Справа № 249/7510/13-ц
У Х В А Л А

іменем України

27 грудня 2013 р.

м.
Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Грузновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Шахтарську
Донецької області подання Відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянина
України ОСОБА_1 за кордон, -

В С Т А
Н О В И В :

26.12.2013 року до суду звернувся
ВДС Шахтарського МРУЮ з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду
громадянки України – ОСОБА_1 за кордон,
мотивуючи свої вимоги наступним. В
провадженні відділу ДВС Шахтарського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення
Шахтарського міськрайонного суду від
25.07.2006 року про стягнення з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частки всіх видів її доходу щомісяця,
починаючи стягнення з дня звернення до
суду і до досягнення дитиною
повноліття. Відділом ДВС Шахтарського
МРУЮ відкрито виконавче провадження та
надано строк для добровільного
виконання рішення суду. В
добровільному порядку рішення суду
боржником не виконується.
Заборгованість за аліментами станом на
01.12.2013 року складає 50590,72 грн. Згідно
відповідей банківських установ
поточних рахунків в боржника немає,
нерухомістю він не володіє. З
наведеного вбачається, що рішення суду
не виконується в повному обсязі, що
свідчить про ознаки ухилення ОСОБА_1
від виконання зобов’язань, покладених
на неї судовим рішенням. В зв’язку з
цими обставинами заявник вимушений
звернутися до суду з поданням про
тимчасове обмеження права виїзду за
кордон боржника – ОСОБА_1.

В судове засідання
представник заявника не з’явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали
справи, встановив наступне.

В провадженні відділу ДВС Шахтарського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення
Шахтарського міськрайонного суду від
25.07.2006 року про стягнення з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частки всіх видів її доходу щомісяця,
починаючи стягнення з дня звернення до
суду і до досягнення дитиною
повноліття. Відділом ДВС Шахтарського
МРУЮ відкрито виконавче провадження та
надано строк для добровільного
виконання рішення суду. В
добровільному порядку рішення суду
боржником не виконується.
Заборгованість за аліментами станом на
01.12.2013 року складає 50590,72 грн. Згідно
відповідей банківських установ
поточних рахунків в боржника немає,
нерухомістю він не володіє.

З наведеного вбачається, що рішення
суду не виконується в повному обсязі,
що свідчить про ознаки невиконання
ОСОБА_1 зобов’язань, покладених на неї
судовим рішенням.

Відповідно до ст.
6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та
в’їзду в Україну громадян України» та
п.8 Правил перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджених постановою КМУ від 27
січня 1995 року №57 громадянину України
може бути відмовлено у видачі паспорту
або громадянину України, який має
паспорт, може бути тимчасового
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов’язання – до
виконання зобов’язань або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України або він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням – до виконання
зобов'язань.

За змістом п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Статтею 90 зазначеного Закону
передбачена відповідальність за
невиконання законних вимог державного
виконавця та порушення вимог цього
Закону.

Законом, зокрема,
передбачено юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутись і бути
об’єктивно наявним та вбачатись з
матеріалів справи виконавчого
провадження.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням обов'язку
у виконавчому провадженні може
свідчити невиконання ним своїх
обов’язків, передбачених ч.6 ст. 12
Закону «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Проте, жодного доказу ухилення
боржником від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням суду,
державним виконавцем не наведено.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів,
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби.

Таким чином, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України стосовно
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в’їзду в Україну
громадян України», ст. 377-1 ЦПК України,
суд -

У Х
В А Л И В :

В задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянина
України ОСОБА_1 за кордон – відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
О.М.Вірченко