Справа № 208/1857/2012 Провадження №
22-ц/772/2188/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Аліменко Ю.О.Категорія:
20Доповідач: Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2013 р. м.
Вінниця

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Пащенко Л.В., Денишенко Т.О.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Калинівського районного суду від
03.07.2013р. по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу
транспортного засобу та визнання право
власності на 1/2 частину автомобіля, -

В С Т А Н О В
И Л А :

В березні 2013р. ОСОБА_4 звернулась
до суду з позовом, в якому вказує, що
18.07.1998 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2
у Калинівському відділі РАЦС.

Шлюб був розірваний на підставі
рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 31 травня 2011
року. На підставі вказаного рішення
позивачка змінила прізвище «ОСОБА_4» на
«ОСОБА_4».

За час перебування у шлюбі вони
придбали легковий автомобіль
«Мерседес 111», 2005 року випуску д.н.з.
НОМЕР_1 за біржовою угодою №22/897 від
22.08.2009 року, який зареєстрували у
Калинівському ВРЕР 27.08.2009 року на ім'я
ОСОБА_2 Вартість вказаного автомобіля
110000 грн.

19.03.2011 року даний автомобіль ОСОБА_2
продав своїй матері ОСОБА_3 згідно
довідки-рахунку сер. КІМ №101868, який
було зареєстровано на її ім'я в
Калинівському ВРЕР.

Вказаний автомобіль ОСОБА_2 продав
своїй матері без згоди позивачки.
Автомобіль ніколи не вибував із
володіння ОСОБА_2 Позивачка вважає, що
укладення договору купівлі-продажу є
засобом штучного виведення майна із
спільної сумісної власності, аби не
допустити його розподілу в подальшому.

В зв'язку з цим просила визнати
недійсним договір купівлі-продажу
автомобіля та визнати за нею право
власності на ? частину автомобіля.

Калинівський районний суд 3 липня 2013
року вирішив позов задовольнити.
Визнати недійсним договір
купівлі-продажу легкового автомобіля
«Мерседес 111», 2005 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1, довідка-рахунок сер. КІМ №101868
від 19.03.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
на ? частину автомобіля «Мерседес 111»,
2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно
на користь ОСОБА_4 судові витрати в
розмірі 567,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3
просять рішення скасувати як незаконне
і ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка 18.07.1998 року зареєструвала
шлюб з ОСОБА_2 у Калинівському відділі
РАЦС.

Шлюб був розірваний на підставі
рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 31 травня 2011
року. На підставі вказаного рішення
позивачка змінила прізвище «ОСОБА_4» на
«ОСОБА_4».

За час перебування у шлюбі сторони
придбали легковий автомобіль
«Мерседес 111», 2005 року випуску д.н.з.
НОМЕР_1 за біржовою угодою №22/897 від
22.08.2009 року, який зареєстрували у
Калинівському ВРЕР 27.08.2009 року на ім'я
ОСОБА_2 Вартість вказаного автомобіля
110000 грн.

19.03.2011 року даний автомобіль ОСОБА_2
продав своїй матері ОСОБА_3 згідно
довідки-рахунку сер. КІМ №101868, який
було зареєстровано на її ім'я в
Калинівському ВРЕР.

Відповідно до ст. 63 СК України,
дружина і чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Спірний автомобіль являється
спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_2

Згідно ст. 65 СК України укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена.

Позивачка ніколи не давала ОСОБА_2
згоди на відчуження вказаного
автоморбіля. Про те, що авто було
продано, вона дізналась в кінці березня
2011 року. Тоді вона звернулась до
Калинівського ВРЕР і отримала довідку
про те, що автомобіль зареєстровано на
ОСОБА_3.

В березні 2011р. автомобіль було
продано, а в травні 2011р. сторони
розлучилися.

Суд прийшов до правильного висновку,
що оспорюваний правочин не спрямований
на реальне настання правових
наслідків, оскільки фактично
автомобіль залишився у відповідача і
тому укладений договір купівлі-продажу
є засобом штучного виведення майна із
спільної власності, що в подальшому не
підлягав поділу між бувшим подружжям.

З огляду на викладене ухвалене судом
рішення являється законним і
обгрунтованим, а доводи апеляційної
скарги безпідставні і тому не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Калинівського районного
суду Вінницької області від 3 липня 2013р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: