Справа № 1321/1187/12
Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/6987/13
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі: Брикайло М.В.,

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 27 червня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на повнолітню
дочку -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним
позовом. Зазначала, що перебувала в
зареєстрованому шлюбі із відповідачем
до 17.12.1997 року. Від шлюбу мають дитину,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Аліменти
стягувалися з відповідача до
досягнення дитиною повноліття. З 2011
року дочка навчається на денній формі
навчання у Національному медичному
університет ім. О.О. Богомольця. Так як
батько матеріальних засобів для
продовження навчання дочки не надає,
тому просила суд стягувати з
відповідача на її користь аліменти для
продовження навчання повнолітньої
дочки в розмірі 14 частини усіх видів
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку в місяць, починаючи з
04.04.2012 року до закінчення навчання
(червня 2017 року).

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Ухвалено про стягнення з
ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 для
продовження навчання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від
всіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку в місяць
починаючи з 04.04.2012 року і до
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення оскаржив ОСОБА_3, просить його
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у позові. Посилається на те, що
суд невірно встановив фактичні
обставини справи, висновки його є
помилковими, суд невірно застосував
норми матеріального права. Зокрема
зазначає, що він не є батьком ОСОБА_5
Окрім цього, суд не встановив розміру
необхідних для навчання дитини витрат,
можливість надання такого
забезпечення матір'ю, розмір
присуджених із нього коштів істотно
перевищує їх потребу для навчання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача ОСОБА_2 на
заперечення скарги, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги колегія суддів
приходить до переконання про наявність
підстав для часткового її задоволення
з огляду на викладені мотиви.

Статтею 199 СК України передбачено
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання.

Нормами цієї статті передбачено, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим по требують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до досяг
нення двадцяти трьох років за умови, що
вони можуть надавати матеріальну
допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що повнолітня дочка
відповідача продовжує навчання і у
зв'язку із цим потребує матеріальної
допомоги.

Необхідність і розмір такої потреби,
всупереч доводам апеляційної скарги,
позивач обґрунтувала. Такі витрати
полягають у необхідності придбання
підручників, наукової літератури,
витрат на проживання та проїзд до місця
навчання тощо.

Судом першої інстанції також
встановлено і можливість батька
надавати таку допомогу, який проживає
окремо, має постійну роботу, його
середній заробіток значно (у декілька
разів) перевищує мінімальний
прожитковий мінімум для працездатної
особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що
дочка не є його дитиною (зокрема у тому,
що її батьком записаний ОСОБА_3, а не
ОСОБА_3, ким він є за паспортними даними)
спростовується матеріалами справи.

Так, до подання позову у цій справі ( у
тому числі і після розірвання шлюбу,
при вирішенні спору про стягнення
аліментів на утримання дитини до
досягнення нею повноліття) ОСОБА_3 не
заперечував свого батьківства,
визнавав ОСОБА_5 своєю дитиною.

Заперечення ОСОБА_3 свого батьківства
колегія визнає способом ухилення від
виконання батьківського обов'язку.

Посилання апелянта на неправильне
застосування судом норм матеріального
права є вірним, проте ця обставина не є
підставою для скасування рішення.

Як убачається із позовної заяви та
оскаржуваного рішення, місцевий суд
вирішив спір щодо обов'язку батька
утримувати повнолітню дочку та його
виконання.

Ці правовідносини врегульовані
нормами глави 16 Сімейного кодексу
України. Зокрема, як зазначалося вище,
ст. 199 СК України.

Зміст позовних вимог і обставини
справи, які суд першої інстанції вірно
встановив, зводилися до невиконання
батьком обов'язку надавати утримання
повнолітній дочці, яка продовжує
навчання.

Зобов'язавши батька надавати таке
утримання, суд правильно вирішив спір і
тому підстав для скасування такого
рішення колегія суддів не убачає.

Разом із цим рішення підлягає зміні
шляхом виключення із резолютивної його
частини мінімального розміру
аліментів на одну дитину, який не може
складати менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено
мінімальний розмір аліментів, який
може бути присуджено до стягнення із
батьків. Разом із цим, як зазначалося
вище, ця норма стосується розміру
аліментів на дітей, тобто до досягнення
ними повноліття.

Після досягнення особою повноліття ця
норма застосовуватися не може, так як
ця особа набуває іншого правового
статусу - повнолітня дочкасин і
аліментні відносини врегульовуються
іншою главою Сімейного кодексу
України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ст.309, ст. 317
ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 27 червня 2013 року
змінити, виключити із резолютивної
частини рішення посилання суду про
стягнення аліментів не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку в місяць.

В решті рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :

Судді: