Провадження по справі № 2-о/260/108/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого судді:
Шестопалової
Я.В.

при секретарі:
Колесник А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа - Сьома Донецька
Державна нотаріальна контора про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що 30 грудня 1992р. його матір
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 склала заповіт на
користь свого сина- ОСОБА_1 Заповіт був
засвідчений нотаріусом. ІНФОРМАЦІЯ_3
померла його мати ОСОБА_2 Після її
смерті ОСОБА_1 оформив спадщину та
09.10.2010р. йому нотаріусом Сьомої
Донецької Державної нотаріальної було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, що складається з квартири
за АДРЕСА_1 реєстраційний № 2-790.
Свідоцтво було зареєстровано у КП БТІ
м. Донецька 26.10.2010р. за реєстровим №31095047
у книзі 151дк-27.Однак при складені
свідоцтва була допущена помилка, його
дату народження нотаріус вказав «
ІНФОРМАЦІЯ_1», а не ІНФОРМАЦІЯ_1 Він
звернувся з заявою про виправлення
помилки в Сьому Донецьку Державну
нотаріальну контору, але йому було
відмовлено, у зв'язку з тим, що нотаріус
ОСОБА_3, яка видала йому свідоцтво про
право на спадщину по заповіту
звільнилась за власним бажанням. У
зв'язку з допущеною помилкою
нотаріусом, заявник просив суд
виправити помилку, оскільки в
подальшому він не зможе здійснити
будь-які правові дії з квартирою з
таким правовстановлюючим документом.

Заявник у судове засідання не
з'явився, надав заяву відповідно до
якої позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив справу
розглядати за його відсутності.

Представник заінтересованої особи у
судове засідання не з'явився, про час і
місце слухання справи повідомлений
належним чином, надав заяву, про
розгляд справи без участі
представника, рішення винести на
розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку, що заявлені
вимоги підлягають повному задоволенню
за наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 30
грудня 1992р. його матір ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, склала заповіт на користь
свого сина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
був посвідчений нотаріусом Сьомою
Донецькою Державною нотаріальною
конторою Саприкіною В.В.

ІНФОРМАЦІЯ_3. померла його мати ОСОБА_2
Після її смерті ОСОБА_1 оформив
спадщину та 09.10.2010р. йому нотаріусом
Сьомої Донецької Державної
нотаріальної контори було видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, що складається з квартири за
АДРЕСА_1 реєстраційний № 2-790. Свідоцтво
було зареєстровано у КП БТІ м. Донецька
26.10.2010р. за реєстровим №31095047 у книзі
151дк-27.

Як вбачається з матеріалів справи у
свідоцтві про право на спадщину за
заповітом, виданого Сьомою Донецькою
Державною нотаріальною конторою
державним нотаріусом ОСОБА_3 від
09.10.2010року дата народження ОСОБА_1,
зазначена як ІНФОРМАЦІЯ_1, у той час, як
згідно паспортних даних, ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно п.6.13. «Правила ведення
нотаріального діловодства» у разі
допущення помилки у тексті нотаріально
оформлюваного документа, який не
потребує підпису особи, що звернулася
за вчиненням нотаріальної дії
(свідоцтва, виданого нотаріусом, копії
документа, дубліката документа тощо),
внесення дописок чи виправлень до
тексту документа здійснюється за
заявою такої особи, зареєстрованою у
Журналі реєстрації вхідних документів.

Так, ОСОБА_1 звернувся з заявою про
виправлення помилки в Сьому Донецьку
Державну нотаріальну контору, але йому
було відмовлено, у зв'язку з тим, що
нотаріус ОСОБА_3, яка видала йому
свідоцтво про право на спадщину по
заповіту звільнилась за власним
бажанням.

Так, суд вважає, що факт
належності вказаного
правовстановлюючого документу -
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
підтверджується наступними
документами: копією свідоцтва про
народженні ОСОБА_1, де у графі мати
зазначається ОСОБА_2(а.с.13). Крім того
він постійно проживає у спадковій
квартирі з 30.10.1985року, що
підтверджується штампом реєстрації в
його паспорті громадянина
України(а.с.10).

Відповідно до положення п. 6. ч. 1 ст. 256
ЦПК України суд розглядає справи про
встановлення факту: зокрема належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення". При розгляді справи про
встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
зазначені в документі, не збігаються з
ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, вказаними
у свідоцтві про народження або в
паспорті, у тому числі, факту
належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові, суд
повинен з'ясувати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення. Разом з
тим, на підставі п 6 ст. 273 ЦПК суд може
встановлювати факти належності особі
документів, які не відносяться до
таких, що посвідчують особу, наприклад,
трудової книжки, іншого документа про
трудовий стаж.

Таким чином суд дійшов до висновку, що
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу
заявнику ОСОБА_1 необхідно для
здійснення ним свого права власності
на квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд вважає за
можливе встановити факт належності
ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
правовстановлюючого документу -
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 09.10.2010року на квартиру
АДРЕСА_1, видане Сьомою Донецькою
Державною нотаріальною конторою
09.10.2010р.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212,214-215, 256 ЦПК
України, п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа -
Сьома Донецька Державна нотаріальна
контора про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу - задовольнити у повному
обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 09.10.2010року на
квартиру АДРЕСА_1, видане Сьомою
Донецькою Державною нотаріальною
конторою 09.10.2010р. реєстраційний № 2-790,
зареєстровано у КП БТІ м. Донецька
26.10.2010р. за реєстровим №31095047 у книзі
151дк-27.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10- денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: