Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1721/13-ц

19 грудня 2013 р.
Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області
в складі головуючого судді
Битківського Л.М.,

з участю секретаря Матлюк
Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Богородчани, цивільну
справу за позовом Львівського
державного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,
пов‘язаних з утриманням відповідача в
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ, -

встановив:

Львівський державний університет
внутрішніх справ звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
понесених витрат на утримання
відповідача під час його навчання у
вищому навчальному закладі МВС.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до наказу
Прикарпатського юридичного інституту
Львівського державного університету
внутрішніх справ від 28.07.2006 року №222
відповідача ОСОБА_1 було зараховано на
навчання на 1-й курс факультету
громадської безпеки та соціальної
роботи. 21 грудня 2007 року відповідно між
Прикарпатським юридичним інститутом,
Управлінням міністерства внутрішніх
справ України та ОСОБА_1 було укладено
письмовий договір №10/937 про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі.
10.08.2009 року відносини між сторонами
були повторно оформлені договором
№10/940 про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України.
Відповідно до п.3 Договору ОСОБА_1 був
зобов‘язаний після закінчення
навчання відпрацювати в ОВС не менше 3
років. Натомість, відповідача було
звільнено з ОВС наказом начальника
УМВС України в Івано-Франківській від
13.03.2012 року за ст. 64 п.»ж» «Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ» за власним бажанням.
Постановою КМУ від 01 березня 2007 року
№313 затверджено порядок відшкодування
особам витрат, пов‘язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ, яким
передбачено, що відшкодування витрат
проводиться за договором про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або Управлінням МВС та
особою. Згідно проведеного розрахунку
сума фактичних витрат, пов‘язаних з
утриманням курсанта ОСОБА_1 за період
навчання з 01.09.2006 року по 29.06.2010 року
становить 8780,95 грн. Добровільно
вартість утримання в навчальному
закладі відповідачем не відшкодовано.

Представник позивача ОСОБА_2 який діє
на підставі довіреності в судове
засідання не з‘явився, направив суду
заяву у якій просив розгляд справи
провести за відсутності представника
позивача, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав. Вказав, що
вступав на навчання до Прикарпатського
юридичного інституту Львівського
державного університету внутрішніх
справ у 2006 році без жодних додаткових
умов. Згодом, під тиском адміністрації
вузу змушений був підписати договір
про його підготовку у вищому
навчальному закладі. Обумовлений в
договорі трирічний строк не
відпрацював внаслідок створення
неможливих умов для роботи,
відсутність належного заробітку.
Просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши позицію відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобовязання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника
інституту №222 від 28.07.2006 року був
зарахований на навчання до
Прикарпатського юридичного інституту
на факультет громадської безпеки та
кримінальної міліції.

Наказом начальника УМВСУ в
Івано-Франківській області від 13.03.2012
року №32о/с лейтенант міліції ОСОБА_1
звільнений за ст. 64 п. «ж» (у запас за
власним бажанням). Календарна вислуга
на день звільнення становить 5 років 6
місяців 27 днів.

Позивачем представлено суду
тристоронній договір №10/937 про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України, який
укладено між Прикарпатським юридичним
інститутом Львівського державного
університету внутрішніх справ як
виконавцем, управлінням МВС України в
Івано-Франківській області як
замовником та ОСОБА_1, як майбутнім
фахівцем. Позивач зазначає, що вказаний
договір укладений 21.12.2007 року є
підставою для стягнення понесених
витрат на утримання ОСОБА_1 за період
навчання, починаючи з 2007 по 2010 рік.
Однак, відповідно до п.7.4 цього
Договору, він набирає чинності з
моменту його підписання. Як випливає з
тексту договору, він підписаний однією
з сторін 28.11.2008 року. Тому, суд вважає, що
позивач вправі ставити питання про
відшкодування витрат, пов‘язаних з
утриманням особи у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
відповідно до постанови КМУ від 01
березня 2007 року №313, якою затверджено
порядок такого відшкодування,
починаючи з 28.11.2008 року, а не з 01.01.2007
року, як про це просить позивач.

Оскільки відповідно до
довідки-розрахунку №77, що подана до
матеріалів справи, ставиться питання
про стягнення витрат на грошове
забезпечення ОСОБА_1, то стягненню
підлягають виплачені кошти за період з
грудня 2008 року по червень 2010 року в
загальній сумі 5024,06 грн.

Згідно п.4.3 Договору сума відшкодованих
витрат зараховується до державного
бюджету. Аналогічна норма передбачена
п.7 Постанови Кабінету Міністрів
України №313 від 01.03.2007 року. Таким чином,
вимоги позивача про стягнення вказаних
коштів на користь Львівського
державного університету внутрішніх
справ безпідставні.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету
України 5024,06 грн. та 229,40 грн. сплаченого
судового збору на користь Львівського
державного університету внутрішніх
справ.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
суд першої інстанції шляхом подання в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий
Битківський Л.М.