Апеляційний суд міста Києва
інстанції - Мальцев Д.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Білич І.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг» -
Кищук Альони Володимирівни на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 листопада 2012 року в справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Інвестиційно-фінансовий
консалтинг» до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ
«Просто-страхування» про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку регресу.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 листопада 2012 року
залишено без задоволення позов ПАТ
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг»
до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, в порядку регресу.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг»
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог. Вважає, що заочне рішення суду
першої інстанції не відповідає
обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що судом не
враховано ту обставину, що з моменту
виплати страхового відшкодування у
позивача виникло право вимоги до
відповідача щодо відшкодування
реально спричиненого збитку в сумі, що
встановлена рахунком СТО. Зазначена
вище підстава виплати страхового
відшкодування випливає із п. 5.2
договору страхування наземного
транспорту № 64999-70-02 від 04.10.2007 року ,
укладеного між ЗАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_4

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що що 22 серпня 2008
року в м. Києві сталася дорожньо -
транспортна пригода за участю
автомобіля 8еаt, д.н. НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_4, та автомобіля Реиgеоt, д.н.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 25 вересня 2008 року
ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні
зазначеної ДТ11 (а.с. 7).

04 жовтня 2007 року між ЗАТ СК «ВУСО» та
ОСОБА_4 був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 64999- 70-02 (а.с. 8-9).

Як вбачається з рахунку - фактури №
СЧ-0000113 від 29 серпня 2008 року вартість
матеріальної шкоди, що була завдана
внаслідок пошкодження автомобіля
ОСОБА_4, складає 16 780,94 грн.

При визначенні розміру страхового
відшкодування, що належало до виплати
ОСОБА_4 за договором№ 64999- 70-02 , з рахунку
№ СЧ-0000113 були виключені позиції № 5,6,12,
13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 32, 33,
34, 36, на загальну суму 8 320,86 грн., та
визначено суму, що підлягає виплаті в
якості страхового відшкодування за
договором страхування, - 8 460,08 грн. про,
що було складено страховий акт № 8539 від
19 грудня 2008 року (а.с. 15).

Виплата страхового відшкодування була
здійснена у розмірі 8 460,08 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 22 грудня 2008 року (а.с. 16).

З моменту виплати страхового
відшкодування у ЗАТ СК «ВУСО»
відповідно до ст. 979 ЦК України виникло
право вимоги до відповідача щодо
відшкодування спричиненого збитку в
межах фактичних затрат.

Згідно з договором відступлення права
вимоги від 23 грудня 2009 року ПАТ
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг»
набуло від ЗАТ СК «ВУСО» право вимоги,
яке мало останнє після виплати
страхового відшкодування.

Цивільно - правова відповідальність
відповідача на час ДТП була
застрахована в СК «Просто -
Страхування» на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів.

24 лютого 2009 року СК «Просто
Страхування» сплатила ЗАТ СК «ВУСО»
страхове відшкодування в розмірі 5 978,55
грн., а 26 січня 2009 року відповідач
сплатив франшизу у розмірі 510,00 грн..

У грудні 2011 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, В обгрунтування
позовних вимог посилався на те, що
здійснивши виплату страхового
відшкодування у розмірі 8 460,08 грн.,
страхова компанія ЗАТ СК «ВУСО» набула
права вимоги до відповідача, який є
винним у спричиненні збитків ОСОБА_4
ЗАТ СК «ВУСО» відступило право вимоги
позивачу за договором від 23 грудня 2009
року. СК «Просто - Страхування», якою
була застрахована цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_3. 24
лютого 2009 року сплатила ЗАТ СК «ВУСО»
страхове відшкодування в розмірі 5 978,55
грн., 26 січня 2009 року ОСОБА_3 сплатив
франшизу у розмірі 510 грн. Позивач
просив постанови ти рішення, яким
стягнути з відповідача 1 971,53 грн. -
різницю між виплаченою ЗАТ СК «ВУСО»
сумою страхового відшкодування - 8 460,08
грн. і сумою, що була відшкодована СК
«Просто - Страхування», - 5 978,55 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх недоведеності.

Судова колегія не погоджується з
такими висновками суду, вважає, що вони
не відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Так, судом було встановлено, що
страховиком - ЗАТ СК «ВУСО» було
виплачене страхове відшкодування у
розмірі 8 460,08 грн. за договором
майнового страхування, позивач є
правонаступником страховика.

На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування, маг
до особи, відповідальної за завдану
шкоду.

Частина суми виплаченого страхового
відшкодування була страховику
відшкодована, а саме 5 978,55 грн.
страховою компанією, якою була
застрахована цивільно- правова
відповідальність винної у ДТП особи -
відповідача у даній справі, останнім
було сплачено 510 грн. франшизи.

Невідшкодованою залишилась частина
виплаченого ЗАТ СК «ВУСО» страхового
відшкодування - в сумі 1 971,53 грн.

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК
України в разі недостатності страхової
виплати, особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, зобов'язана
сплатити потерпілому різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою.

Посилання відповідача та суду у
рішенні на недоведеність позовних
вимог у зв'язку з тим, що розмір
страхової виплати розраховувався на
підставі рахунку - фактури № СЧ-0000113 від
29 серпня 2008 року, який не є належним
документом, оскільки, співробітники ДП
«Авто-Київ» не є особами, яким
дозволено визначати розмір заподіяної
шкоди, на зазначеному рахунку-фактурі
вказано, що він дійсний до сплати на
протязі одного банківського дня, тобто
станом на 22 грудня 2008 року даний
рахунок не був чинним, судова колегія
вважає необґрунтованими, зважаючи на
встановлені судом обставини виплати
страхового відшкодування та
відсутність доказів на підтвердження
того, що пошкодження автомобілю, які
були враховані при визначенні суми
страхового відшкодування, не пов'язані
з ДТП, тобто зазначений у рішенні
висновок суду про те, що рахунок -
фактура № СЧ-0000113 від 29 серпня 2008 року
не є доказом, який підтверджує реальну
вартість робіт, необхідних для
відновлення пошкодженого автомобілю,
не ґрунтується на доказах, що були
надані сторонами.

Таким чином, з огляду на наведені
обставини, а також положення ст. 1192 ЦК
України, судова колегія вважає, що
позовні вимоги є доведеними та
підлягають задоволенню, у зв'язку з чим
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 188, 20 грн. сплаченого судового
збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг» -
Кищук Альони Володимирівни
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 листопада 2012 року
скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення
наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Інвестиційно-фінансовий
консалтинг» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг»
у відшкодування матеріальної шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, в
порядку регресу, 1 971,53 грн., судові
витрати у розмірі 188, 20 грн. сплаченого
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: