Провадження по справі № 2/260/28/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого судді:

Шестопалової Я.В.

при секретарі:

Колесник А.О.

за участю:

позивача:
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

відповідачки:
ОСОБА_3

представника відповідачки:

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи по справі
Донецька міська рада, Управління
земельних ресурсів Донецької міської
ради, Ленінська районна у м. Донецьку
рада про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянки
необхідної для обслуговування будинку
та зобов,язання демонтувати паркан, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_3, треті особи: Донецька міська
рада, Управління земельних ресурсів
Донецької міської ради, Ленінська
районна у м. Донецьку рада про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою. В обґрунтування позову
зазначила, що на підставі договору
купівлі - продажу від 09.04.2003р. їй
належить домоволодіння АДРЕСА_1,
посвідчений державним нотаріусом
Сьомої Донецької державної
нотаріальної контори за реєстровим
№1-304 та зареєстрований у КП БТІ м.
Донецька 21.04.2003р. за №525161. Вказане
домоволодіння складається з: житлового
будинку (літ. А-1), сіней (літ. а,а1,а2),
погребу (літ. а3), збиральної - душу
(літ.Б), сараю (літ. Г), літньої кухні (літ.
Д), зливної ями (літ. О), огорожі №1-2 та
розташований на земельній ділянці
площею 320 кв.м., яка знаходиться у її
користуванні на підставі договору
користування №9/3443 від 19.01.2012р. Західна
сторона земельної ділянки граничить з
земельною ділянкою АДРЕСА_2, на
території якого знаходиться
домоволодіння, яке належить
відповідачу ОСОБА_3 Відповідачка
самовільно без її дозволу, демонтувала
паркан, який розділяв земельні ділянки,
та встановила новий залізобетонний
паркан, яким перенесла границю між їх
домоволодіннями. У теперішній час
встановлений відповідачем паркан
упритул прилягає до домоволодіння
позивачки та позбавляє її можливості
користуватись земельною ділянкою. З
метою вирішення цього питання вона
звернулась до виконавчого комітету
Ленінської районної у м. Донецьку ради
25.08.2010р., що прийняв рішення №330/1 згідно
якого західна границя земельної
ділянки АДРЕСА_1 та східна ділянка
земельної ділянки АДРЕСА_2 повинні бути
відновлені відповідно на відстані 0,80м
від житлового будинку літ. А-1 з
прибудовою літ. а1, на ОСОБА_3 покладений
обов'язок відновити граничну споруду
(паркан) відповідно до п.1 рішення. На
теперішній час ОСОБА_3 не виконала
рішення виконавчого комітету
Ленінської районної у м. Донецьку ради
у зв'язку з чим вона вимушена
звернутись до суду з вказаним позовом.
Просила суд усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
шляхом покладення на ОСОБА_3 обов'язку
перенести паркан на 0,80м від належного
їй житлового будинку (літ. А-1) з
прибудовою (літ. а1), встановлений нею на
західній границі земельної ділянки
АДРЕСА_1 та східній границі земельної
ділянки АДРЕСА_2, стягнути з
відповідача судовий збір у розмірі 107,30
гривень.

Під час розгляду справи судом
позивачка надала суду уточнення до
позовної заяви, згідно якого просила
суд усунути існуючі для ОСОБА_1
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом покладення на ОСОБА_3
обов'язку демонтувати паркан, що
примикає до належного ОСОБА_1 житлового
будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. а1),
встановлений ОСОБА_3 на західній
границі земельної ділянки АДРЕСА_1 та
східній границі земельної ділянки
АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, надала суду пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві, та зазначила, що у жовтні 2006 року
вона побачила, що стоїть новий бетонний
паркан замість дерев'яного паркану. У
зв'язку з чим вона звернулась до
виконкому Ленінської районної у м.
Донецьку ради та БТІ з цього приводу, за
результатами розгляду комісія
зобов'язала відповідачку поновити
граничний паркан між їх земельними
ділянками. Проте відповідачка
відмовилась виконувати рішення
виконкому. Просила суд уточнені
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, усунути існуючі для ОСОБА_1
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом покладення на ОСОБА_3
обов'язку демонтувати паркан, що
примикає до належного ОСОБА_1 житлового
будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. а1),
встановлений ОСОБА_3 на західній
границі земельної ділянки АДРЕСА_1 та
східній границі земельної ділянки
АДРЕСА_2.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримала, надала суду пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві, просила суд задовольнити
уточнені позовні вимоги, усунути
існуючі для ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
шляхом покладення на ОСОБА_3 обов'язку
демонтувати паркан, що примикає до
належного ОСОБА_1 житлового будинку
(літ. А-1) з прибудовою (літ. а1),
встановлений ОСОБА_3 на західній
границі земельної ділянки АДРЕСА_1 та
східній границі земельної ділянки
АДРЕСА_2.

У судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала у
повному обсязі, та зазначила, що вона є
власницею сусіднього будинку з
позивачкою, стінка будинку позивачки є
суміжною з її земельною ділянкою.
Приблизно у 2006-2007 р.р. дерев'яний паркан
впав, після чого вона поставила на те
саме місце бетонний паркан. Зазначила,
що позивачка має доступ до свого
будинку та має змогу його
обслуговувати. Також пояснила суду, що
нею було отримало рішення виконкому, з
яким не погодилась проте вона його не
оскаржувала у встановленому законом
порядку. Просила суд відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнав, надав суду заперечення на
позовну заяву та зазначив, що позивач
не надав суду документів, що
підтверджують його право власності або
право користування земельною ділянкою.
Також в експертизі №3643/23 від 15.10.2012р.
зазначено два паркани з боку ділянки
АДРЕСА_1, а тому позивач навмисно
вказував на паркан, який розташований
на земельній ділянці АДРЕСА_1, а не на
існуючий тривалий час паркан, який був
встановлений на межі земельних ділянок
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та не має ніякого
відношення до земельної ділянки
відповідача. Стосовно встановлення
відповідачем нового паркану на межі
земельних ділянок, то він був
встановлений на місці старого паркану,
крім того висновком експертизи №3643/23
встановлено, що він відповідає
державним будівельним нормам. Також
висновком експертизи №81/23 від 18.03.2013р.
встановлено, що площа земельної
ділянки позивача не відповідає площі
вказаної в документах, які є в
матеріалах справи та зазначено, що
зміни меж земельної ділянки позивача
відбулися на межі земельних ділянок
АДРЕСА_3 та земельної ділянки позивача
та складає 14 кв.м. Крім того висновком
експертизи встановлено, що фактична
площа земельної ділянки позивача менше
ні 11 кв.м. вказаної у техпаспорті та в
договорі користування. Відповідно до
вимог «Технічних вказівок щодо
визначення меж земельних ділянок
спільної та спільної часткової
власності фізичних та юридичних осіб
на забудованій території у населених
пунктах» якщо при удосконаленні меж
зміна площі кожної з земельних ділянок
не перевищує 6%, то вважається, що
земельна власність залишилася
незмінною і право власників не
анулюється. Згідно розрахунку площа
земельної ділянки позивача склалає 3,44%,
що не перевищує відсоткового значення.
Крім того висновком експертизи
встановлено, що згідно плану земельної
ділянки суміжна межа земельних ділянок
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 проходить на
відстані 1,25м від будинку літ. А-1 та на
відстані 0,5м від убиральні
розташованої на земельній ділянці
АДРЕСА_2 з боку АДРЕСА_1. У зв»язку з чим
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання представники третіх
осіб Донецької міської ради,
Управління земельних ресурсів
Донецької міської ради не з'явились,
надали суду заяву про розгляд справи за
їх відсутності.

У судове засідання представник
Ленінської районної у м. Донецьку ради
не з»явився, про час та дату розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Допитаний у судовому засіданні у
якості експерта ОСОБА_6 суду пояснив, що
оскільки у позивача не має документів
на земельну ділянку, приймався до уваги
план земельної ділянки зазначений у
технічному паспорті на будинок, також
відсутні документи по визначенню меж
земельних ділянок.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали цивільної справи, вважає що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні ним правовідносини.

На підставі договору купівлі - продажу
від 09.04.2003р. позивачу ОСОБА_1 належить
домоволодіння АДРЕСА_1, посвідченого
державним нотаріусом Сьомої Донецької
державної нотаріальної контори за
реєстровим №1-304 та зареєстрований у КП
БТІ м. Донецька 21.04.2003р. за №525161. (а.с.4-5)

ОСОБА_1 надана у користування
земельна ділянка площею 320 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
користування №9/3443 від 19.01.2012р.,
укладеним між Донецькою міською радою
та ОСОБА_1, зареєстрований в Управлінні
земельних ресурсів Донецької міської
ради. (а.с.6-7)

Згідно технічного паспорту
виданого КП Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька
домоволодіння АДРЕСА_1 складається з:
житлового будинку (літ. А-1), сіней (літ.
а,а1,а2), погребу (літ. а3), збиральної -
душу (літ. Б), сараю (літ. Г), літньої
кухні (літ. Д), зливної ями (літ. О),
огорожі №1-2. (а.с.9-11)

Судом встановлено, що у
користуванні відповідача ОСОБА_3
знаходиться земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
неодноразово зверталась із скаргами до
місцевих органів влади з метою
вирішення спору з приводу межі
земельної ділянки з сусідкою ОСОБА_3

Листом виконавчого комітету Донецької
міської ради від 25.10.2007р. №01/27-04360 ОСОБА_1
повідомлено, що вирішення земельного
спору з встановлення межі земельних
ділянок з сусідами та додержання ними
правил добросусідства направлено до
Ленінської районної у м. Донецьку ради.
(а.с.18)

Листом виконавчого комітету
Ленінської районної у м. Донецьку від
05.03.2007р. ОСОБА_1 повідомлено, що з
приводу конфлікту з сусідом з приводу
межі рекомендовано звернутись до
Ленінського РВ ДМУ для вирішення
конфліктної ситуації. (а.с.19)

Листом виконавчого комітету
Ленінської районної у м. Донецьку ради
від 26.06.2007р. ОСОБА_1 повідомлено, що з
приводу конфлікту з сусідом по границі
земельної ділянки встановлено, що між
будинками наявна огорожа, збудована
самовільно власником будинку АДРЕСА_2
без згоди сусідів домоволодіння
АДРЕСА_1, зсунувши границю у бік
домоволодіння АДРЕСА_1 , що перешкоджає
обслуговуванню житлового будинку.
(а.с.20)

Згідно акту комісії по розгляду
земельного спору по суміжним границям
між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3
від 18.08.2010р. встановлено, що земельна
ділянка АДРЕСА_1 західна сторона якого
має спільну границю з земельною
ділянкою АДРЕСА_2, північна сторона з
земельними ділянками АДРЕСА_3, границі
земельної ділянки по АДРЕСА_1 повністю
не відповідають матеріалам БТІ, розмір
південної границі земельної ділянки
домоволодіння по АДРЕСА_2 складає 9м,
фактично 9,80м, розмір південних границь
складає не менш 80см та обумовлено тим,
що власник домоволодіння АДРЕСА_2
демонтував огорожу, що представляв
собою граничну споруду з земельною
ділянкою без згоди заявника, а також
встановив нову огорожу, прибудував
його до житлового будинку літ .А-1 з
прибудовою літ.а-1 по АДРЕСА_1, чим
позбавив заявника території
необхідної для обслуговування
вказаного житлового будинку (а.с.83-84)

Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної у м. Донецьку від
25.08.2010р. №330/1 про вирішення земельного
спору з приводу відновлення границі
землекористування між власниками
домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
відновлено західну границю земельної
ділянки по АДРЕСА_1, східну границю
земельної ділянки по АДРЕСА_2
відповідно на відстані 0,80м від
житлового будинку літ. А-1 з прибудовою
літ. а1 по АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_3,
власника домоволодіння АДРЕСА_2,
відновити граничну споруду (огорожу)
відповідно до вказаного рішення;
розмір та розташування північних
границь земельної ділянки по АДРЕСА_1,
південних границь земельних ділянок по
АДРЕСА_3 залишено без змін. (а.с.12-13)

Вказане рішення виконавчого комітету
№330/1 від 25.08.2010р. вручено відповідачу
ОСОБА_3, що підтверджується листом
голови об'єднаного квартального
комітету від 30.11.2010р. (а.с.62)

Судом встановлено та не
заперечувалось сторонами у судовому
засіданні, що у 2006-2007р.р. замість
дерев'яного паркану між земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 та земельною
ділянкою по АДРЕСА_2 відповідачем
ОСОБА_3 був збудований залізобетонний
паркан між вказаними земельними
ділянками.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом та просить суд
усунути існуючі для ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
шляхом покладення на ОСОБА_3 обов'язку
демонтувати паркан, що примикає до
належного ОСОБА_1 житлового будинку
(літ. А-1) з прибудовою (літ. а1),
встановлений ОСОБА_3 на західній
границі земельної ділянки АДРЕСА_1 та
східній границі земельної ділянки
АДРЕСА_2.

В судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_3 заперечувала, що
залізобетонна огорожа встановлена
замість дерев'яного паркану, який
розділяв її земельну ділянку та
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
що знаходиться у користуванні позивача
ОСОБА_1, порушує права позивача, тому що
бетонна огорожа була збудована на тому
самому місці, де й знаходилась тривалий
час дерев'яна огорожа.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 04.07.2012 року по вказаній
цивільній справі призначено
проведення судової будівельно -
технічної експертизи.

Згідно з висновком Науково - дослідного
інституту судових експертиз №3643/23 від
15.10.2012 року фактичний розмір земельної
ділянки розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, яка знаходиться у
користуванні позивача ОСОБА_1 складає:
зі сторони АДРЕСА_1 - 19,48м, зі сторони
провулку - 17,87 м, зі сторони
домоволодінь АДРЕСА_3 - 19,75м, зі сторони
домоволодінь по АДРЕСА_2 - 20,47м.
Фактичний розмір земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка
знаходиться у користуванні
відповідача ОСОБА_3 складає: зі сторони
АДРЕСА_2 - 11,30м, зі сторони домоволодінь
по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 - 54,14м, зі сторони
АДРЕСА_1 - 9,36м та 10,36м, зі сторони
домоволодіння АДРЕСА_1 - 54,64м. Паркан,
який знаходиться на західній межі
земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка
знаходиться у користуванні позивача
ОСОБА_1 та відповідно східній межі
земельної ділянки по АДРЕСА_2, яка
знаходиться у користуванні
відповідача ОСОБА_3 відповідає
Державним будівельним нормам.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Донецька від 26.12.2012 року по вказаній
цивільній справі призначено
проведення додаткової судової
будівельно - технічної експертизи.

Згідно з висновком Науково - дослідного
інституту судових експертиз №81/23 від
18.03.2013 року додаткової судової
будівельно - технічної експертизи
фактичні розміри земельної ділянки
АДРЕСА_1, зазначені у висновку
будівельно - технічної експертизи та
його фактична площа не відповідають
розміру та площі вказаної ділянки,
вказаній у договорі користування №9/3443
від 19.01.2012р. та технічному паспорті;
фактична площа земельної ділянки менше
на 11 кв.м., зміна границь земельної
ділянки по АДРЕСА_1 виникло на двох
ділянках площею 7 кв.м. кожний, всього 14
кв.м., що на 14 кв.м.. - 11 кв.м. = 3 кв.м. більше
різниці між площею ділянки, вказаної у
технічному паспорті та договорі
користування, та фактичною площею
ділянки по АДРЕСА_1. Вказані ділянки
розташовані зі сторони домоволодіння
по АДРЕСА_3. Технічний стан стіни
будинку АДРЕСА_1 зі сторони земельної
ділянки АДРЕСА_2 та фасадної стіни
будинку АДРЕСА_1 оцінюється як
незадовільне, експлуатація елементів
будинку можлива за умови проведення їх
ремонту, стіна будинку АДРЕСА_1 зі
сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 та
фасадна стіна будинку АДРЕСА_1
потребують текучого ремонту, вартість
відновлювального ремонту стіни
будинку АДРЕСА_1 зі сторони будинку
земельної ділянки АДРЕСА_2 та фасадної
стіни будинку АДРЕСА_1 може складати 6040
гривень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Оскільки відповідачка ОСОБА_3 не
спростувала належним чином відомостей,
що містяться у висновках експерта
№3643/23 від 15.10.2012р. та №81/23 від 18.03.2013р.
суд приймає до уваги як письмовий доказ
вказані висновки експерта, складені
експертом ОСОБА_6, що підтверджують
зменшення розміру земельної ділянки
АДРЕСА_1 на 11 кв.м., порівняно з
фактичною площею, вказаній у договорі
користування №9/3443 від 19.01.2012р. та
технічному паспорті.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або землекористувачем документа, який
посвідчує право власності чи право
постійного користування або укладання
договору оренди, їх державній
реєстрації та встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Як встановлено судом, ні позивачка, ні
відповідачка не мають
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки, які зареєстровані у
встановленому законом порядку. Крім
того, судом встановлено, що тривалий
час між сторонами існує конфлікт з
приводу межі земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та та
земельної ділянки, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Суд встановив та це підтверджено
наявними в справі доказами, що
позивачка на підставі договору
користування №9/3443 від 19.01.2012р.,
укладеного між Донецькою міською радою
та ОСОБА_1, зареєстрованого в
Управлінні земельних ресурсів
Донецької міської ради, користується
земельною ділянкою площею 320 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.7 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
16.04.2004р. №7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою.
Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
згідно з частиною третьою статті 152 ЗК
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів
захисту.

Відповідно ст. 90 ЗК України власник
земельної ділянки має право самостійно
господарювати на земельній ділянці та
споруджувати жилі будинки, виробничі
та інші будівлі та споруди.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_3 підтвердила суду той факт, що у
2006-2007 р.р. нею була збудована бетонна
огорожа на межі земельної ділянки
АДРЕСА_1 у м. Донецьку, що знаходиться у
користуванні позивача ОСОБА_1 та на
теперішній час відповідачка
відмовляється знести вказану огорожу.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Крім того, рішенням виконавчого
комітету Ленінської районної у м.
Донецьку від 25.08.2010р. №330/1 відновлено
західну границю земельної ділянки по
АДРЕСА_1, східну границю земельної
ділянки по АДРЕСА_2 відповідно на
відстані 0,80м від житлового будинку літ.
А-1 з прибудовою літ. а1 по АДРЕСА_1 та
зобов'язано ОСОБА_3, власника
домоволодіння АДРЕСА_2, відновити
граничну споруду (огорожу) відповідно
до вказаного рішення. Вказане рішення
відповідачем у встановленому законом
порядку оскаржене не було.

Також висновком експертизи Науково -
дослідного інституту судових
експертиз №81/23 від 18.03.2013 року
додаткової судової будівельно -
технічної експертизи встановлено, що
технічний стан стіни будинку АДРЕСА_1
зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2
та фасадної стіни будинку АДРЕСА_1
оцінюється як незадовільне,
експлуатація елементів будинку
можлива за умови проведення їх ремонту,
стіна будинку АДРЕСА_1 зі сторони
земельної ділянки АДРЕСА_2 та фасадна
стіна будинку АДРЕСА_1 потребують
поточного ремонту.

У зв'язку з чим усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
ОСОБА_1 необхідно для здійснення
поточного ремонту житлового будинку
АДРЕСА_1 оскільки як встановлено судом,
позивачка не має доступу до стіни та
фасадної стіни будинку АДРЕСА_1
оскільки залізобетонний паркан
наближений упритул до вказаного
будинку позивачки.

Таким чином, суд вважає доводи
позивачки в частині здійснення
відповідачкою ОСОБА_3 перешкод у
користуванні земельної ділянки
необхідної для обслуговування
належного їй на праві приватної
власності будинку шляхом зобов'язання
демонтувати встановлений нею впритул
до будинку АДРЕСА_1 залізобетонний
паркан є такими, що знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
тому суд вважає за необхідне
задовольнити в цій частині позовні
вимоги ОСОБА_1 та необхідно усунути
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
земельної ділянки необхідної для
обслуговування належного їй на праві
приватної власності будинку АДРЕСА_1,
шляхом зобов,язання ОСОБА_3 демонтувати
встановлений нею впритул до будинку
АДРЕСА_1 залізобетонний паркан.

Крім того відповідно до ст.. 88 ЦПК
України суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_1 судові
витрати, а судовий збір у розмірі 107,30
гривень та витрати за проведення
судових будівельно - технічних
експертиз у розмірі 2 211 гривень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 90, 116, 125, 152 Земельного
кодексу України, п.7 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 16.04.2004р. №7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», ст.ст. 3,10, 11, 60, 61,88,212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи по справі Донецька
міська рада, Управління земельних
ресурсів Донецької міської ради,
Ленінська районна у м. Донецьку рада
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянки необхідної для
обслуговування будинку та зобов,язання
демонтувати паркан - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні земельної ділянки
необхідної для обслуговування
належного їй на праві приватної
власності будинку АДРЕСА_1, шляхом
зобов,язання ОСОБА_3 демонтувати
встановлений нею впритул до будинку
АДРЕСА_1 залізобетонний паркан.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 107 (сто
сім) гривень 30 (тридцять) копійок,
витрати за проведення судових
будівельно - технічних експертиз у
розмірі 2 211 (дві тисячі двісті
одинадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10- денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: