Справа № 706/1257/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року
м. Христинівка

Христинівський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючої судді Вітер Л. А., при
секретарі Лещенко О.Л., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Христинівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_1 до
Дочірнього підприємства "Харвіст -
ОСОБА_4" про витребування майна з чужого
незаконного володіння, скасування
державної реєстрації договору та
відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, в якому прохав:

1.Витребувати з чужого незаконного
володіння відповідача, в особі
Дочірнього підприємства
«Харвіст-Умань», земельну ділянку №168
площею 1,8800 га, в адміністративних межах
Синицької сільської ради,
Христинівського району, Черкаської
області, за межами села Синиця,
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії II-ЧР №012510,
шляхом зобов'язання останнього
повернути вказане майно законному
власнику ОСОБА_3.

2.Скасувати державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки №477
від 29.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_3
та ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_4 ВАТ «ММК ім.
Ілліча» (ДП «Харвіст-Умань») на
земельну ділянку №168 площею 1,8800 га, в
адміністративних межах Синицької
сільської ради, Христинівського
району, Черкаської області,
зареєстрованого 26.12.2006 року за №51
в Христинівському районному відділі
Черкаської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК».

3.Стягнути з відповідача ДП
«Харвіст-Умань» на користь ОСОБА_3
завдані збитки у вигляді витрат на
проведення експертного
почеркознавчого дослідження в сумі 735,60
гривень та витрат у вигляді судового
збору на загальну суму 649,66 гривень.

Позов мотивований тим, що 11.06.2012 року
дізнався, що він ОСОБА_3, як власник
земельної ділянки площею 1,88 га,
розташованої в адміністративних межах
Синицької сільської ради
Христинівського району Черкаської
області, уклав договір оренди №477
належної йому земельної ділянки з
орендарем ДП «Ілліч – ОСОБА_4» ВАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», назва якого
була змінена на ДП «Харвіст ОСОБА_4»,
строком на 20 років, який зареєстрований
26.12.2006 року за № 51 в
Христинівському районному відділі
Черкаської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК».

Позивач посилається на те, що вказаного
договору не укладав та не підписував.
Відповідно до вимог Закону України
«Про оренду землі» укладення договору
оренди земельної ділянки без згоди на
те власника вважається порушенням.
Також він вказував, що до договору не
надано плану-схеми земельної ділянки,
кадастрового плану, акту визначення
меж земельної ділянки, проекту
відведення земельної ділянки, що є
підставою для визнання договору
недійсним та скасування його державної
реєстрації.

Під час розгляду справи в суді
представник позивача збільшив позовні
вимоги і прохав визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки №477
від 29.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_3
та ДП «Ілліч-Arpo ОСОБА_4 ВАТ «ММК ім.
Ілліча» на земельну ділянку №168 площею
1,8800 га. (рілля), в адміністративних
межах Синицької сільської ради,
Христинівського району, Черкаської
області, зареєстрованого 26.12.2006 року за
№951 в Христинівському районному
відділі Черкаської регіональної філії
ДП «Центр ДЗК», а також стягнути з
відповідача судові витрати.

Підставою для збільшення позовних
вимог посилався на те, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.
1-3,5,6 ст.203 ЦК України. А поскільки
договір оренди пройшов державну
реєстрацію, а тому з моменту реєстрації
є укладеним і повинен бути визнаний
недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача збільшені позовні вимоги
підтримав повністю, прохав не
розглядати його письмове клопотання
про залишення заяви про збільшення
розміру позовних вимог без розгляду.

Представник відповідача позову не
визнав і прохав в задоволенні позовних
вимог відмовити, посилаючись на те, що
позивачу протягом 2008-2012 року
виплачувалась орендна плата,
відповідно до акту приймання-передачі
земельної ділянки позивач передав, а
відповідач прийняв у користування
земельну ділянку, що свідчить про те, що
Договір було укладено з його відома та
він був обізнаний з умовами Договору.
Представник також вказав що висновком
експертизи є неналежним доказом у
справі, поскільки ухвала суду про
призначення такої експертизи не
постановлялась. Прохав застосувати
строки позовної давності.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з’явився, подав письмові пояснення,
відповідно до яких він вказує, що
позовні вимоги підтримує повністю.
Також він вказав, що 01.08.2006 року
особисто уклав договір оренди з ВАТ
«Уманьфермаш» №444, на земельну ділянку
площею 1,88 га, в адміністративних межах
Синицької сільської ради, яка належить
йому на праві приватної власності. І
саме по цьому договору він отримував
орендну плату. 11.06.2012 р. він довідався,
що орендну плату він фактично отримує
не по договору укладеного з ВАТ
«Уманьфермаш», а по договору з ДП
«Ілліч-Агро ОСОБА_4», якого не укладав і
про який йому нічого не було відомо.
Тому для проведення експертного
дослідження йому довелось витребувати
примірник договору з відділу
Держкомзему в Христинівському районі.
Йому також стало відомо, що в с. Синиця
також працює ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_4»,
яке як і ВАТ «Уманьфермаш», мають
одного власника. Він не цікавився про
розподіл виробничих сфер між даними
підприємствами, а йому було достатньо
того, що він отримував орендну плату до
договору, укладеного ним з ВАТ
«Уманьфермаш». Про те, що він отримує
орендну плату не від ВАТ «Уманьфермаш»
йому ніхто не повідомив, а у відомостях
на отримання орендної плати не було
інформації про договір, по якому він
отримує орендну плату.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення повністю на
підставі слідуючого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на
підставі державного акту на праві
приватної власності на землю від 20.08.2002
року є власником земельної ділянки 1,88
га з цільовим призначенням – для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована на
території Синицької сільської ради.

В с. Синиця працює два господарства: «ДП
«Ілліч-Агро-Умань», назва якого була
змінена на ДП «Харвіст-Умань», та ВАТ
«Уманьфермаш». Дані підприємства мають
одного власника, використовують одні
ті ж самі адмінприміщення, комору для
зберігання зерна, тік та інше.

01.08.2006 року між ОСОБА_3 та ВАТ
«Уманьфермаш» укладено щодо земельної
ділянки позивача договір оренди
строком на 20 років, який 18.08.2006 року
зареєстрований в Христинівському РВ
Черкаської регіональної філії Центру
ДЗК за №10, а 29.12.2006 року між ОСОБА_3
та ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ВАТ «ММК ім..
Ілліча» укладено договір оренди
відносно цієї ж земельної ділянки
строком на 20 років, який 26.12.2006 року
зареєстрований в Христинівському РВ
Черкаської регіональної філії Центру
ДЗК за №51.

Згідно з вимогами ст. 204, ч. 1 ст. 215 ЦК
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину (сторонами) вимог, які
встановлені ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України.

Згідно з висновком №1528-П експертного
почеркознавчого дослідження, підпис
від імені ОСОБА_3 в оригіналі договору
оренди земельної ділянки №477 від 29.12. 2006
року виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 , ч. 3 ст. 640 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору. Договір,
який підлягає державній реєстрації, є
укладеним з моменту державної
реєстрації.

Договір оренди від 16.11.2006 року пройшов
державну реєстрацію, а тому на підставі
ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ст. 125
Земельного Кодексу України, з моменту
реєстрації є укладеним і може бути
визнаний недійсним.

Таким чином, встановлено, що позивачем
договір оренди від 29.12.2006 року не
підписувався, а підпис виконаний іншою
особою, тому необхідно визнати його
недійсним. Посилання представника
відповідача на те, що договір є дійсним,
поскільки позивачем отримувались
орендна плата, підписано акт
приймання-передачі земельної ділянки
не заслуговують до уваги, поскільки
спростовуються поясненнми
представника позивач, письмовими
поясненнями позивача, матеріалами
справи. Позивач і представник позивача
вказували, що про існування вказаного
договору дізнались тільки 11.06.2012 року,
коли отримали на їх звернення
відповідь із відділу Держземагенства у
Христинівському районі про те, що в
договорі оренди земельної ділянки
зареєстрованого 26.12.2006 р. за №51,
укладеного між ОСОБА_3 та ДП
«Ілліч-Агро-Умань ВАТ «ММК ім. Ілліча»
наявні такі невід’ємні частини:

1.          Акт приймання - передачі
земельної ділянки.

2.          План зовнішніх меж
земельної ділянки.

Номер земельної ділянки - 168.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки з урахуванням індексу інфляції
на даний час становить 52758,67грн.

Право власності на земельну ділянку
посвідчено державним актом II-ЧР № 012510
рахується за ОСОБА_3.

Позивач вважав, що отримує орендну
плату по договору від 01.08.2006 року
укладеного ним з ВАТ «Уманьфермаш»,
раніше про існування договору від
29.12.2006 року не знав, договір від 29.12.2006
року не підписував, що стверджується
висновком експертного дослідження.
Тому суд бере до уваги саме ці покази,
поскільки вони є належними і
достовірними і підтверджуються іншими
матеріалами справи. Представник
відповідача, вказуючи що експертиза
судом не призначалась, тому висновок
експертного дослідження є неналежним.
Але з такою заявою представник
відповідача суд не погоджується,
поскільки Законом не заборонено
звернення до експерта за отриманням
експертного дослідження, представник
відповідача не надав жодних
аргументів щодо недостовірності цього
висновку, відмовився від призначення
судом почеркознавчої експертизи,
посилаючись на те, що, на його думку,
саме позивач підписував договір та акт
прийому-пердачі земельної ділянки.

Крім того, представник відповідача
надав до суду копії відомостей про
отримання позивачем орендної плати за
2008-2012 роки в підтвердження обізнаності
позивача про договір та умови договору,
але суд вважає, що вказані докази не
можуть слугувати доказом обізнаності
позивача про укладений договір та його
умови. Поскільки відомості не на всіх
сторінках, а то взагалі, не містять
назви платника орендної плати, обидва
підприємства, що укладали договора,
являються підприємствами одного
власника, розташовані в с. Синиця, мають
єдине адмінприміщення (контору),
комору, тік де видавалась орендна
плата, тому позивачу було не відомо про
розподіл виробничих сфер між даними
підприємствами, як і про підприємство,
яке видало йому орендну плату.

Крім того, отримання орендної плати не
свідчить про обізнаність позивача з
усіма умовами договору (строк дії
договору, умови повернення земельної
ділянки та інше).

Судом не обговорюється питання
недійсності договору з підстав
відсутності у договорі оренди істотних
умов, передбачених ст.. 15 Закону України
«Про оренду землі», що було вказано в
первісній позовній заяві, поскільки
представник позивача в судовому
засіданні відмовився від цих підстав
для визнання договору недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов’язані з недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов’язана повернути другій стороні
все, що вона одержала на виконання
цього правочину.

Тому позовні вимоги стосовно
витребування від відповідача та
повернення власнику земельної ділянки
також підлягають до задоволення.

В судовому засіданні представник
відповідача заявив про застосування
строків позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України
передбачено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю
три роки.

За змістом ст. 256 ЦК України позовна
давність – це строк, у межах якого
особа може звернутись до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у справі, є
підставою для відмови в позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК
України).

Як встановлено вище по рішенню, позивач
договір не підписував, уклав договір
01.08.2006 року з ВАТ «Уманьфермаш» і
вважав, що орендну плату отримував саме
від цього підприємства, нового
договору, укладеного з відповідачем не
отримував, а тільки, після звернення до
відділу Держземагенства в
Христинівському районі, отримав 11.06.2012
року копію договору оренди і дізнався
про всі умови договору. Тому суд вважає,
що позивач не пропустив строку
звернення до суду, звернувся до суду у
межах строку позовної давності коли
дізнався про порушення свого права –
11.06.2012 року.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 202, 203, 207, 210, 215, 216,
400, 316-319, 321, 373, 386, 387, 391, 627, 761, 1212, 1213 ЦК
України, ст.ст. 2,4,6 ЗУ “Про оренду
землі”, ст.ст. 90, 93,152,158 Земельного
кодексу України, ст.ст. 8, 55 Конституції
України, ст.ст. 10, 11, 38, 64, 80, 212, 214 – 215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 в особі представника
ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства
"Харвіст - ОСОБА_4" про витребування
майна з чужого незаконного володіння,
скасування державної реєстрації
договору та відшкодування збитків
задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки №477 від 29.12.2006 року,
укладеного між ОСОБА_3 та ДП
“Ілліч-Агро ОСОБА_4 ВАТ “ММК ім.
Ілліча” на земельну ділянку №168 площею
1,8800 га. (рілля), в адміністративних
межах Синицької сільської ради,
Христинівського району, Черкаської
області, зареєстрованого 26.12.2006 року за
№51 в Христинівському районному
відділі Черкаської регіональної філії
ДП “Центр ДЗК”.

Витребувати з чужого незаконного
володіння відповідача, в особі
Дочірнього підприємства
“Харвіст-Умань”, земельну ділянку №168
площею 1,8800 га, що знаходиться в
адміністративних межах Синицької
сільської ради, Христинівського
району, Черкаської області, за межами
села Синиця, державний акт на право
власності на земельну ділянку серії
II-ЧР №012510, та зобов`язати останнього
повернути вказане майно законному
власнику ОСОБА_3.

Стягнути з відповідача ДП
“Харвіст-Умань” на користь ОСОБА_3
збитки у вигляді витрат на проведення
експертного почеркознавчого
дослідження в сумі 735,60 гривень та
витрат у вигляді судового збору на
загальну суму 649 гривень 66 копійок.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_5