Справа № 249/5729/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2013 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Пархоменко І. О.,

при секретарі
Лисенко Л.О,

за участю
позивача
ОСОБ
А_1,

представника
відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в приміщенні
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Шахтарської міської
ради про встановлення факту мешкання
однією сім’єю, фактичне прийняття
спадщини, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною
заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 29 червня 2000 року помер дід позивача
– ОСОБА_3, який на день смерті проживав
один за адресою: АДРЕСА_1, тому фактично
прийняв спадщину після смерті його
цивільної жінки ОСОБА_4, яка померла 17
листопада 1999 року, у вигляді 1/ 2 частини
вищевказаної квартири. ОСОБА_3 з ОСОБА_4
мешкали однією родиною більше ніж 5
років. В 2012 році позивачці стало відомо
про заповіт, складений ОСОБА_3 22 січня
1996 року. Просила встановити факт
проживання однією сім’єю ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, визнати факт прийняття ОСОБА_3
спадщини у вигляді 1/ 2 частини квартири
АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позову.

Судом, в межах заявлених позовних вимог
і на підставі наданих особами, які
брали участь у справі, доказів,
встановлено наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

З свідоцтва про право власності на
житло, виданого 14 березня 1994 року
комітетом по приватизації і управлінню
комунальним майном на підставі
розпорядження № 449 від 14 березня 1994
року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
належить на праві спільної сумісної
власності квартира АДРЕСА_2.

17 листопада 1999 року померла ОСОБА_4, про
що свідчить свідоцтво про смерть серії
1-НО № 409718, видане відділом реєстрації
актів громадянського стану м.
Шахтарська Донецької області, актовий
запис № 1094.

19 червня 2000 року помер ОСОБА_3, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
І-НО № 710087, видане відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Шахтарську реєстраційної служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції у Донецькій
області, актовий запис № 608.

З заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 22
січня 1996 року вбачається, що все своє
майно він заповідав ОСОБА_1

З домової книги реєстрації громадян,
вбачається, що ОСОБА_3 був
зареєстрований разом з ОСОБА_4 у
квартирі АДРЕСА_2.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 09 серпня 2013
року ОСОБА_1 було надано додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини після ОСОБА_3.

Відповідно до інформаційної довідки зі
спадкового реєстру інформація про
заповіти/спадкові договори відносно
ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі
спадкового реєстру інформація про
спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину відносно ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори ) 22 січня 1996 року ОСОБА_3 було
складено заповіт.

Відповідно до інформаційної довідки зі
спадкового реєстру ( спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) 18.09.2013 року
Шахтарською державною нотаріальною
конторою заведена спадкова справа
після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України судом
можуть бути встановлені факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

ОСОБА_1 просить встановити факт
проживання однією сім’єю ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не менш 5 років до часу відкриття
спадщини. Але ж, спадщина після смерті
ОСОБА_4 відкрилась 17.11.1999 року, а саме у
період дії ОСОБА_5 кодексу 1963 року, яким
не передбачено у якості спадкоємців
осіб, які мешкали зі спадкодавцем
однією родиною не менш 5 років до часу
відкриття спадщини. ОСОБА_5 кодексу 2004
року не можна застосовувати до
виниклих правовідносин.

Таким чином, встановлення факту
проживання однією сім’єю ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не менш 5 років до часу відкриття
спадщини не має для позивача певних
правових наслідків.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Шахтарської міської ради про
встановлення факту мешкання однією
сім’єю задоволенню не підлягають.

Вимоги про встановлення факту
прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті
ОСОБА_4 є похідними від вимог про
встановлення факту проживання однією
сім’єю. ОСОБА_3 не є спадкоємцем ОСОБА_4,
тому в у встановленні факту прийняття
спадщини треба відмовити.

На підставі ст. ст.529-532 ЦК України (в
редакції 1963 року), керуючись ст. ст.
3,10,15,60, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Шахтарської міської ради про
встановлення факту мешкання однією
сім’єю, фактичне прийняття спадщини –
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скарги не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.О.Пархоменко