У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2013 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
подання заступника начальника
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про проникнення до
житла боржника в порядку ст. 376 ЦПК
України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника міського відділу
ДВС Ужгородського МРУЮ звернувся в суд
з поданням про проникнення до житла
боржника в порядку ст. 376 ЦПК України.
Посилається на те, на виконанні в
міському відділі ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-3444/11
виданого 05.09.2011 р. Ужгородським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Закарпатської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» 612011.47 грн.,
держмита у розмірі 1700 грн. та 120 грн.
суми витрат з інформаційно-технічного
забезпечення. 06.02.2013 р. державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано боржникові строк на самостійне
виконання рішення суду. Одночасно з
відкриттям виконавчого провадження
накладено арешт на все майно боржника.
У строк наданий для самостійного
виконання, рішення суду боржником не
виконано. Відповідно до витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно будинок за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрований за боржником ОСОБА_2 в
цілому. Відповідно до договору іпотеки
від 28.02.2007 р. будинок за адресою: АДРЕСА_1
переданий ОСОБА_2 у іпотеку ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль». 22.08.2013 р.
Ужгородським МВ ДВС направлено
повідомлення сторонам виконавчого
провадження про час і місце
провадження виконавчих дій. Лист
направлено боржнику рекомендованою
кореспонденцією за адресами: АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2. 11.09.2013 р. державним
виконавцем складено акт державного
виконавця, яким засвідчено, що виходом
за адресою: АДРЕСА_1 двері будинку
боржника зачинені, на стук ніхто не
відчинив, сторони виконавчого
провадження на виконанні не з'явилися.
10.10.2013 р. Ужгородським МВ ДВС направлено
повідомлення сторонам виконавчого
провадження про час і місце
провадження виконавчих дій. Лист
направлено боржнику рекомендованою
кореспонденцією за адресами: АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2. 25.10.2013 р. державним
виконавцем у присутності представника
АТ «Райффайзен Банк Аваль», складено
акт державного виконавця, яким
засвідчено, що виходом за адресою:
АДРЕСА_1 двері будинку боржника
зачинені, на стук ніхто не відчинив,
сторони виконавчого провадження на
виконанні не з'явилися. Державний
виконавець не допущений до майна
боржника для вчинення виконавчих дій.

На підставі ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» просить суд
винести ухвалу про примусове
проникнення до будинку належного
боржнику - ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Представник МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з'явився, хоч про
час та місце розгляду подання був
повідомлений належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 376 ЦПК України
сторони виконавчого провадження в
судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконанні у міському відділі ДВС
Ужгородського МРУЮ знаходиться
виконавчий лист, виданий Ужгородським
міськрайонним судом 05.09.2011 р. про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Закарпатської обласної дирекції
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 612011.47 грн.,
держмита у розмірі 1700 грн. та 120 грн.
суми витрат з інформаційно-технічного
забезпечення.

06.02.2013 р. заступником начальника МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
з виконання вищевказаного виконавчого
листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості в сумі 613831.47 грн., згідно
якої боржнику було надано строк для
добровільного виконання до 13.02.2013 р.

Витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно, що міститься у
матеріалах подання стверджується, що
ОСОБА_2 на праві приватної власності
належить будинок АДРЕСА_1. Згідно
укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_2 договору іпотеки від
28.02.2007 р. вказаний будинок переданий
ОСОБА_2 у іпотеку банку.

З листа МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від
22.08.2013 р. вбачається, що ОСОБА_2 був
повідомлений про те, що з метою повного,
всебічного та своєчасного виконання
виконавчого документа 11.09.2013 р.
відбудеться огляд та опис майна
боржника, що підлягає реалізації, з
метою погашення суми боргу за адресою:
АДРЕСА_1. 11.09.2013 р. за результатами
виходу на адресу: АДРЕСА_1, заступником
начальника Ужгородського МВ ДВС у
присутності представника ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» складено акт
державного виконавця, яким
встановлено, що двері будинку зачинені
та на стук ніхто не відчинив, боржник не
з'явився.

Згідно іншого листа МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ від 10.10.2013 р. ОСОБА_2
повідомлений, що 25.10.2013 р. відбудеться
огляд та опис майна, що підлягає
реалізації, з метою погашення суми
боргу за адресою: АДРЕСА_1. За
результатами виходу на вказану адресу
заступником начальника Ужгородського
МВ ДВС у присутності представника
банку складено акт державного
виконавця від 25.10.2013 р., з якого слідує,
що двері будинку зачинені та на стук
ніхто не відчинив, державний
виконавець не допущений до вчинення
виконавчих дій.

При цьому, повідомлення про вручення
боржнику вказаних листів в матеріалах
справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Дана норма права кореспондується з п. 10
ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно якого державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

З актів державного виконавця слідує, що
при виїзді на місце проживання ОСОБА_2
двері будинку були зачиненні та на стук
ніхто не відчинив, у зв'язку з чим і не
вдалося провести опис та огляд на
належне боржнику майно. Крім того, з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказано дві
адреси його місця проживання, а саме
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що державний
виконавець має право безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища.

Тобто, дана норма закону надає право
державному виконавцю без перешкод
увійти до приміщень належних боржнику,
і тільки в разі вчинення останнім
перешкод щодо проникнення до таких
приміщень (невиконання законних вимог
державного виконавця відчинити двері,
блокування дверей та входів до
приміщення, тощо) суд уповноважений
постановити вмотивоване рішення про
примусове проникнення до житла
боржника.

Оскільки, матеріали справи не містять
будь-яких доказів того, що ОСОБА_2
вчиняв які-небудь перешкоди, які б не
давали можливості державному
виконавцю проникнути до його житла,
судом не встановлено, що боржник
відмовляється виконати судове рішення
в добровільному порядку, а тому підстав
для надання дозволу на примусове
проникнення до житла у суду не має.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження»,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання заступника
начальника міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
примусове проникнення до житла -
відмовити.

Копію ухвали надіслати МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Сарай
А.І.