АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/7863/13
Головуючий І інстанції -
Справа: № 631/1555/13-ц
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової І.Г.,
Колтунової А.І.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Нововодолазького районного
суду Харківської області від 31 жовтня
2013 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування
грошових коштів, -

в с т а н о в и л а

30 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
витребування свого майна - грошових
коштів у сумі 14 318 грн. 55 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що 14 травня 2000 року
вона уклала з відповідачем письмовий
договір про купівлю-продаж житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, але зазначений договір не був
посвідчений нотаріально. Житловий
будинок належить відповідачеві на
праві приватної власності. Позивач
стверджувала, що вона пропонувала
ОСОБА_3 посвідчити договір
купівлі-продажу нотаріально, проте
відповідач відмовила у зв'язку з
відсутністю належним чином оформлених
документів на домоволодіння. ОСОБА_2
надала розрахунок суми, яку вона
сплатила ОСОБА_3 в рахунок виконання
умов договору купівлі-продажу, та яку
просить стягнути з відповідача.
Позивач зазначила, що всі суми,
сплачені нею відповідачу за письмовим
договором купівлі-продажу, є
авансовими, сплачений нею завдаток
також є авансовим платежем відповідно
ст. 570 ЦПК України.

Відповідач проти позовних вимог
заперечувала, вважаючи їх
необґрунтованими, та просила суд
застосувати до спірних правовідносин
позовну давність. Відповідач у справі
спростувала наданий позивачем
розрахунок сплаченої суми та
підтвердила, що позивач не виконувала
умови договору, з 2007 року не провела
жодного платежу в рахунок договору
купівлі-продажу та не зверталась з
вимогою про нотаріальне посвідчення
цього договору чи про повернення
сплачених позивачем сум в рахунок
оплати договору купівлі-продажу
будинку.

ОСОБА_3 зазначила, що спірні
правовідносини раніше були предметом
судового розгляду. Зокрема, рішенням
Нововодолазького районного суду
Харківської області від 26 вересня 2011
року було встановлено, що відповідачем
виконано свою частину зобов'язань в
повному обсязі, а саме надала для
проживання житловий будинок. У свою
чергу ОСОБА_2 тривалий час не
виконувала свої зобов'язання за
договором і не сплачувала за
проживання в будинку. Нововодолазьким
районним судом Харківської області
також установлено, що між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 18 травня 2006 року укладений
додатковий договір, яким підтверджено,
що ОСОБА_2 повинна сплатити за будинок
ще 960 доларів США. Строк дії договору
встановлений до 31 грудня 2006 року. В
рішенні зазначено, що гроші, отримані
ОСОБА_3 від позивачки та її чоловіка
ОСОБА_5, який помер 10 червня 2004 року,
відповідач зараховує в рахунок сплати
заборгованості за проживання в
житловому будинку та користування ним,
а отже, укладений 18.05.2006 року договір є
невиконаним. Таким чином, ствердження
позивача про повне виконання
зобов'язань за договором та ухилення
ОСОБА_3 від його нотаріального
посвідчення спростовуються викладеним
вище. Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 16 грудня 2011
року рішення Нововодолазького
районного суду Харківської області від
26 вересня 2011 року залишено без змін.

Позивач зверталась до
Нововодолазького районного суду
Харківської області з позовами про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку, про
визнання нею права власності на
житловий будинок за набувальною
давністю, але в задоволенні позовних
вимог їй було відмовлено у повному
обсязі.

Рішенням Нововодолазького районного
суду Харківської області від 31 жовтня
2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про витребування свого майна
- грошових коштів у сумі 14 318,55 грн.
відмовлено у повному обсязі.

ОСОБА_2 не погодилась із зазначеним
рішенням суду, оскільки вважає, що під
час його ухвалення було судом було
допущено неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Позивач подала апеляційну скаргу, у
якій просить рішення Нововодолазького
районного суду Харківської області від
31 жовтня 2013 року скасувати, винести
нове рішення про задоволення позовних
вимог; визнати причину пропуску строку
позовної давності для звернення до
суду з позовною заявою про
витребування свого майна поважною та
поновити його, а також стягнути з
ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 14 318,55 грн.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК
України суд першої інстанції розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог, а апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції,
підтверджено наявними у справі
доказами та не заперечується
сторонами, відповідач по справі ОСОБА_3
є власником житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого
адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 09 жовтня 2009 року, виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Ватутінської сільської ради № 67 від 25
вересня 2009 року замість пошкодженого
правововстановлюючого документу -
договору дарування від 16 травня 2000
року, зареєстрованого в
Нововодолазькому МКПТІ 16 жовтня 2009
року, реєстраційний № 28495544.

Судом також встановлено, що між
сторонами по справі в 2000 році був
укладений в простій письмовій формі
договір купівлі-продажу
вищезазначеного житлового будинку з
розстроченням платежу. Сторонами була
визначена сума, яку позивач
зобов'язалась сплатити відповідачу по
справі. ОСОБА_2 проживала з дозволу
відповідача в домоволодінні в зв'язку з
досягненням домовленості між
сторонами про купівлю-продаж житлового
будинку. Прийняті на себе зобов'язання
договором купівлі-продажу від
15 травня 2000 року, укладеному в простій
письмовій формі, без додержання
нотаріальної форми та відповідної
державної реєстрації позивач не
виконала.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачкою не доведено
об'єктивність та безспірність своїх
позовних вимог належними та
допустимими доказами.

Натомість, як зазначає районний суд,
іншими судовими рішеннями, що набрали
законної сили, зазначені обставини
встановлені, а тому не потребують у
відповідності до ст.61 ЦПК України
додаткового доказування.

Зокрема, ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 16 грудня 2011
року, якою залишено без змін рішення
Нововодолазького районного суду
Харківської області від 26 вересня 2011
року, встановлено, що ОСОБА_2 17 жовтня 2004
року надала ОСОБА_3 розписку, в якій
вказала, що укладений між ОСОБА_5 і
ОСОБА_3 14 травня 2000 року договір
купівлі-продажу житлового будинку в
АДРЕСА_1 продовжується до 14 травня 2006
року. Вказана розписка посвідчена
підписом ОСОБА_3 і свідчить про те, що
вона погодилась на продовження дії
вищезазначеного договору з
ОСОБА_2.(а.с.51-52).

Крім того, вищезазначеним рішенням
районного суду також встановлено, що
гроші, які були раніше сплачені за
купівлю будинку, відповідачем
зараховані за проживання в будинку,
тому з боку ОСОБА_3 не було жодних
перешкод для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу.
Підписаний договір від 18 травня 2006 року
не є виконаним, гроші, які ОСОБА_3
отримала від позивачки та її чоловіка
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона
зараховує в рахунок сплати
заборгованості за проживання в
житловому будинку та користування ним.

В цій частині рішення районного суду
також залишене без змін апеляційним
судом, а тому зазначені факти не
потребують додаткового доведення у
відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України.

Судова колегія погоджується з такими
висновками районного суду, оскільки
вони відповідають обставинам справи,
які судом установлені відповідно до
вимог процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Погоджується судова колегія також і з
висновком суду першої інстанції в
частині відмови в поновленні строку
ОСОБА_2 позовної давності для звернення
до суду за захистом порушеного права,
оскільки позивачка не надала до суду
належних доказів, які б підтверджували
поважність пропуску такого строку.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі, висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нововодолазького районного
суду Харківської області від 31 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді