Справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року
Дзержинський міський суд Донецької
області в складі головуючої судді
Мамедової Л.М. при секретарі Федорової
В.В., третьої особи органу опіки та
піклування м. Дзержинська, розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Дзержинська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та зустрічний позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду із заявленими вимогами. В
обґрунтування позову зазначила, що від
шлюбу з відповідачем має двох
малолітніх дітей, які мешкають разом з
нею. З відповідачем подружні стосунки
не склалися, в зв’язку з чим, вона
змушена була переїхати на проживання
до своїх батьків, де і мешкає на
теперішній час. Відповідач фактично не
надає матеріальної допомоги на
утримання дітей, в зв’язку з чим, вона
змушена звернутись до суду.

Із зустрічними вимогами
звернувся відповідач ОСОБА_2, який в
позові зазначив, що він мешкає разом з
позивачкою ОСОБА_1В та двома
малолітніми дочкам за адресою м.
Дзержинськ вул. Чапаєва, 22. Позивач на
свій розсуд забрала восени дітей з їх
спільного житла та переїхала до
батьків. Він вважає, що дітям зручніше
мешкати разом з обома батьками за
адресою м. Дзержинськ вул. Чапаєва, 22, в
зв’язку з чим звернувся до суду з
вимогами про визначення місця
проживання дітей.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що не
мешкає разом з відповідачем приблизно
з середини жовтня 2013року. Переїхала
разом з двома малолітніми дочками на
поживання до своїх батьків за адресою
м. Дзержинськ с Кірове вул. Дилеєвська,
25. Фактично знаходиться на їх
утриманні. Починаючи з літа 2013року
подружні стосунки між нею та
відповідачем стали погіршуватись.
Відповідач не надавав їй кошти на
утримання дітей, купував тільки те, що
вважав сам за потрібне, контролював її
покупки, утримував при собі банківську
картку, де знаходились дитяча допомога
по догляду за дітьми. На теперішній час
картка заблокована відповідачем та
вона не має можливості знімати гроші.
Її загальний дохід на місяць на
теперішній час складає 130 грн. За період
перебування у батьків відповідач
приїжджав один раз, але не захотів
бачитись з дітьми, наполягаючи, щоб
діти переїхали до його будинку та
передав пакет з продуктами, де були
печиво, дитячі творожок, тощо. Просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання двох
малолітніх дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по ? частини
доходу відповідача на кожну та на її
користь 1/6 частину на її утримання до
досягненням молодшої дочки трирічного
віку. Просила суд відмовити в
задоволенні вимог позивача про
визначення місця проживання дітей за
адресою м. Дзержинськ с. Кірове вул.
Чапаєва, 22

Відповідача за первісним
позовом ОСОБА_2 суду пояснив, що
позивач разом з дітьми мешкала з ним
однією сім'єю до жовтня 2013року. Вони
вели спільне господарство, він
займався матеріальним забезпеченням
родини. Але в зв’язку з тим, що позивача
витрачає забагато коштів, а він має
невелику заробітну плату, то всі
витрати сімейні фактично здійснював
він, державну допомогу при народженні
другої дитини оформили на нього, він
купував продукти харчування. Вважає, що
позивач не бажає жити в будинку на
землі, постійно просила його придбати
житло на поверхах. На теперішній час
він вважає, що дітям комфортніше буде
проживати в будинку на землі по вул..
Чапаєва, 22 в м. Дзержинську. Просив суд
визначити фактичним та юридичним
місцем проживання двох неповнолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 м. Дзержинськ с.
Кірове вул.. Чапаєва, 22. Не заперечував
проти стягнення з нього на користь
позивача аліментів у розмірі 1/3 частини
від його доходу на двох дітей , не
погодився із аліментами на утримання
позивачки та просив зобов'язати ОСОБА_1
щомісяця надавати звіт органу опіки та
піклування щодо цільового витрачання
аліментних коштів.

Представник третьої особи
надав суду висновок органу опіки та
піклування та зазначив, що комісія
прийшла до висновку про доцільність
проживання дітей разом з матір'ю ОСОБА_1
та за заявою батька визначила дні
побачень його з дочками. Просив суд
винести рішення в інтересах дітей.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила,
що вона є матір'ю позивачки. З середини
жовтня 2013 року позивач разом з двома
дочками мешкає разом з нею та її
чоловіком в будинку за адресою м.
Дзержинськ вул. Дилеєвська, 25. До
жовтня 2013р. дочка разом з дітьми
кождної неділі по 2-3 дні також
проживала у неї, в зв’язку з тим, що її
чоловік не утримував сім'ю. Дочка
скаржилась, що вона не може самостійно
придбати дітям необхідні речі,
продукти харчування, адже чоловік не
надає їй коштів, не дає користуватися
банківською карткою з дитячими
грошими, та придбає лише те, що вважає
за потрібне. З жовтня 2013 року дочка та
онуки знаходяться фактично на
утриманні батьків позивачки.
Відповідач приїжджав одного разу та
залишив пакет з продуктами, з сухим
печивом та творожними виробами.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила,
що позивачка була її сусідкою за
адресою проживання ІНФОРМАЦІЯ_3. Вони є
кумов'ями та їх діти часто гралися
разом. Приблизно з жовтня 2013 року
позивач не мешкає за адресою м.
Дзержинськ с. Кірове вул. Чапаєва, 22. Під
час бесід з ОСОБА_1, остання
неодноразово скаржилась, що чоловік не
дозволяє їй самостійно здійснювати
покупки. Речі та продукти остання
придбала разом з матір'ю.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила,
що мешкає в м. Дзержинську с. Кірове
вул.. Дилеєвська, 16 та є сусідкою
батьків позивачки. Часто буває в них
дома, спілкується з позивачем та її
дітьми. Підтвердила, що позивачка з
жовтня 2013 року мешкає разом з двома
малолітнім дочками разом з батьками за
їх місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4. Вона
надавала дітям позивачки речі своєї
онуки, оскільки позивач скаржилась на
недостатнє матеріальне забезпечення.

Заслухав пояснення сторін,
свідків, дослідив письмові докази по
справі, суд приходить до висновку про
наступне.

З наданих позивачем за
первісним позовом ОСОБА_1 доказів
вбачається, що вона разом з двома
малолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 постійно з
жовтня 2013 року мешкає разом з батьками
за адресою м. Дзержинськ с. Кірове вул..
Дилеєвська, 25. Вказані обставини
підтверджені поясненнями свідків,
допитаних судом, актами вуличного
комітету. З свідоцтв про народження
дітей вбачається, що ОСОБА_2 є їх
батьком.

З акта вуличного комітету
від 23.12.2012р. № 2131 видно, що батько дітей
ОСОБА_2 за час проживання дітей з
матір'ю не відвідував їх з метою
побачень та спілкування, фінансово не
допомагає, добровільно матеріальну
допомогу не надає, дитячу допомогу при
народження дитини за жовтень та
листопад 2013р. в сумі 1860 грн позивачці не
віддає, так само як і дитячі речі, які
залишились в будинку, де він мешкає

З акту вуличного комітету від 29.11.2013р. №
2069 вбачається, що ОСОБА_8 разом з двома
малолітнім дітьми фактично
знаходиться на утриманні батьків.

Позивач ОСОБА_1 має у приватній
власності житло, квартиру за адресою м.
Дзержинськ с. Кірове вул.. Юності, 19/73,
яка складається з трьох кімнат.
Відповідно до акту вуличного комітету
від 14.11.2013р. ОСОБА_1 не мешкає у власній
квартирі в зв’язку із проведенням
ремонтних робіт.

Відповідно до консультативного
висновку № 699 від 14.04.11 р. ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має захворювання серця та
потребує медичного спостереження.

Позивачем за зустрічними вимогами
ОСОБА_2 суду надані квитанції щодо
оплати комунальних послуг за газ та
електричну енергію за період сумісного
проживання з дружиною влітку 2013року та
чеки з маркету « АТБ» щодо придбання
продуктів харчування влітку та восени
2013року. Останній чек датовано початком
жовтня 2013року щодо придбання продуктів
харчування на суму 139,01 грн.

Надаючи оцінку наданим сторонами
доказам, суд вважає, частково
доведеними вимоги позивача ОСОБА_1. Так,
судом встановлено, що сторони фактично
не мешкають разом з жовтня 2013року.
Позивач ОСОБА_1 разом з двома
малолітніми дітьми мешкає зі своїми
батьками та діти фактично знаходяться
на її утриманні. ОСОБА_1 не працює,
отримує державну соціальну допомогу
при народження молодшої дочки, але
фактично не має можливістю
розпоряджатися вказаними грошима, адже
картка оформлена на відповідача ОСОБА_2
та заблокована останнім, що визнано в
судовому засіданні самим ОСОБА_2

Відповідно до ст.. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Відповідно
до ст.. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
платника та дитини, наявність у
платника інших дітей та утриманців,
інші обставини, що мають істотне
значення для справи. Як встановлено
судом з пояснень сторін відповідач
ОСОБА_2 працює спеціалістом ДПІ м.
Дзержинська та отримує
середньомісячну заробітну плату 1600-1800
грн., а, отже, має можливість
забезпечувати матеріально своїх
малолітніх дітей. Докази, надані
відповідачем на підтвердження доводів
щодо утримання дітей, стосуються
період сумісного проживання сторін, а ,
отже, не можуть братися до уваги судом.

Суд вважає доцільним визначити розмір
аліментів, стягуємих з відповідача
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання
двох неповнолітніх дочок в розмірі 1/3
частки від його сукупного доходу.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка – батька дитини
до досягнення дитиною трьох років. Таке
право дружина має незалежно від того чи
вона працює та від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням викладеного , суд вважає
доцільним визначити розмір аліментів
на утримання ОСОБА_1 до досягнення
молодшої дочки ОСОБА_4 трирічного віку
як 1/6 від всіх видів доходу відповідача.

Час з якого суд призначає стягнення
аліметів відповідає дати подачі позову
до суду, що передбачено ст. 191 ч.1 СК
України.

Вимоги відповідача ОСОБА_2 щодо
визначення місця проживання дітей за
вказаною ним адресою суд вважає
безпідставними, такими, що суперечать
вимогами діючого сімейного
законодавства.

Так, відповідно до ст. 160 СК України
місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків. Відповідно до
ст. 161 СК України якщо батько та мати,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватись судом. При вирішенні
спору суд бере до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов’язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Суд не може передати дитину до того з
батьків, хто не має самостійного
доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, може своєю
аморальною поведінкою зашкодити
розвиткові дитини.

Отже, визначальною обставиною для
визначення місця проживання дитини є
проживання дитини з матір'ю або
батьком, а не конкретна юридична
адреса. Відповідно до висновку органу
опіки та піклування від 12.12.2013р. № 51
встановлено місто проживання
малолітніх дітей – ОСОБА_4, 16.02.2012р. та
ОСОБА_3, 03.07.2009р.н. з матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, а батькові ОСОБА_2 за його
заявою встановлені дня побачень в
суботу та неділю з 8-00г. по 16-00г. в
присутності матері дітей ОСОБА_1 З
таким висновком комісії суд
погоджується та вважає його
об’єктивним та таким, що відповідає
інтересам малолітніх дітей сторін.

В той же час суд зазначає, що позивачем
за зустрічними вимогами ОСОБА_2 не
надано жодних доказів на підтвердження
наявності підстав, встановлених в ч. 2
ст. 161 СК України, що унеможливлюють
визначення судом проживання дітей з
матір'ю. Вимоги про визначення
проживання дітей саме з їх батьком ,
тоб то позивачем за зустрічними
вимогами ОСОБА_2 фактично не заявлені.

Крім того, ст.. 186 СК України передбачає
контроль органу опіки та піклування за
цільовим витрачанням аліментів за
заявою платника аліментів, адресованої
цим органам про наявності фактів, що
дають підстави зробити висновок про
нецільове використання таких коштів їх
отримувачем.

З встановленого в судовому засіданні
вбачається, що позивач ОСОБА_1 із
вимогами про стягнення аліментів
звернулась вперше, фактів нецільового
використання аліментів з її боку
встановлено не було, а , отже, в цій
частині вимоги ОСОБА_2 також не
підлягають задоволенню.

Враховуюче викладене, керуючись ст.. 10.
60, 212-214 ЦПК України, 84, 180, 161 СК України,
суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 а користь ОСОБА_1
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в
розмірі 1/3 частини від всіх видів
доходу ОСОБА_2 щомісяця, починаючи з
02.09.2013р. та продовжувати до досягненням
ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 а користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання в розмірі 1/6
частини від всіх видів доходу ОСОБА_2
щомісяця, починаючи з 02.09.2013р. та
продовжувати до досягненням ОСОБА_4
трирічного віку, тоб то д0 16.02.2015р.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визначення місця проживання дітей
та зобов'язання надання звіту про
цільове використання аліментів,
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави
судовий збір в розмірі 229 /двісті
двадцять дев'ять/ грн, 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: