (дорога), по межі від В до Г
- знаходяться землі сільської ради, по
межі від Г до Д - ОСОБА_10, по межі від Д до
А - ОСОБА_11

Відповідач ОСОБА_12 в 2010 році самовільно
зайняв частину його земельної ділянки
і завіз туди бетонні плити для
будівництва капітальної споруди, що
підтверджується відповідними
фотографіями. Такі дії відповідача не
дають йому можливості завозити власні
будівельні матеріали та розпочати
будівництво житлового будинку.

Також, у своєму зустрічному
позові відповідач-позивач заперечує
щодо задоволення первісного позову з
тих підстав, що під час виготовлення
державних актів на право власності на
земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,0177
га на ім’я ОСОБА_12 було допущено
порушення вимог Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного Комітету України по
земельних ресурсах 04.05.1999 р. № 43 (далі –
Інструкція), оригіналів державних
актів на право власності на вказані
земельні ділянки в нього немає, під час
виготовлення державного акта
первісному землевласнику - спадкодавцю
ОСОБА_13JI. технічна документація не
виготовлялася, межі його земельної
ділянки не виносилися в натурі на
місцевості. Таким чином, позивачем не
доведено факт накладення земельних
ділянок.

Рішенням Підмихайлівської сільської
ради від 31.07.2001 року “Про впорядкування
рішень IV сесії від 18.05.1995 року та III
сесії від 30.07.1998 року” вирішено
закріпити за ОСОБА_14 земельну ділянку в
розмірі 0,27 га. та передано цю земельну
ділянку йому у приватну власність.
Проте, у вказаному рішенні
Підмихайлівської сільської не вказано
цільове призначення земельної ділянки.
Разом з тим, уже в державному акті, який
було видано ОСОБА_7 вказано, що земельна
ділянка призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, ведення
особистого підсобного господарства.

Всупереч вимог ст.ст. 2, 6 ЗК України (1990
року) та Інструкції, одній земельній
ділянці було надано цільове
призначення “для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, ведення
особистого підсобного господарства”.

Також, як вбачається з листа управління
Держземагенства у Калуському районі
від 05.08.2013 року № 07-07-17/009, при
виготовленні державного акту серії
І-ІФ №036145 про право приватної
власності на земельну ділянку ОСОБА_7,
технічна документація не
виготовлялася. Тобто, при виготовленні
державного акта спадкодавця ОСОБА_7,
межі земельної ділянки не були
встановлені в натурі на місцевості та
не закріплені межовими знаками. Тому,
позивач по первісному позову фактично
успадкував земельну ділянку, межі якої
не були встановленні в натурі на
місцевості та не закріплені
довгостроковими межовими знаками. За
таких обставин не відповідають
дійсності твердження позивача по
первісному позову про те, що земельна
ділянка відповідача-позивача
накладається на успадковану ним
земельну ділянку.

Про відсутність накладення земельних
ділянок також свідчить той факт, що
земельній ділянці
відповідача-позивача присвоєно
кадастровий номер :01:001:0051, а
земельним ділянкам ОСОБА_12 присвоєно
кадастрові номери: :01:001:0049 та
:01:001:0050.

Оскільки, в 2005 році після створення
окремої ОСОБА_4 сільської ради,
Погосподарські книги по с. Добровляни
Підмихайлівською сільською радою були
надані ОСОБА_4 сільській раді, то ОСОБА_4
сільська рада знала про існування
рішення Підмихайлівської сільської
ради про передачу ОСОБА_7 земельної
ділянки площею 0,2745 га у приватну
власність.

Земельну ділянку площею 0,0845 га. йому
було надано із земель ОСОБА_4 сільської
ради. Наведена обставина вбачається із
акту встановлення і узгодження меж від
16.10.2007 року, де суміжними
землекористувачами зазначені: ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, та землі загального
користування. Після того, як було
встановлено та винесено зовнішні межі
землекористування в натурі 16.10.2007 року,
межі його земельної ділянки не
змінювалися. В свою чергу в технічній
документації із землеустрою на ім'я
ОСОБА_6 відсутній акт відновлення
(встановлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Оскільки, позивач по первісному позову
не представив достатніх доказів того,
що він є законним власником земельної
ділянки, частину якої нібито передано у
власність відповідачу за первісним
позовом, то в задоволенні первісного
позову слід відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача-відповідача підтримав позов з
підстав наведених в самому позові і
просить його задоволити у повному
обсязі. Наголосив на тому, що, оскільки,
земельна ділянка площею 0,2743 га в с.
Добровляни ще у 2001 році була передана у
власність батьку його довірителя і в
подальшому успадкована ОСОБА_6, то
ОСОБА_4 сільська рада не мала права у 2007
році передавати частину цієї земельної
ділянки у власність ОСОБА_2 Враховуючи
те, що позивач-відповідач на законних
підставах володіє та користується
своєю земельною ділянкою і бетонні
плити знаходяться саме на його
земельній ділянці, яка відмежована
старим сітчатим парканом, то,
відповідно, зустрічний позов про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою площею 0,0845 га в с.
Добровляни Калуського району
задоволенню не підлягає.

Голова ОСОБА_4 сільської ради в питанні
вирішення заявлених позовів
покладається на розсуд суду. В судовому
засіданні пояснила, що раніше с.
Добровляни відносилось до
Підмихайлівської сільської ради. Після
утворення у 2005 році ОСОБА_4 сільської
ради, Підмихайлівська сільська рада
передала очолюваній нею сільській раді
тільки погосподарські книги. Проте, в
останніх наведена узагальнена
інформація, з якої неможливо
встановити скільки земельних ділянок
знаходиться у власності тієї чи іншої
особи, конкретне їхнє місце
розташування та їхня площа.

Приймаючи оскаржуване рішення,
Дорбровлянській сільській раді не було
відомо про рішення Підмихайлівської
сільської ради від 31.07.2001 р., яким було
передано у власність ОСОБА_7 земельну
ділянку площею 0,2743 га, тому в
державному акті на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2, з тієї
сторони, де знаходяться земельні
ділянки ОСОБА_6, зазначено землі
сільської ради. Ще раніше, до отримання
державних актів на право власності на
земельні ділянки, межа земельної
ділянки сім’ї ОСОБА_2 співпадала з
металевою сітчатою огорожею. Сім’я
ОСОБА_2 користувалась земельною
ділянкою орієнтовною площею 0,19 га,
проте, частина цієї земельної ділянки
площею 0,15 га, на якій знаходиться
будинок сім’ї ОСОБА_2, була передана у
власність ОСОБА_9 – матері ОСОБА_2
Самому ОСОБА_2 рішенням ОСОБА_4
сільської ради від 04.07.2007 р. була
передана у власність земельна ділянка
площею 0,08 га, з яких 0,04 га, це частина
земельної ділянки, якою віддавна
користувався ОСОБА_2, а решта – це земля
по іншу сторону сітчатого паркана, на
якій колись розташовувались кафе і
клуб.

Відповідач-позивач та його представник
підтримали свій зустрічний позов та
просили відмовити в задоволенні
первісного позову з підстав, наведених
в самому зустрічному позові.
Відповідач-позивач пояснив, що
земельна ділянка площею 0,08 га була
надана йому із земель запасу сільської
ради і жодних прав позивача за
первісним позовом він не порушує, в
свою чергу бетонні плити останнього
заважають йому користуватись власною
земельною ділянкою. З приводу дій
ОСОБА_6 по самовільному зайнятті
частини його земельної ділянки він
неодноразово звертався із заявами до
сільського голови с. Добровляни.
Визнав, що посеред його земельної
ділянки проходить старий сітчатий
паркан, який був зведений більше ніж
20-ть років тому ще за часів
функціонування кафе на тій земельній
ділянці, частина якої в подальшому була
передана йому у власність.

Представник третьої особи без
самостійних вимог в судовому засіданні
надала копії ряду документів, з яких
вбачається наявність накладення
земельних ділянок, які надані у
власність ОСОБА_2 і ОСОБА_6 Суду
пояснила, що така ситуація склалась у
зв’язку з тим, що при отриманні
державного акта на право власності на
земельну ділянку спадкодавцем ОСОБА_14
технічна документація не
виготовлялась, а у 2007 технічна
документація на земельні ділянки
ОСОБА_6 і ОСОБА_2 виготовлялась різними
фірмами. Державний акт на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
був зареєстрований 08.05.2008 р., а державні
акти на право власності на земельні
ділянки ОСОБА_6 зареєстровані 22.05.2008 р.,
разом з тим, обмінні файли філією ДП
«Центр державного земельного
кадастру» були прийняті на земельні
ділянки ОСОБА_6 – 13.03.2008 р., а на земельну
ділянку ОСОБА_2 – 25.03.2008 р. Цим і
пояснюється те, що останні цифри
кадастрових номерів земельних ділянок
ОСОБА_6 на порядок нижчі, ніж останні
цифри кадастрового номеру земельної
ділянки ОСОБА_2

В подальшому від третьої особи без
самостійних вимог надійшла заява про
розгляд справи без їхньої участі,
оскільки Управління Держземагенства в
Калуському районі не являється органом
державного контролю за використанням
та охороною земель, а, тому, надавати
висновок про законність рішення органу
місцевого самоврядування не може.

Вислухавши учасників процесу та
дослідивши подані сторонами письмові
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що первісний позов слід
задоволити, а в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити з
наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 116, 131 ЗК
України, громадяни набувають право
власності із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, крім того мають право
набувати у власність земельні ділянки
на підставі дарування та інших
цивільно-правових угод.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

Рішенням Підмихайлівської сільської
Ради народних депутатів 17 сесії 3
демократичного скликання від 31.07.2001
року було передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,27
га ОСОБА_7 (а.с. 67) На підставі даного
рішення органу місцевого
самоврядування 11.09.2001 р. ОСОБА_7 було
видано державний акт на право
приватної власності на землю І-ІФ № 036145
на земельну ділянку площею 0,2743 га.
Землю передано для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель; ведення
особистого підсобного господарства.
Межівником від А до Б зазначений ОСОБА_2
(а.с. 132)

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого Калуською
державною нотаріальною конторою 28.12.2006
року, зареєстрованого в реєстрі за №
Д-861, ОСОБА_6 успадкував 1/2 частину
спадкового майна ОСОБА_7 - земельної
ділянки, площею 0,2743 га розташованої на
території с. Добровляни,
Підмихайлівської сільської Ради,
Калуського району, Івано-Франківської
області (а.с. 7). Згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Калуською державною нотаріальною
конторою 28.12.2006 року, зареєстрованого в
реєстрі за № Д-863, ОСОБА_8 (брат
позивача-відповідача) успадкував 1/2
частину спадкового майна ОСОБА_7 -
земельної ділянки, площею 0,2743 га
розташованої на території с.
Добровляни, Підмихайлівської
сільської Ради, Калуського району,
Івано-Франківської області (а.с. 9).

Відповідно до угоди про поділ
спадкового майна від 28.12.2006 р.,
зареєстрованої в реєстрі за № Д-864,
укладеної між спадкоємцями ОСОБА_8 і
ОСОБА_6, як спадкоємцями за законом (а.с.
10), та договору про внесення змін до
попередньої угоди про поділ спадкового
майна від 03.09.2007 р., зареєстрованого в
реєстрі за № Д-529 (а.с. 11),
позивач-відповідач став власником в
цілому земельної ділянки площею 0,2743 га,
яка знаходиться в с. Добровляни по вул.
С. Бандери, 3. На підставі зазначеного
договору, ОСОБА_6 виготовив два
державні акти на право власності на
земельні ділянки, що підтверджується
ксерокопіями, зробленими з архівних
копій державних актів, наданих в
судовому засіданні представником
Управління Держземагенства в
Калуському районі (а.с. 164-165)

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від
22.05.2008 року серії ЯЕ № 854146, ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки площею 0,25
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруду, що розташована в с.
Добровляни Калуського району
Івано-Франківської області,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0049.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від
22.05.2008 року серії ЯЕ № 854147, ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки площею 0,0177
га для ведення особистого селянського
господарства, що розташована в с.
Добровляни Калуського району
Івано-Франківської області,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0050. Суміжним
землекористувачем по межі від А до Б
являється ОСОБА_2

Рішенням 7 сесії 5 демократичного
скликання ОСОБА_4 сільської ради
Калуського району Івано-Франківської
області від 04.07.2007 року № 29-7/2007 «Про
передачу земельної ділянки у
власність» ОСОБА_2 передано в безплатну
приватну власність земельну ділянку
площею 0,08 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд (а.с. 15, 199).

На підставі вищевказаного рішення
сільської ради, ОСОБА_2 отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку від 08.05.2008 року серії
ЯЕ № 856788, згідно якого йому належить
земельна ділянка площею 0,0845 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в с. Добровляни,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0051. По межі від В до Г
зазначені землі сільської ради. (а.с. 166)
В акті встановлення та погодження
зовнішніх меж землекористування
ОСОБА_2 відсутній підпис суміжного
землекористувача ОСОБА_6 (а.с. 200)

Як вбачається з відповіді за підписом
начальника Управління Держземагенства
у Калуському районі, в державному
земельному кадастрі земельні ділянки з
кадастровими номерами :01:001:0049 та
:01:001:0050 накладаються на земельну
ділянку з кадастровим номером
:01:001:0051 (а.с. 161) Це також
підтверджується викопіюванням з
державного земельного кадастру (а.с. 162)

Згідно акту комісії ОСОБА_4 сільської
ради від 06.06.2013 р. земельна ділянка
ОСОБА_6 огороджена металевими
стовпчиками та сіткою, при порівнянні з
розмірами фактичних даних в державних
актах розбіжностей не виявлено (а.с. 25)
Як пояснила голова ОСОБА_4 сільської
ради в судовому засіданні, при
складанні цього акта порівняння
фактичних розмірів земельної ділянки
проводилось з даними, зазначеними в
державному акті на право власності на
земельну ділянку, виданому на ім’я
ОСОБА_7, оскільки, спадкоємець
останнього – ОСОБА_6 свої державні акти
втратив.

Як вбачається з фотографій, поданих
відповідачем за первісним позовом,
бетонні плити знаходяться біля
огорожі, яка складається з металевих
стовпчиків і металевої сітки. (а.с. 58-61)
Голова ОСОБА_4 сільської ради
підтвердила, що ці плити декілька років
тому завіз ОСОБА_6

Суд не бере до уваги посилання
відповідача-позивача на порушення
законодавства при отриманні державних
актів на право власності на земельну
ділянку на ім’я ОСОБА_7 і ОСОБА_6,
оскільки, дійсність цих державних
актів в межах даної цивільної справи не
оспорюється. Зазначені державні акти
та рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого вони
були виготовлені, судом не
скасовувались і не визнавались
недійсними.

Враховуючи вище наведене і те, що
земельна ділянка площею 0,2743 в с.
Добровляни, яку в 2006 році успадкував
позивач-відповідач, ще у 2001 році була
передана у власність спадкодавцю
ОСОБА_7, ОСОБА_4 сільська рада не вправі
була передавати частину цієї земельної
ділянки у власність іншої особи.

Тобто, приймаючи рішення від 04.07.2007 року
№ 29-7/2007, ОСОБА_4 сільська рада не взяла
до уваги рішення Підмихайлівської
сільської ради від 31.07.2001 року про
передачу у приватну власність ОСОБА_7
земельної ділянки площею 0,2743 га.

Таким чином, внаслідок прийняття
оскаржуваного рішення ОСОБА_4
сільської ради та видачі 08.05.2008 року
ОСОБА_2 державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 856788, було порушено законне право
ОСОБА_6 володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю земельною
ділянкою.

Згідно зі ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатись своєю
власністю. При цьому власник,
здійснюючи свої права, зобов'язаний не
завдавати шкоди навколишньому
середовищу, не порушувати права та
охоронювані законом інтереси громадян,
юридичних осіб і держави. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до положень п. б ч. 1 ст. 90 ЗК
України, власники земельних ділянок
мають право самостійно господарювати
на землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Земельного
кодексу України, власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного
кодексу України, захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного
кодексу України, у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акту, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Згідно ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 як
власник земельних ділянок про
порушення своїх прав дізнався на весні
2013 року під час повторного
виготовлення втрачених державних
актів на право власності на земельну
ділянку (а.с. 14), тому, з поважних причин
пропустив строк звернення до суду, у
зв’язку з цим порушене право підлягає
захисту.

При таких обставинах первісний позов
слід задоволити, оскільки, судом
встановлено, що передача земельної
ділянки ОСОБА_2 відбулася з порушенням
вимог земельного законодавства і з
порушенням прав суміжного
землекористувача ОСОБА_6

У зв’язку із задоволенням первісного
позову, і враховуючи те, що бетонні
плити знаходяться на земельній
ділянці, яка не належить
відповідачу-позивачу, не підлягає
задоволенню зустрічний позов.

На підставі викладеного, ст. 41
Конституції України ст. 90, 116, 131, 152, 153, 155
ЗК України, ст. 267 ЦК України, керуючись
ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4
сільської ради, третя особа без
самостійних вимог - Управління
Держземагенства у Калуському районі,
про визнання рішення сільської ради та
державного акту про право власності на
земельну ділянку недійсними
задовольнити.

Визнати недійсним рішення 7 сесії 5
демократичного скликання ОСОБА_4
сільської Ради Калуського району
Івано-Франківської області від 04.07.2007
року № 29-7/2007 «Про передачу земельної
ділянки в приватну власність» в
частині передачі ОСОБА_2 в безплатну
приватну власність земельної ділянки
площею 0,08 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд.

Визнати недійсним Державний
акт на право власності на земельну
ділянку (кадастровий номер
:01:001:0051) серії ЯЕ № 856788, виданий
08.05.2008 року громадянину ОСОБА_2.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня отримання
його копії.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: