Справа № 460/1897/13
Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/8140/13
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю: ОСОБА_3, її представника
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
1 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи -
Шклівська селищна рада Яворівського
району Львівської області, ОСОБА_4, про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на момент
його смерті,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася
зі позовом до ОСОБА_1, треті особи -
Шклівська селищна рада Яворівського
району Львівської області, ОСОБА_4, про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на момент
його смерті. Позивачка зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_6.
Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1. Посилалася на те, що є
спадкоємцем першої черги, іншими
спадкоємцями по закону є також батько
ОСОБА_4 та її сестра ОСОБА_1
Стверджувала, що постійно проживала
разом з померлою мамою та своїм батьком
за адресою: АДРЕСА_2, що стверджується
актом обстеження від 01.08.2012 року,
складеним комісією Шклівської
селищної ради, хоча зареєстрована за
іншою адресою. Зазначала, що нотаріус
відмовив їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв»язку з пропуском
строку для прийняття спадщини. Просила
встановити факт її постійного
проживання на час відкриття спадщини
разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 за
адресою: АДРЕСА_2.

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Встановлено факт
постійного проживання ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини разом із
спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, в АДРЕСА_2. Стягнуто з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 114 грн. 70 коп.
судового збору.

Рішення суду оскаржив представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що

ОСОБА_3 звернулася із позовом про
встановлення факту постійного
проживання із спадкодавцем на момент
смерті на підставі акту обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а не померлої ОСОБА_6, та
посилається на те, що такий акт
складено 01.08.2012 року, тобто через більш
як два роки після смерті ОСОБА_6 Крім
цього, звертає увагу на те, що в даному
акті зазначено, що зі слів сусідів за
вказаною адресою з 2007 року фактично
проживає ОСОБА_3, яка здійснює догляд за
батьком, а не за померлою матір»ю. А
тому, зазначає, що у даному акті вказані
обставини, як не могли бути встановлені
представниками Шклівської селищної
ради у момент його складання, та не
можуть підтверджувати дійсність,
оскільки дана інформація є похідною,
так як отримана зі слів сусідів. Вважає,
що акт є неналежним доказом. Стверджує,
що позивачка тривалий час проживала
поза межами України, жодним чином не
турбувалась та не допомагала своїй
матері. Зазначає, що в матеріалах
справи вістуні будь-які документи, які
підтверджують прописку та /або
реєстрацію ОСОБА_3 за місцем проживання
померлої ОСОБА_6 Посилається на те, що
батько сторін зазначив, що позивачка
проживає з ним близько 2 років, тобто з
2011 року. Вважає, що суд не надав жодної
оцінки та не вказав, чому свідченням
одних свідків у порівнянні з іншими
свідченнями та поясненнями надається
перевага, чому ті чи інші докази не
беруться судом до уваги. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3, її представника ОСОБА_5 про
заперечення доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак вказаним вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає у
зв»язку з наступним.

Матеріалами справи встановлені
наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, що
стверджується свідоцтвом про смерть. (
а.с. 5)

ОСОБА_6 до дня смерті проживала та
була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_6
відкрилася спадщина, яка складалася із
1/2 частини квартири АДРЕСА_1. ( а.с. 51)

Крім цього матеріалами справи
встановлено, що позивачка ОСОБА_3
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_6 позивачка протягом
шестимісячного строку в нотаріальну
контору не подала.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов висновку, що
ОСОБА_3 та її мати - ОСОБА_6 постійно
проживали разом на час відкриття
спадщини в АДРЕСА_2

Однак з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується у зв»язку з наступним.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у ст.ст.
1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Здійснення права на спадкування
визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно з ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень
постанови Пленуму ВСУ України від
30.05.2008 року №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця, яке
визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.
1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав
кілька місць проживання, місцем
відкриття спадщини вважається останнє
місце реєстрації спадкодавця.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1.

Місцем відкриття спадщини є останнє
місце реєстрації та проживання
спадкодавця - ОСОБА_6 - АДРЕСА_2.

Твердження позивачки про те, що вона
проживала разом з спадкодавцем в
АДРЕСА_2 з посиланням на акт обстеження
матеріально-побутових умов проживання,
колегією суддів не приймається до
уваги у зв»язку з наступним.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Як вбачається з акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 1
серпня 2012 року, складаного комісією в
складі депутата Шклівської селищної
ради та представника селищної ради,
останні провели обстеження
матеріально-побутових умов проживання
ОСОБА_4, в результаті чого встановити зі
слів сусідів, що за вказаною адресою :
АДРЕСА_2 з 2007 року фактично проживає
його дочка ОСОБА_3, яка здійснює догляд
за батьком, допомагає у господарстві.
(а.с.6)

Колегія суддів вважає, що
вищезазначений акт не може бути
належним та допустимим доказам на
підтвердження факту постійного
проживання позивачки зі спадкодавцем
ОСОБА_6, оскільки такий складений в
серпні 2012 року, хоча ОСОБА_6 померла ще
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім цього з вказаного акту
вбачається, що такий складений на
підтвердження матеріально-побутових
умов проживання громадянина ОСОБА_4, а
не спадкодавця ОСОБА_6, та інформація
про фактичне місце проживання
позивачки отримана зі слів сусідів.

А відтак, вказаний акт не встановлює
факт постійного проживання позивачки
із спадкодавцем ОСОБА_6 на момент
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, місцем проживання фізичної
особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Таким чином, місце проживання
відрізняється від місця перебування
фізичної особи, тобто того місця, де
вона не проживає, а тимчасово
знаходиться.

А відтак, заява про встановлення
факту постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
підлягає задоволенню, якщо у паспорті
спадкоємця відсутня відмітка про місце
реєстрації особи.

В зв»язку з цим, оскільки позивачка по
справі зареєстрована в АДРЕСА_1, суд не
мав правових підстав для посилання на
покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і
встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем в
АДРЕСА_2.

В зв»язку з цим рішення суду про
задоволення позову в законній силі
залишатись не може, а тому відповідно
до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309,
ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 1 листопада 2013
року скасувати. Ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_3 про встановлення факту
постійного проживання на час відкриття
спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_6
за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.