РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1392/13-ц

Провадження
№ 2/700/559/13

25 листопада 2013 року Лисянський
районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Бесараб Н.В.

за участю секретаря
Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Журжинецької сільської ради
Лисянського району Черкаської області
про визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до Журжинецької сільської ради
Лисянського району Черкаської області
про визнання права власності на
спадкове майно.

У позовній заяві позивачі вказали, що 26
липня 2009 року в с. Журжинці Лисянського
району Черкаської області помер їх
батько – ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилася спадщина, до складу якої
належить земельна ділянка, відповідно
до державного акту серії ЧР № 027871,
виданого Журжинецькою сільською радою
Лисянського району Черкаської області
18.09.2003 року. 30 травня 2012 року в с.
Журжинці Лисянського району померла їх
мати – ОСОБА_4. Після її смерті
відкрилася спадщина, до складу якої
належить земельна ділянка, відповідно
до державного акту серії № 027870,
виданого Журжинецькою сільською радою
18.09.2003 року. За життя ОСОБА_4 як
спадкоємець першої черги за законом не
встигла дооформити спадщину після
смерті ОСОБА_3 Як єдині спадкоємці вони
звернулися до Лисянської нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, але їм було відмовлено,
оскільки державні акти на право
власності на земельні ділянки не
зареєстровано у Державному земельному
кадастрі. За таких обставин, вони
позбавлені можливості оформити
спадщину шляхом звернення до
нотаріальної контори, а тому просять
суд визнати за ними право власності на
спадкове майно після смерті їх батьків.

В судовому засіданні позивачі позов
підтримали, просили суд задовольнити
вимоги з підстав, викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача позов визнав і
не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що заявлені вимоги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

26 липня 2009 року в с. Журжинці
Лисянського району Черкаської області
помер батько позивачів – ОСОБА_3, про
що свідчать свідоцтва про народження
позивачів та свідоцтво про смерть
ОСОБА_3 серії 1 – СР № 112628. Після його
смерті відкрилася спадщина, до складу
якої належить земельна ділянка
розміром 1,98 га, відповідно до
державного акту на право приватної
власності на землю серії ЧР № 027871,
виданого Журжинецькою сільською радою
Лисянського району Черкаської області
18.09.2003 року. 30 травня 2012 року в с.
Журжинці Лисянського району померла
мати позивачів – ОСОБА_4, про що
свідчать свідоцтва про народження
позивачів та свідоцтво про смерть
ОСОБА_4 серії 1 – СР № 176923. Після її
смерті відкрилася спадщина, до складу
якої належить земельна ділянка
розміром 2,32 га, відповідно до
державного акту на право приватної
власності на землю серії № 027870,
виданого Журжинецькою сільською радою
18.09.2003 року. За життя ОСОБА_4 як
спадкоємець першої черги за законом не
встигла дооформити спадщину після
смерті ОСОБА_3 Як єдині спадкоємці
позивачі звернулися до Лисянської
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але їм було
відмовлено, оскільки державні акти на
право власності на земельні ділянки не
зареєстровано у Державному земельному
кадастрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням. Незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього ж
кодексу, до складу спадщини входять всі
права та обов’язки спадкодавця, а тому
прийняття спадщини частинами не
можливе.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, у разі
прийняття спадщини, до складу якої
належить нерухоме майно, спадкоємець
зобов’язаний звернутися до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини для отримання
свідоцтва про право на спадщину та
подати правовстановлюючі документи на
спадкову масу.

Відповідно до ст.1296 ЦК України,
спадкоємець який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними. За домовленістю між собою,
позивачі вирішили розділити спадкове
майно наступним чином:

-          державний акт на право
приватної власності на землю серії ЧР
№ 027870, виданий Журжинецькою сільською
радою Лисянського району Черкаської
області на ім’я ОСОБА_4, яка померла 30
травня 2012 року - за ОСОБА_1;

-          державний акт на право
приватної власності на землю серії ЧР
№ 027871, виданий Журжинецькою сільською
радою Лисянського району Черкаської
області на ім’я ОСОБА_3, який помер 26
липня 2009 року - за ОСОБА_2.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред’явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також в разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи те, що позивачі є
спадкоємцеми першої черги за законом і
позбавлені можливості оформити
спадщину шляхом звернення до
нотаріальної контори, то за ними
необхідно визнати право власності на
спадкове майно, що належить ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Відповідно до ст.1276 Цивільного кодексу
України, у разі коли спадкоємець за
заповітом або за законом помер після
відкриття спадщини і не встиг її
прийняти, право на прийняття належної
йому частки у спадщині переходить до
його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину повинна
була успадкувати за законом його
дружина – ОСОБА_4, але з врахуванням
того, що остання померла і не встигла
оформити зазначену спадкову масу, то в
силу ст. 1276 Цивільного кодексу право на
прийняття цієї частки спадкового майна
переходить до її спадкоємців, а саме до
позивачів.

Враховуючи викладене, визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.392, 1225, 1268 Цивільного кодексу
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 р. “Про
судову практику у справах про
спадкування”, ст.ст.5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 174,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Журжинецької
сільської ради Лисянського району
Черкаської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку розміром 2,32 га,
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серії ЧР
№ 027870, виданого Журжинецькою сільською
радою Лисянського району Черкаської
області на ім’я ОСОБА_4, яка померла 30
травня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку розміром 1,98 га,
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серії ЧР
№ 027871, виданого Журжинецькою сільською
радою Лисянського району Черкаської
області на ім’я ОСОБА_3, який помер 26
липня 2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя
–
Н. В.
Бесараб