Справа № 703/4319/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2013 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого – судді Манька М.В.

при секретарях
Сухомудренко М.П., Пшенишній А.І.

з
участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_4 та просить визнати його таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням – квартирою № 4 по вул.
Кармелюка, 86 в м. Сміла Черкаської
області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вона є наймачем квартири АДРЕСА_1, в
якій зареєстрований також відповідач
та який з 01 лютого 2013 року в ній не
проживає, тому що в січні 2013 року він,
забравши свої особисті речі, покинув її
з малолітньою дитиною та вагітну
другою дитиною і створив іншу сім’ю.

Визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
позивачці необхідно для того, щоб
користуватись субсидією на комунальні
послуги, оскільки вона є матір’ю двох
малолітніх дітей – ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та Кароліни, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та на даний час перебуває у декретній
відпустці, комунальні послуги сплачує
лише вона, а чоловік проживає в іншій
сім’ї, аліментів на дітей та на дружину
не сплачує.

Під час розгляду справи ОСОБА_4
пред’явив до ОСОБА_3 зустрічний позов,
в якому просив суд зобов’язати
відповідачку усунути перешкоди в
користуванні квартирою № 4 по вул.
Кармелюка, 86 в м. Сміла Черкаської
області шляхом надання вільного
доступу в квартиру, посилаючись на те,
що він є зареєстрованим в цій квартирі,
але не проживає в ній з травня 2013 року –
з того часу, як дружина замінила
серцевину в замку вхідних дверей у цю
квартиру.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги повністю.

Відповідач за первісним позовом проти
позовних вимог заперечив категорично
та пояснив, що він 31 січня 2013 року
повернувся з роботи пізно вночі і,
посварившись з дружиною, зібрав свої
особисті речі та покинув квартиру, і з
того часу в ній не проживає.

Відповідачка за зустрічним позовом –
ОСОБА_3 – проти позовних вимог ОСОБА_4
заперечує та пояснила суду, що вона не
чинила йому перешкод в користуванні
квартирою, що він в кінці січня сам
покинув її вагітну, вона просила його
не покидати її в такому стані і
повернутись додому, на що відповідач їй
відповів, що ніколи не повернеться до
неї та дітей, крім того, відповідач мав
ключ від вхідних дверей, тому міг сам
безперешкодно потрапити до квартири до
вересня-місяця, коли вона дійсно
змінила серцевину замка на вхідних
дверях, оскільки замок остаточно
зламався.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
підлягає до задоволення, а в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням шляхом
надання вільного доступу в квартиру
слід відмовити повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено і сторонами визнано,
що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2000
року та є наймачами квартири АДРЕСА_2, а
також зареєстровані за цією адресою.

Згідно з актом обстеження жилого
приміщення від 16 липня 2013 року,
складеним сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
ОСОБА_4 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01
лютого 2013 року, особистих його речей в
квартирі немає.

Даний факт підтверджується також
показами свідків в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що
вона являється Головою ОСББ будинку №
86 по вул. Кармелюка в м. Сміла, сім’ю
ОСОБА_4 знає добре, і за характером
своєї діяльності добре знає, що
відбувається в будинку. ОСОБА_4 ще в
січні-місяці цього року проживав в
будинку, а з початку лютого 2013 року він
не з’являвся в будинку, і після такої
довготривалої відсутності вона його
вперше побачила в вересні цього року,
коли він звернувся до неї як голови
ОСББ за довідкою. Їй особисто відомо, що
ОСОБА_4, проживаючи в будинку, дуже
часто зловживав спиртними напоями,
перебуваючи в нетверезому стані,
неодноразово десь йшов з дому, а його
дружина шукає та повертає його додому.
На початку лютого позивачка повідомила
її, що її чоловік зібрав речі і покинув
її в стані вагітності та з малолітньою
дитиною, вона просила його повернутись,
але він відмовився. Сім’я ОСОБА_4
проживає за рахунок фінансової
допомоги батьків ОСОБА_3 Коли сторони
проживали разом, утворився борг за
комунальні послуги, так як ОСОБА_4
зарплату пропивав. Після того, як він
покинув сім’ю, борг, який утворився за
час спільного проживання сторін,
погасила мати ОСОБА_3 і на даний час
ОСОБА_3 вчасно сплачує всі комунальні
послуги.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що давно знає
цю сім’ю, ОСОБА_4 покинув вагітну
дружину – ОСОБА_3 в кінці січня 2013 року,
вона чітко пам’ятає, що 01 лютого 2013
року повернулась з лікарні мати
позивачки, то ОСОБА_4 на цей час уже не
проживав з позивачкою. Підтримуючи
дружні стосунки з сім’єю, вона була
обурена поступком відповідача і на
прохання позивачки поїхала прохати
відповідача, який проживав з іншою
жінкою по вул. Тургенєва в м. Сміла, щоб
той повернувся в сім’ю, оскільки
хотіла зберегти сім’ю і цього бажала
ОСОБА_3, в якої вже була одна спільна
дитина та мала народитись друга дитина.
На її прохання повернутись в сім’ю
відповідач відповів, що не збирається
повертатись і доля його дитини ОСОБА_1
його не цікавить, а дитина, яка повинна
народитись, взагалі, не його дитина.
ОСОБА_3 не чинила перешкоди ОСОБА_4 в
користуванні квартирою, а навпаки,
просила його повернутись до неї та
дітей. Він не виявляв бажання
зустрічатись з дітьми, новонароджену
доньку він жодного разу не бачив і не
виявляв бажання її побачити.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що
проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 і знає сім’ю
давно. Відповідач часто зловживав
спиртними напоями, а як вип’є, десь іде
з квартири, ОСОБА_3 його постійно шукає
по ближніх селах – то в Яблунівці, то в
Тернівці, повертає додому, не раз вона
їй допомогала доставляти його додому в
нетверезому стані. А в кінці січня
цього року позивачка прийшла до ОСОБА_6
дуже схвильована та стурбована і
повідомила, що її покинув чоловік і
пішов проживати до іншої жінки, яку
звуть ОСОБА_7, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5.
Їй було відомо, що ОСОБА_3 чекала на
дитину від відповідача – про це їй
повідомила раніше сама позивачка, тому
ОСОБА_6 була стурбована станом
позивачки. В присутності ОСОБА_6
позивачка зателефонувала відповідачу
і просила його повернутись додому,
свідок особисто чула через ввімкнений
гучномовець, як він грубо відмовив їй,
сказав, що він кохає іншу жінку і
повертатись додому не збирається,
навіть погрожував задушити дитину, яка
ще не народилась. Він відмовився
повертатись в сім’ю і на прохання
ОСОБА_6, яка також просила його
повернутись.

Свідок ОСОБА_9 – мешканка будинку № 86
по вул. Кармелюка – також підтвердила,
що 01 лютого 2013 року ОСОБА_4 вже не
проживав в квартирі № 4 цього будинку,
що позивачка його не виганяла, а
навпаки просила повернутись, обіцяючи
забути його проступки, але він не
повернувся. З 01 лютого 2013 року вона його
не бачила, хоча майже кожного дня буває
в квартирі позивачки, бо допомагає їй,
залишається з новонародженою дитиною,
коли мамі треба вийти до магазину чи в
аптеку, підтримує її морально. Лише в
липні цього року ОСОБА_4, приїхавши від
своєї матері з Чернігівської області,
зайшов до неї, щоб передати старшій
доньці подарунок від бабусі – його
матері, на що ОСОБА_9 запропонувала
особисто побачити доньку і
поспілкуватись з нею, так як вона скоро
повернеться зі школи, але він
відмовився почекати. Про заміну
серцевини замка вхідних дверей свідку
відомо лише, що позивачка поміняла її
на початку вересня, так як вона
зламалась.

Отже, як свідчить акт обстеження
квартири та покази свідків, ОСОБА_4 не
проживає в квартирі з 01 лютого 2013 року.

Крім того, відповідачем за первісним
позовом визнано, що він жодного разу не
бачив свою новонароджену дитину, яка
народилась 25 квітня 2013 року та яка з
моменту свого народження постійно
проживає зі своєю мамою – позивачкою
за первісним позовом у квартирі
АДРЕСА_3, отже, цей факт спростовує
доводи відповідача про те, що він не
проживає в спірній квартирі лише з
травня-місяця. Доказів того, що
позивачка змінила замок в квартирі в
травні-місяці, ОСОБА_4 суду не надав.

ОСОБА_4 в якості доказу того, що дружина
не допускала його в квартиру, надано до
суду акт про те, що в квартирі № 4 за
адресою: вул. Кармелюка, 86 в м. Сміла в
замку вхідних дверей замінена
серцевина і громадянин ОСОБА_4 не має
можливості потрапити в квартиру – цей
акт складено в присутності сусідів 10
вересня 2013 року, що спростовує покази
про те, що перешкоди у вільному
користуванні квартирою відповідачем
існували з травня 2013 року.

Згідно з висновком старшого ДІМ
Смілянського МВ УМВСУ в Черкаській
області ОСОБА_10 від 17 вересня 2013 року
про результати розгляду звернення
громадян 10 вересня 2013 року в
Смілянський МВ надійшло звернення
ОСОБА_4 про те, що його дружина - ОСОБА_3,
з якою він не проживає близько 6 місяців
не впускає до спільної квартири. При
перевірці встановлено, що з квітня 2013
року ОСОБА_3 посварилася зі своїм
чоловіком ОСОБА_4, після чого він пішов
жити до своєї знайомої ОСОБА_11,
проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім’ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4
не проживає в спірній квартирі з 01
лютого 2013 року, крім того, відповідач
особисто сам визнав цей факт в своїх
поясненнях в судовому засіданні,
пояснивши, що в кінці січня 2013 року,
зібравши речі, він сам покинув
квартиру, доказів про те, що він мав
бажання чи намагався потрапити до
найманої ним квартири напротязі шести
місяців після того, як покинув
квартиру, тобто, до 01 серпня 2013 року, не
надав, тому суд вважає, що відповідач за
первісним позовом втратив право
користування цим жилим приміщенням.

Позивач за зустрічним позовом не надав
суду доказів того, що він звертався до
відповідачки з проханням допустити
його в квартиру чи усунути перешкоди в
користуванні спірною квартирою, а акт
про те, що він не може потрапити в
квартиру, складено 10 вересня 2013 року –
в той час, коли справа про визнання його
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, розглядалась в суді,
не може бути доказом того, що з
січня–місяця існували перешкоди в
вільному доступі та користуванні
спірною квартирою, тому в зустрічному
позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 слід відмовити
повністю.

Відповідно зі ст. 88 ЦПК України
позивачці за первісним позовом слід
відшкодувати відповідачем судові
витрати в розмірі 1114 грн. 70 коп., а саме:
114 грн. 70 коп. - судовий збір та 1000 грн. -
витрати на правову допомогу.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про
судовий збір» за подання до суду
позовної заяви немайнового характеру
сплачується судовий збір в розмірі 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
або 229 грн. 40 коп., а позивачами сплачено
по 114 грн. 70 коп., тому з ОСОБА_4 на
користь держави слід стягнути судовий
збір як з відповідача за первісним
позовом - 114 грн. 70 коп. та як з позивача
за зустрічним позовом – 114 грн. 70 коп.,
всього - 229 грн. 40 коп.

На підставі наведеного, ст. 816 ЦК
України, ст. 71 ЖК України, керуючись
ст.ст. 14, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням – квартирою №4 будинку № 86
вул. Кармелюка м. Сміла.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні жилим приміщенням
шляхом надання вільного доступу в
квартиру відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, на
користь ОСОБА_3 судові витрати в
розмірі 1114 грн. 70 коп., а саме: 114 грн. 70
коп. - судовий збір та 1000 грн. - витрати
на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, на
користь держави судовий збір в розмірі
229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження – після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо воно не буде скасоване.

Головуючий:
М.В.Манько