Провадження по справі 2/122/2612/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2013 року
м. Сімферополь

Залізничний районний суд м.
Сімферополя АР Крим у складі:

головуючого судді - Домнікової М.В.,

при секретарі - Іоновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
Житлово-експлуатаційного об'єднання
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство
Житлово-експлуатаційного об'єднання
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя (далі КП ЖЕО
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя) звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, мотивуючі позовні
вимоги тим, що 20.09.2005 року між КП ЖЕО
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя та ОСОБА_1, як власником
приміщення по АДРЕСА_1, укладено
договір про участь та спільне
утримання і ремонт будівель та
прилеглої території. Відповідач, взяті
за цим договором на себе зобов'язання
не виконав, у зв'язку із чим склалася
заборгованість в розмірі 17578,80 грн. З
урахуванням статей 525, 526, 530 ЦК України,
статті 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", статті 1
Закону України «Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання прибудинкових територій»
позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_1
на користь КП ЖЕО Желєзнодорожного
району м. Сімферополя суму
заборгованості у розмірі 17578,80 грн.;
стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник
заперечували проти задоволення позову,
вважали його необґрунтованим та
просили відмовити у задоволенні
позовних вимог, врахувати також
письмові заперечення, додані до
матеріалів справи. Також відповідач
надав суду письмову заяву з проханням
застосувати до позовних вимог КП ЖЕО
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя строк позовної давності.

Заслухавши доводи представника
позивача, заперечення відповідача,
представника відповідача, дослідивши
та оцінивши усі наявні по справі докази
та матеріали цивільної справи у їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
часткове задоволення позову КП ЖЕО
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

А відповідно до частини 3 вищенаведеної
статті Закону, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Судом встановлено, що нежилі
приміщення, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, на праві власності належить
відповідачу ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу нежилих
приміщень від 14.09.2005 року, посвідченого
державним нотаріусом Третьої
сімферопольської державної
нотаріальної контори Чернявською Н.О.,
за реєстром №1-3285.

Як передбачено частиною 4 статті 319 ЦК
України власність зобов'язує, тобто
власник має не лише суб'єктивні права,
але й несе відповідальність перед
громадою, суспільством за належне
використання цих прав.

До того ж, за Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
послуг зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

20.09.2005 року між КП ЖЕО Желєзнодорожного
району м. Сімферополя та ОСОБА_1 був
укладений договір №51 про участь у
спільному утримання та ремонті
будівель по АДРЕСА_1 та прилеглої до них
території.

Строк дії цього договору з 01.10.2005 року
та постійно.

Згідно з п.п.2.2.2 вказаного договору №51
від 20.09.2005 року власник майна щомісячно
в строк до 10 числа зобов'язаний
провести оплату експлуатаційний
витрат за загальну площу на підставі
виписаних рахунків.

Згідно додатку до договору №51 від
20.09.2005 року, відповідач погодився, що
ставка експлуатаційних зборів для
орендаторів нежитлових будівель з
01.01.2006 року встановлюється 0,72 грн./м2.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язком до виконання
сторонами. Одностороння відмова від
зобов'язань, або одностороння зміна
його умов не допускається (ст. 525 ЦК
України).

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У судовому засіданні, що відбулося
04.12.2013 року, представником позивача КП
ЖЕО Желєзнодорожного району м.
Сімферополя був наданий розрахунок
заборгованості ОСОБА_1, згідно з яким за
період з жовтня 2010 року по жовтень 2013
року (включно) сума заборгованості по
експлуатаційним витратам по
нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1
складає 11141,20 грн. Відповідач не
заперечував наявність заборгованості,
проте зазначив, що він надсилав до
позивача скарги на якість наданих
послуг, також йому не були відомі
тарифи на комунальні послуги. Також
наполягав на застосуванні трирічного
строку позовної давності.

Проте, суд критично відноситься до
заперечень відповідача, виходячи з
наступного.

Згідно з положеннями статті 18 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», у разі
порушення виконавцем умов договору
споживач має право викликати його
представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо. Представник
виконавця повинен з'явитися на виклик
споживача не пізніше строку,
визначеного договором. Акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Спори щодо
задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Споживач має право
на досудове вирішення спору шляхом
задоволення пред'явленої претензії. У
разі встановлення за результатами
аналізу факту погіршення нормованих
показників якості води, витрати
споживача, які він здійснив при оплаті
вартості проведення аналізу води,
підлягають компенсації за рахунок
виконавця/виробника.

У матеріалах справи наявний акт від
11.12.2007 року (а.с.26), складений майстром
ЖЕУ-2 - ОСОБА_3, слісарем-сантехніком
ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_1 Проте,
відповідач не надав до суду рішення
позивача у сенсі зазначеної вище норми
ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»
про вирішення питання про перерахунок
платежів, або судового рішення, яким
вирішено спір щодо перерахунку тарифів
на комунальні послуги.

Також, слід зазначити, згідно додатку
до договору №41 від 20.09.2005 року,
відповідач у був ознайомлений з
тарифами, які були встановлені
починаючи з 01.01.2006 року, проте зовсім не
сплачував за комунальні послуги за
договором.

Враховуючи положення статті 267 ЦК
України, застосування строку позовної
давності у цьому випадку, є
обов'язковим. З вимогою про поновлення
пропущеного строку позовної давності
КП ЖЕО Желєзнодорожного району м.
Сімферополя до суду не зверталося і
поважність його пропуску при розгляді
справи по суті, судом не встановлена.

З огляду на вищенаведене та з
урахуванням вимог законодавства, яке
регулює спірні правовідносини, позовні
вимоги КП ЖЕО Желєзнодорожного району
м. Сімферополя до ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню та з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість з
урахуванням застосування наслідків
перебігу строку позовної давності за
період з 21.10.2010 року по 31.10.2013 року
(включно) - у розмірі 11065,98 грн.

У задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача
заборгованості до 20.10.2010 року,
позивачеві слід відмовити за
перебігом строку звернення до суду.

Дійшовши до вказаних висновків, суд не
приймає до уваги заперечення
відповідача та його представника у
частині неналежного надання позивачем
послуг по обслуговуванню нежитлових
приміщень та наявні у матеріалах
цивільної справи копії заяв ОСОБА_1 до
певних органів, у яких відповідач
просить зафіксувати факт неналежного
надання послуг з обслуговування,
ремонту нежитлових приміщень по
АДРЕСА_1, утримання прилеглої території
до них, оскільки, на думку суду,
зазначені заперечення можуть бути
предметом вивчення та правової оцінки
суду у випадку пред'явлення
відповідачем позову до КП ЖЕО
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя щодо якості послуг, а також
відшкодування наслідків їх
неналежного надання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до
висновку про часткове задоволення
позову КП ЖЕО Желєзнодорожного району
м. Сімферополя.

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України суд, під час ухвалення рішення
вирішує, у тому числі, і питання щодо
розподілу між сторонами судових
витрат.

У зв'язку з наведеним, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню,
понесений останнім судовий збір, в
розмірі 229,40 грн.

На підставі статті 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги",
статей 267, 319, 525, 526, 629 Цивільного кодексу
України, керуючись статтями 3, 10, 11,
60, 61, 209, 212, 214-215, 218, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства
Житлово-експлуатаційного об'єднання
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, і.п.н. НОМЕР_1, на
користь Комунального підприємства
Житлово-експлуатаційного об'єднання
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя, ,
заборгованість у сумі 11065 (одинадцять
тисяч шістдесят п'ять) гривень 98
копійок, судові витрати у сумі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок, а всього стягнути 11295
(одинадцять тисяч двісті дев'яносто
п'ять) гривень 38 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Домнікова М.В.