Справа № 433/1404/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2013 року,Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі – Яковлєвій В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в
смт.Троїцьке цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Новознам’янської
сільської ради Троїцького району
Луганської області про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду
Луганської області надійшов позов
ОСОБА_1 до Новознам’янської сільської
ради Троїцького району Луганської
області про визнання права власності
на спадкове майно, в обґрунтування
якого зазначено, що 13 квітня 2013 року
померла ОСОБА_2 Микитічна. Після смерті
ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у
вигляді: земельної ділянки площею 10,21
га ріллі для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Новознам’янської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
право власності на яку посвідчено
державним актом на право приватної
власності на землю серії ІV-ЛГ № 063301,
виданим 12 березня 2002 року на ім’я
останньої, а також земельної ділянки
площею 9,0462 га ріллі для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Новознам’янської сільської
ради Троїцького району Луганської
області, право власності на яку
посвідчено державним актом на право
приватної власності на землю серії
ІV-ЛГ № 063300, виданим 12 березня 2002 року на
ім’я останньої. 10 січня 2007 року ОСОБА_2
склала заповіт, який було
зареєстровано у Новознам’янській
сільській раді Троїцького району
Луганської області за № 02 і згідно
якого остання вищезазначене майно
після своєї смерті заповідає
позивачці. На даний час оригінал
правовстановлюючого документу у
вигляді державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛГ
№ 063300 втрачено, залишилася тільки
копія зазначеного державного акту.
Вказане позбавляє позивачку
можливості прийняти спадщину вцілому у
нотаріальному порядку, оскільки без
оригіналу правовстановлюючого
документу зробити це не можливо. Таким
чином, позивачка просить визнати за нею
право власності на вищезазначене
спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з’явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі,
просить їх задовольнити.

Новознам’янська сільська рада
Троїцького району Луганської області у
судове засідання свого представника не
направила, заперечень на позовні
вимоги до суду не надходило.

Суд, вивчивши та проаналізувавши
доводи, матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД
№ 358536, - 13 квітня 2013 року померла ОСОБА_2
(а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося
спадкове майно у вигляді: земельної
ділянки площею 10,21 га ріллі для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Новознам’янської сільської
ради Троїцького району Луганської
області, право власності на яку
посвідчено державним актом на право
приватної власності на землю серії
ІV-ЛГ № 063301, виданим 12 березня 2002 року на
ім’я останньої (а.с.7), а також земельної
ділянки площею 9,0462 га ріллі для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Новознам’янської сільської
ради Троїцького району Луганської
області, право власності на яку
посвідчено державним актом на право
приватної власності на землю серії
ІV-ЛГ № 063300, виданим 12 березня 2002 року на
ім’я останньої (а.с.8).

10 січня 2007 року ОСОБА_2 склала заповіт,
який було зареєстровано у
Новознам’янській сільській раді
Троїцького району Луганської області
за № 02 і згідно якого остання
вищезазначене майно після своєї смерті
заповідає позивачці (а.с.10).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, а у разі відсутності заповіту
- спадкоємці за законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням їх цільового
призначення.

Відповідно до ст. 131 ЗК України,
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов’язків ( спадщини )
від фізичної особи, яка померла (
спадкодавця ), до інших осіб (
спадкоємців ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов’язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що 13
квітня 2013 року померла ОСОБА_2, після
смерті якої залишилося спадкове майно
у вигляді вищезазначених земельних
ділянок і які вона заповідає позивачці
по справі. На даний час підстави для
нотаріального оформлення спадщини у
позивачки відсутні.

З оглядом на вищезазначене, вивчивши
надані докази, враховуючи те, що
позивачка по справі є спадкоємицею
майна померлої за заповітом, так як
позивачка за вказаних вище обставин на
даний момент не має належних підстав
для оформлення спадщини у
нотаріальному порядку, враховуючи, що
померла на підставі наданих доказів є
власницею зазначеного спадкового
майна, судом вбачаються усі законні
підстави згідно норм діючого
законодавства, за яких позивачка має
право на спадкове майно, але із-за
незалежних від неї обставин не може
скористатися таким правом у
нотаріальному порядку, тому суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК
України, ст. 81 ч. 1 п. «г», ст. 131 ЗК України
керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 10,21 га ріллі
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Новознам’янської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
право власності на яку посвідчено
державним актом на право приватної
власності на землю серії ІV-ЛГ № 063301,
виданим 12 березня 2002 року на ім’я
ОСОБА_2 Микитічни, а також земельну
ділянку площею 9,0462 га ріллі для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Новознам’янської сільської
ради Троїцького району Луганської
області, право власності на яку
посвідчено державним актом на право
приватної власності на землю серії
ІV-ЛГ № 063300, виданим 12 березня 2002 року на
ім’я ОСОБА_2 Микитічни.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя