Провадження № 2/161/5452/13
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

23 грудня 2013 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі - Шандерик В.В.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - Кравчука
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Другого відділу Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту, третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог щодо
предмета спору Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом
до Другого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту, третя особа на
стороні відповідача без самостійних
вимог щодо предмета спору ПАТ «ОТП
Банк».

Позивач свої вимоги обґрунтовує
тим, що постановою № 25988467 від 04.11.2013
року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, що винесена на підставі
заяви стягувача, накладено арешт на все
рухоме та нерухоме майно в межах суми
звернення стягнення 758 898,49 грн.,
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить
позивачу. 12.11.2013 року виконавчий лист
№2-5214 від 10.03.2011 року повернутий
стягувачу ПАТ «ОТП Банк». Однак, арешт
накладений згідно даної постанови
державним виконавцем на все рухоме та
нерухоме майно знято не було.

На підставі наведеного, просить
суд, звільнити зазначене майно з-під
арешту все рухоме та нерухоме майно, що
належить на праві власності ОСОБА_3,
арешт на яке накладено згідно
постанови державного виконавця
Другого ВДВС ЛМУЮ Денисюка В.С. від
04.11.2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовну заяву
підтримав з підстав в ній зазначених.
Просив суд, позов задовольнити, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився по невідомим суду
причинам, хоч був повідомлений про час
та місце слухання справи, про що
свідчать письмові матеріали справи.

Суд вважає за можливе слухати
справу у відсутності представника
відповідача по наявним матеріалам
справи.

Представник третьої особи ОСОБА_2
не заперечував проти задоволення
позову, суду пояснив, що на даний час
між банком та ОСОБА_3 досягнуто згоди
щодо реструктуризації боргу.

Зі згоди представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, показання
свідка, оцінивши зібрані та
дослідженні в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку що позов підставний та
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що
04.11.2013 року державним виконавцем Другим
ВДВС ЛМУЮ у зв'язку з примусовим
виконанням виконавчого провадження
№25988467 про стягнення з відповідача
ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банкк»
заборгованості в розмірі 758 898,49 грн.,
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно , що належить на праві
власності ОСОБА_3 (а.с.7).

Постановою від 12.11.2013 року головного
державного виконавця Другого ВДВС ЛМУЮ
повернуто виконавчий документ
стягувачу ПАТ «ОТП Банк» згідно
поданої банком заяви (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» арешт
майна застосовується лише для
забезпечення реального виконання
рішення.

Із змісту ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
у разі закінчення виконавчого
провадження, арешт накладений на майно
боржника знімається.

Доказів того, що за постановою про
стягнення виконавчого збору виконавче
провадження відкривалося, судом не
встановлено.

Отже, Другий ВДВС ЛМУЮ при поверненні
виконавчого листа стягувачу, щодо
боржника ОСОБА_3, повинен був зняти
арешт із спірного майна, однак, як
встановлено судом, такі дії не були
вчиненні.

Арешт майна, за відсутності реального
виконання рішення, обмежує право
власності позивача, а тому таке право
підлягає захисту шляхом звільнення
його з-під арешту, що відповідає
вимогам ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України

Враховуючі вищенаведені обставини, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61,
62, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на
підставі ст. 391 Цивільного кодексу
України, ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, належне на
праві власності ОСОБА_3 нерухоме та
рухоме майно, арешт на яке накладений
згідно постанови старшого державного
виконавця Другого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції Денисюка В.С. від
04.11.2013 року про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
(ВП №25944467).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду Волинської
області через Луцький міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.М.
Пахолюк