АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 04 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
Голосіївська районна у м. Києві
державна адміністрація, ОСОБА_7 про
поділ житлового будинку та земельної
ділянки, виділення в натурі належної
долі,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 04
листопада 2013 рокупозов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи: Голосіївська
районна у м. Києві державна
адміністрація, ОСОБА_7 про поділ
житлового будинку та земельної
ділянки, виділення в натурі належної
долі - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням
суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій проситьрішення суду скасувати,
та постановити нове, яким основні
позовні вимоги в частині поділу
житлового будинку та виділення в
натурі належної долі задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивачі та
представник позивачів підтримали
апеляційну скаргу.

Відповідачі проти апеляційної
скарги заперечили.

Представник третьої особи залишив
апеляційну скаргу на розсуд суду.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч.2 ст. 1278 ЦК України кожен
із спадкоємців має право на виділ його
частки в натурі.

Відповідно до ч.1,2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи і це
було встановлено судом, відповідно до
Свідоцтв про право на спадщину за
законом від 07.10.2011 року, посвідчених
державним нотаріусом Шістнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори Трапєзніковою З.О. за
реєстровими номерами № 1334, 1336, 1338, 1344,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві
власності належать по 1/6 частці 58/100
частин житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1 кожному. (т.1 а.с. 9, 11, 13, 15).

Як вбачається з Витягів про державну
реєстрацію прав №28748316, 28748216, 28748156, 28748079
від 21.01.2011 року, Комунальним
підприємством Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна зареєстровано за
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 право приватної власності на
58/100 частин будинку за адресою АДРЕСА_1
кожному. (т.1 а.с. 10, 12, 14, 16).

Разом з тим, 23100 частин будинку за
адресою АДРЕСА_1, які не входять до
складу спадщини, на підставі Договору
дарування від 08.10.2002 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
за реєстровим номером №6948, належать
відповідачу ОСОБА_6 та 19100 частин
будинку за адресою АДРЕСА_1, які не
входять до складу спадщини, на підставі
Договору дарування від 08.10.2002 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 за реєстровим номером №
6946, належать відповідачу ОСОБА_5. (т.1 а.с.
22-23)

Разом відповідачам на праві власності
на підставі Договорів дарування від
08.10.2002 року належить 42/100 частин будинку
за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається з технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виготовлений станом на 02.09.2005
року, будинок за адресою АДРЕСА_1
складається з наступних приміщень:
передпокій площею 14,4 кв.м., санвузол
площею 3,7 кв.м., житлова кімната площею
14,0 кв.м., житлова кімната площею 22,6 кв.м.,
кухня площею 9,2 кв.м., коридор площею 7,8
кв.м., житлова кімната площею 12,9 кв.м.,
житлова кімната площею 6,2 кв.м., веранда
площею 10,0 кв.м., кухня площею 7,3 кв.м.,
коридор площею 7,6 кв.м., житлова кімната
площею 16,8 кв.м., житлова кімната площею
7,0 кв.м..(Т.1 а.с. 18-21).

Відповідно до Договору дарування від
08.10.2002 року ОСОБА_6 на праві власності
належать наступні приміщення, які
складають 23/100 часток будинку:
передпокій площею 14,4 кв.м., санвузол
площею 3,7 кв.м., житлова кімната площею
14,0 кв.м., житлова кімната площею 22.6 кв.м.,
кухня площею 9,2 кв.м.. (Т.1 а.с. 22).

Також, відповідно до Договору
дарування від 08.10.2002 року ОСОБА_5 на
праві власності належать наступні
приміщення, які складають 19/100 часток
будинку: кухня площею 7,3 кв.м., коридор
площею 7,6 кв.м., житлова кімната площею
16,8 кв.м., житлова кімната площею 7,0 кв.м.
(т.1 а.с. 23).

Таким чином, вбачається, що до
спадкової маси віднесено такі
приміщення будинку за адресою АДРЕСА_1,
які в сукупності складають 58/100 його
частин: коридор площею 7,8 кв.м., житлова
кімната площею 12,9 кв.м., житлова кімната
площею 6,2 кв.м., веранда площею 10,0 кв.м.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 29.04.2013 року задоволено
клопотання позивачів та призначено у
справі будівельно-технічну експертизу,
відповідно до переліку питань, які
позивачі просили поставити на
вирішення експерта.

Відповідно до Висновку експерта №2-26/07
за результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
26.07.2013 року, наявні три варіанти
розподілу житлового будинку з
надвірними спорудами за адресою
АДРЕСА_1. (т.1 а.с. 200-222).

Разом з тим, кожен з таких варіантів
передбачає виділення в спільну
часткову власність та спільне
користування позивачів приміщень, які
на підставі Договорів дарування від
08.10.2002 року на праві власності належать
відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не є
частиною спадкової маси та, з огляду на
таке, не можуть бути предметом
розподілу.

Інших варіантів поділу будинку,
відповідно до яких право власності
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 42/100
частин будинку не буде порушено, а з 58/100
частин будинку, які складаються з
коридору площею 7,8 кв.м., житлової
кімнати площею 12,9 кв.м., житлової
кімнати площею 6,2 кв.м., веранди плошею
10,0 кв.м., можливо виділити 4/6 часток для
передачі в спільну сумісну власність
позивачам, Висновок експерта №2-26/07 не
містить.

Положеннями ч. 1 ст. 365 ЦК України
передбачено можливість припинення
права особи на частку у спільному майні
за рішенням суду на підставі позову
інших співвласників, при дотриманні
визначених вказаною статтею підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Однак, незважаючи на те, що вказана
цивільна справа перебувала в
провадженні суду значний час, а з
Висновку експерта №2-26/07 чітко
вбачається неможливість поділу 58/100
частин будинку між сторонами без
порушення права власності
відповідачів, позивачі з відповідними
позовними вимогами про припинення прав
особи на частку у спільному майні до
суду не звернулися, компенсація на
депозитний рахунок суду, на виконання
вимог ст. 365 ЦК України, внесена не була.

Тобто, вбачається, що позовна заява
належним чином юридично не оформлена,
оскільки не співвідноситься з
позовними вимогами, які підтримували в
судовому засіданні позивачі, зокрема
останні просили суд розподілити
будинок відповідно до варіантів,
запропонованих Висновком
будівельно-технічної експертизи, а
вказані варіанти передбачають
часткове позбавлення відповідачів
права власності на належну їм частину у
спільному майні.

Крім цього, колегія суддів зазначає,
що відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
26.07.2013 року наявні три варіанти
розподілу житлового будинку з
надвірними спорудами, кожен з яких
передбачає проведення переобладнання
житлового будинку для його можливого
розподілу.

Колегія суддів звертає увагу, що
позивачі не скористались своїм правом
на уточнення заявлених ними позовних
вимог у зв»язку з висновком судової
будівельно-технічної експертизи.
Тобто, в суді першої інстанції не
вказали в позовних вимогах жодного із
запропонованих експертизою варіантів
розподілу житлового будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині виділу 4/6 часток 58/100 частин
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що оскільки позивачами не було
змінено позовні вимоги з урахуванням
Висновку експерта №2-26/07 за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
26.07.2013 року, беручи до уваги, що суд не
вправі самостійно приймати рішення,
які виходять за межі позовних вимог, а
також те, що на підставі наявних в
матеріалах справи доказів поділити
спільне майно без порушення прав
співвласників неможливо, позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи позивачів в суді апеляційної
інстанції про те, що вони нібито
просили суд першої інстанції ухвалити
рішення суду з урахуванням першого
варіанту розподілу спірного будинку,
колегія суддів оцінює критично,
оскільки це не підтверджується
матеріалами справи, та крім того самою
апеляційної скаргою в якій позивачі
просять основні позовні вимоги в
частині поділу житлового будинку та
виділення належної долі задовольнити,
а саме : виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в спільну часткову
власність та спільне користування 4/6
часток 58/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 з надвірними спорудами;
виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
в спільну часткову власність та
спільне користування 4/6 часток 58/100
частин від 0,1000 га земельної ділянки по
АДРЕСА_1, що підтвердили позивачі в суді
апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги є
переказом позовної заяви, висновків
суду не спростовують і не впливають
на правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування .

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1-
відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 04 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: