СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ій інстанції -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Семенюк Т.А., Кравець В.А.,

при секретарі: Круглику В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно - західна залізниця» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2
ОСОБА_3 на рішення Солом`янського
районного суду м.Києва від 21 червня 2013
року,

Заслухавши доповідь судді, пояснення
особи, яка бере участь у справі,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в
и л а:

Рішенням Солом`янського
районного суду м.Києва від 21 червня 2013
року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно - західна залізниці» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 01.06.2012 позивач працював на посаді
двірника Відокремленого підрозділу -
відділу експлуатації житлових
будівель Київського
будівельно-монтажного
експлуатаційного управляння №1.

Наказом № 219/ос від 12.12.2012 ОСОБА_2 ОСОБА_3
звільнено за прогул без поважних
причин на підставі п. 4ч.1 ст. 40 КЗпП
України .

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що в обґрунтування своїх вимог
позивач не надав суду належних та
допустимих доказів, не довів суду їх
переконливість, а також не довів
обставини, на які посилався як на
підстави своїх вимог

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ОСОБА_3
просить скасувати рішення
Соломянського районного суду м. Києва
від 21.06.2013 та ухвалити нове рішення,
яким його позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема зазначає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом неповністю
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача просив
відхилити апеляційну скаргу, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін. Позивач та його представник
просили задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній доводів.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
відхиленню, а оскаржуване рішення -
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий договір до закінчення
строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим
ним органом у випадку прогулу (в тому
числі відсутності на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду
судами трудових спорів" від 06 листопада
1992 року № 9 передбачено, що при розгляді
позовів про поновлення на роботі осіб,
звільнених за пунктом 4 частини першої
статті 40 КЗпП України необхідно
виходити з того, що прогулом визнається
відсутність працівника на роботі як
протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня без
поважних причин (наприклад, самовільне
використання без погодження з
власником або уповноваженим ним
органом днів відгулів, чергової
відпустки, залишенням роботи до
закінчення строку трудового договору
тощо).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 було звільнено за прогул без
поважних причин на підставі п. 4 ч1 ст. 40
КЗпП України (а.с.49)

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач з 19.11.2012 року не
виходив на роботу, покладені на нього
обов'язки не виконував. На адресу
позивача, неодноразово направлялись
листи з проханням повідомити про
причини неявки на робоче місце, дані
обставини позивачем не
спростовувались.(а.с.53)

Дані обставини підтверджуються актами,
складеними комісією відділу
експлуатації житлових будівель
Київського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління №1 та
показами свідків, з яких вбачається,
що, позивач був відсутній на робочому
місці з 19.11.2012 року.(а.с.54-64)

З огляду на таке, рішенням
профспілкового комітету Київського
будівельно-монтажного
експлуатаційного управління від 12.12.2012
року була дана згода на звільнення
ОСОБА_2у зв'язку з прогулом без поважних
причин.

А тому доводи апеляційної скарги про
незаконність його звільнення у зв'язку
з прогулом без поважних причин не
заслуговують на увагу, оскільки
належних та допустимих доказів, у
передбаченому ст. ст. 10, 60 ЦПК України
порядку, на підтвердження поважності
причин його відсутності на роботі він
не надав.

За таких обставин, суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених наявними у матеріалах
справи та дослідженими судом першої
інстанції доказами, та виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
Соломянського районного суду м. Києва
від 21 червня 2013 року не встановлено, а
тому воно підлягає залишенню без змін
на підставі ст. 308 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3
- відхилити.

Рішення Солом`янського районного суду
м.Києва від 21 червня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: