Справа № 602/1019/13-ц
Провадження № 2/602/269/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2013 р.

Лановецький районний суд
Тернопільської області

в складі:головуючого
Сенюх М. З.

при секретарі
Головатюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в заочному порядку в м.
Ланівці справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовною заявою про розірвання шлюбу з
відповідачем ОСОБА_3, посилаючись на
те, що укладений 12 червня 2007 року шлюб
виявився невдалим. Від спільного шлюбу
вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4
- ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.
Сімейне життя не склалось, з вини
відповідача подружні відносини
припинені, примирення між ними
неможливе і подальше спільне життя і
збереження шлюбу з відповідачем
суперечить її інтересам.

В судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримала, посилаючись на
мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивачка наполягає на розлученні,
відносно примирення категорично
заперечує, просить задовольнити позов
та після розірвання шлюбу залишити їй
прізвище «ОСОБА_2».

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи, від нього не надходило
заперечень та повідомлень про причини
неявки.

Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України
суд вважає за можливе вирішити справу
на підставі наявних у ній даних.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивачки,
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстрований 12 червня 2007 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Лановецького районного
управління юстиції Тернопільської
області, актовий запис № 030, що
стверджується свідоцтвом про шлюб
НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану Лановецького
районного управління юстиції
Тернопільської області 12 червня 2007
року.

Від спільного шлюбу сторони мають
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

За змістом ст.51 Конституції України та
ст.24 СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що має істотне
значення.

Судом встановлено, що сторони
припинили подружні відносини,
проживають окремо.

Судом приймались міри до збереження
сім'ї, сторонам надавався строк для
примирення, однак подружні відносини
не поновлені.

На підставі наведеного суд прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам позивачки, що має істотне
значення, а тому є законні підстави для
задоволення позову про розірвання
шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Клопотання позивачки слід
задовольнити і залишити їй прізвище
«ОСОБА_2».

Керуючись ст.51 Конституції
України, ст.ст.24, 104, 110,112,113 СК України,
ст.ст. 10, 60, 169 ч.2 п.4, 212-218, 224 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 зареєстрований 12 червня 2007
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Лановецького
районного управління юстиції
Тернопільської області, актовий запис
№ 030. ОСОБА_2 залишити прізвище
«ОСОБА_2».

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Тернопільської області через
Лановецький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути
оскаржене в такому ж порядку в разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Після набрання рішенням суду
законної сили сторони та треті особи
із самостійними вимогами, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ту саму позовну вимогу
з тих самих підстав, а також
оспорювати в іншому процесі
встановлені судом факти і
правовідносини.

Суддя: М. З. Сенюх