Справа № 640/6293/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Київський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді:
- Ніколаєнко І. В.

при секретарі: -
Газіній О.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
ОСОБА_4 на його користь борг у сумі 27000
грн., 5000 грн. - моральної шкоди, 2500 грн.
витрат на юридичні послуги та 320 грн. -
судового збору.

В заяві позивач посилається на те,
що 09.12.2010 року ОСОБА_4 взяв у нього в борг
грошові кошти в сумі 28000 грн. та згідно
написаної ним розписки зобов'язався
повернути вказану суму 10.01.2011 року,
однак станом на 08.04.2013 року ним було
повернено лише 1000 грн.

Також позивач зазначає, що ОСОБА_4
не бажає виходити з ним на контакт, що
на його думку свідчить про небажання
повернення решти боргу. Ігнорування
ОСОБА_4 його вимог завдає шкоди його
честі та гідності, так як постійне
вимагання належним йому коштів для
нього є принизливим, чим відповідач
спричинив йому моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали, просили позов задовольнити
та підтвердили обставини, викладені
вище.

Відповідач та його представник
позовні вимоги не визнали та пояснили,
що в серпні 2010 року до нього звернувся
ОСОБА_3 та попросив його купити в
Німеччині автомобіль, розмитнити його
на митниці та передати авто йому, а
надалі він передасть вказаний
автомобіль своєму другу з Житомира. Для
виконання прохання ОСОБА_3, 09.12.2010 року
ОСОБА_4 було написано розписку, згідно
якої ним було отримано грошові кошти.
Також відповідач посилається на те, що
в Німеччині ним було придбано
автомобіль марки «Volkswagen», розмитнено
та доставлено в Україну, але позивач не
забрав його і він був проданий іншій
особі. Відповідач вважає, що між ним та
позивачем було укладено договір
підряду, що підтверджується розпискою,
умови якого ним було виконано. Окрім
заподіяння позивачу шкоди, відповідач
заперечував наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправним
діянням.

Суд, вислухавши учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно розписки від 09.12.2010 року
ОСОБА_4 09.12.2010 року отримав від ОСОБА_3 на
розмитнення автомобіля з Німеччини 28000
/двадцять вісім/ тисяч гривень та
зобов'язався їх повернути в строк до
10.01.2011 року.

Згідно вказаної розписки
відповідач до 10.01.2011 року не повернув
позику в розмірі 27000 грн.

В підтвердження укладення
договору позики і його умов може бути
надана розписка позикоодержувача чи
інший документ ,який підтверджує
передачу йому позикодавцем
встановленої грошової суми чи
встановленої кількості майна.

Сторонами було укладено договір
позики у формі розписки, а позивач
вправі посилатися на розписку в
підтвердження договору позики.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається в письмовій формі ,
якщо його сума не менше чим в 10 раз
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого податком мінімуму
прибутків громадян.

У відповідності зі ст. 1049 ЦК України
позикоодержувач зобов'язаний
повернути позикодавцю / грошові кошти в
тій сумі яку одержував/ в строк і в
порядку, встановленому договором.
Позика вважається повернутою в момент
передачі позикодавцю майна
встановленого родовими ознаками або
зарахування одержаної грошової суми на
його банківський рахунок.

Доводи відповідача, що ним розмитнено
автомобіль, але позивач не забрав авто
нічим не підтверджено. Суд не приймає
до уваги свідчення свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, оскільки вони не були свідками
подій, крім того, що ОСОБА_4 комусь
телефонував біля машини. Крім того, із
пояснень відповідача вбачається, що
автомобіль продано іншій особі, тобто
за гроші позивача здійснено
розмитнення автомобіля та гроші ОСОБА_3
не повернено. Факт передачі грошових
коштів та їх неповернення ніким не
заперечується та не оспорюється.

В зв'язку з викладеним, суд задовольняє
вимоги позивача в частині стягнення з
ОСОБА_4 на його користь боргу в сумі 27000
грн.

З огляду на існування заявленої
позовної вимоги про відшкодування
моральної шкоди, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК
України компенсація моральної шкоди
здійснюється за наявності всіх
загальних умов відповідальності за
завдання шкоди, а саме: протиправної
поведінки, моральної шкоди, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
завданою моральною шкодою та вини
заподіювача.

Так, відповідно до чинного
законодавства моральна (немайнова)
шкода відшкодовується в грошовій або
іншій матеріальній формі. При цьому,
якщо дії винної особи заподіяли як
майнову, так і моральну (немайнову)
шкоду, то відшкодування майнової шкоди
не звільняє таку особу від обов'язку
відшкодувати моральну шкоду.

При вирішенні спорів, пов'язаних з
відшкодуванням моральної шкоди, слід
мати на увазі, що винна у заподіянні
цієї шкоди особа може бути звільнена
від обов'язку відшкодування тільки за
умови, якщо вона доведе відсутність
своєї вини (умислу або необережності).
Таким чином, позивач повинен довести
лише факт заподіяння йому моральної
шкоди відповідачем, а не наявність у
цьому вини останнього.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
передбачено, що у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чом у
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджено.

Враховуючи зазначені положення, судом
не встановлено факту доведеності
заподіяння моральної шкоди позивачеві,
а сама позовна заява, окрім вимоги про
стягнення суми моральної шкоди, не
містить факту наявності та
обґрунтування заподіяння такої шкоди.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд
стягує на користь позивача судовий
збір в сумі 320 грн. та понесені ним
витрати на юридичні послуги в сумі 2500
грн., які підтверджені квитанцією про
отримання грошей.

В зв'язку з вищевикладеним,
керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 1047, 1049 ЦК
України, ст.ст. 11, 60, 88, 212-218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 борг у сумі 27000 /двадцять сім
тисяч/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 витрати на юридичні послуги в
сумі 2500 /дві тисячі п'ятсот/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320 /триста
двадцять грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Харківської області
через Київський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Ніколаєнко І.В.