Справа № 764/7084/13-ц
Провадження2/764/3708/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Ленінський районний
суд міста Севастополя у складі:
головуючого судді - Гаркуші О.М., при
секретарі - Грищенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення
спільної часткової власності та виділ
в натурі частки житлового будинку, який
знаходиться у спільній частковий
власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача, просить припинити спільну
часткову власність між співвласниками
- сторонами по справі, та виділити в
натурі частки житлового будинку, який
знаходиться у спільній частковий
власності.

Відповідач позов в цілому визнала, але
зазначила, що від укладання
нотаріального договору вона
ухиляється, оскільки між сторонами
існує спір про належний розподіл
часток.

У судовому засіданні позивач заявив
клопотання про призначення по справі
судової експертизи, яке було
задоволено судом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
наявні доказі, висновок судової
експертизи вважає позов таким що
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до наданого у матеріалах
цивільної справи свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
27.03.2003 (а.с.9): «Управління майном міста
Севастополя міської державної
адміністрації засвідчує, що об'єкт в
цілому, який розташовано у АДРЕСА_1,
дійсно належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності. В цілому
складається із одного жилого будинку
лит. А с надвірними будівлями».

Відповідно до реєстраційного надпису
на наявному у матеріалах цивільної
справи свідоцтві про право власності
на житловий будинок (а.с.9): «24.09.2003
видано свідоцтво про право власності
на 1/2 частку в спільному сумісному
майні подружжя, яке видане за їх заявою
на ім'я ОСОБА_2 за № 2325».

Відповідно до наданого свідоцтва про
право власності № 2325 від 24.09.2003:
«...згідно із заявою подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчую, що в сумісному майні
подружжя, придбаному ними за час шлюбу,
право власності належить: на 1/2 частку -
ОСОБА_2.

Спільне сумісне майно подружжя, право
власності на яке кожного із них
посвідчується в зазначених частках,
складається із житлового будинку
АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок із
черепашника, позначений на плані за
літ. А, розташований на земельній
ділянці площею 854 м2, має наступні
побутові споруди: прибудова літ. а, два
ґанки, огородження; інші споруди,
житлова площа - 143,4 м2, загальна площа -
361,4 м2».

Виходячи з вищенаведеного,
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
належить двом співвласникам, а саме:

- ОСОБА_1 (позивач) належить 1/2 частки;

- ОСОБА_2 (відповідач) належить 1/2 частки.

Згідно матеріалів справи, наданого
свідоцтва про право власності
вбачається що долі співвласників у
натурі не встановлені та не виділялися
в окремі одиниці.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з
підстав, не заборонених законом.

Спільна власність вважається
частковою, якщо договором або законом
не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

Відповідно до ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з
нерухомого спільного майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Сторони, під час розгляду справи
погодились із запропонованим
експертом варіантом розподілу часток
майна по варіанту за номером один,
оскільки даний варіант узгоджений
сторонами, тобто не порушує чиїх-то
прав та законних інтересів, не потребує
додаткових переобладнань, зберігає
цільове призначення приміщень та
окремих об'єктів нерухомості в цілому,
відповідає будівельним нормам, тому
саме цей варіант, на думку суду,
враховує інтереси сторін і може
використаний судом для вирішення спору
по суті.

В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати
слід віднести на рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення спільної часткової
власності та виділ в натурі частки
житлового будинку задовольнити.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий
будинок, який розташовано у АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_1 - перший
об'єкт нерухомості - житловий будинок
літ. А з прибудовою літ. а та ґанком,
площею приміщень по внутрішньому
обміру - 182,8 м2, який в цілому
складається з наступних приміщень: на
першому поверсі - коридору 1-1 пл. 4,0 м2,
житлової кімнати 1-2 пл. 17,4 м2, коридору 1-3
пл. 16,0 м2, лазні 1-4 пл. 6,6 м2, коридору 1-5 пл.
4,8 м2, холу 1-6 пл. 25,1 м2, кухні 1-9 пл. 23,1 м2,
санвузлу 1-10 пл. 1,9 м2, коридору 1-11 пл. 3,0
м2; на другому поверсі - кухні 1-12 пл. 25,2
м2, житлової кімнати 1-13 пл. 25,8 м2,
зимового саду 1-14 пл. 29,9 м2.

Виділити у власність ОСОБА_2 - другий
об'єкт нерухомості - житловий будинок
літ. А з ґанком, площею приміщень по
внутрішньому обміру - 178,6 м2, який в
цілому складається з на ступних
приміщень: на першому поверсі -
коридору 1-7 пл. 19,3 м2, топкової 1-8 пл. 5,2 м2;
на другому поверсі - житлової кімнати
1-15 пл. 25,8 м2, коридору 1-16 пл. 12,1 м2,
санвузлу 1-17 пл. 12,8 м2; на третьому
поверсі - коридору 1-18 пл. 15,7 м2, санвузлу
1-19 пл. 12,8 м2, житлової кімнати 1-20 пл. 28,1
м2, житлової кімнати 1-21 пл. 31,4 м2,
житлової кімнати 1-22 пл. 15,4 м2.

Схема першого варіанту виділу
житлового будинку літ. А наведена в
додатку № 1 до висновку, який є
невід'ємною частиною рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Севастополя через суд першої
інстанції шляхом подачі у 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -