Справа № 646/3761/13-ц
№ производства 2/646/1228/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013 року

м.Харків

Червонозаводський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого – судді Благої І.С.

при секретарі – Шеховцовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Перша
харківська державна нотаріальна
контора, державний нотаріус Шостої
харківської державної нотаріальної
контори ОСОБА_3, про розірвання
договору довічного утримання, –

встановив:

Позивач звернулась до суду з
позовом, яким просила:

- розірвати договір довічного
утримання, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, посвідчений державним
нотаріусом Шостої харківської
державної нотаріальної контори ОСОБА_3;

- визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування після померлого ОСОБА_4,
померлого 07.03.2013р., право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що позивач була
дружиною померлого 07.03.2013р. ОСОБА_5 і,
відповідно, його спадкоємицею першої
черги. За життя ОСОБА_4 04.12.2009р. він уклав
з ОСОБА_2 договір довічного утримання,
посвідчений державним нотаріусом
шостої Харківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3 За умовами
цього договору ОСОБА_4 передає, а ОСОБА_2
отримує у власність квартиру АДРЕСА_1,
взамін чого ОСОБА_2 зобов'язується
забезпечувати відчужувача ОСОБА_4
утриманням довічно на умовах
укладеного договору. Це утримання
включає в себе: забезпечення
харчуванням, одягом, необхідною
допомогою, включаючи й медичну, що
становить грошовий еквівалент 500,00 грн.
на місяць. Також ОСОБА_2 зобов'язався
сплачувати комунальні послуги за
вказану квартиру у терміни,
встановлені відповідними договорами
про надання таких послуг. Крім того,
ОСОБА_2 зобов'язався здійснити
поховання ОСОБА_4 після його смерті. Але
позивач вважає, що ОСОБА_2 неналежним
чином виконував взяті на себе
зобов'язання, оскільки догляду за
ОСОБА_4 не здійснював, медичні
препарати не надавав, комунальні
послуги за квартиру не оплачував,
поховання ОСОБА_4 не здійснив. На
переконання позивачки, ці обставини
свідчать не тальки про неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань, але й про
відмову останнього від виконання своїх
обов'язків в односторонньому порядку.
Тому позивач вважає, що спірний договір
має бути розірваний.

Ухвалою суду від 24.12.2013р. позов в
частині позовної вимоги про визнання
за позивачкою права власності на
квартиру АДРЕСА_1, було залишено без
розгляду на підставі відповідної заяви
позивачки.

В судовому засіданні позивачка та її
представник Синєгубов підтримали
позов та підтвердили фактичні
обставини, які в ньому викладені.
Позивачка пояснила, що вона проживала
разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 у
квартирі АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 заперечували проти позову.

Крім того, відповідач, допитаний в
судовому засіданні за його згодою в
якості свідка, показав, що у 2009 році у
зв'язку з необхідністю вирішити
житлові проблеми у сім'ї він звернувся
до громадської організації «Пансіон»,
де йому допомогли знайти людину
похилого віку, яка потребувала
утримання взамін на відчуження в
подальшому квартири. Такою людиною був
ОСОБА_4 04.12.2009р., досягнувши згоди про
всі істотні умови, відповідач та ОСОБА_4
уклали договір довічного утримання,
умови якого відповідач належно
виконував, передавши ОСОБА_4 під час
укладення договору одноразово 30'000 грн.,
та в подальшому перераховуючи на
користь ОСОБА_4 суму утримання по 500,00
грн. щомісячно, а також по 400,00 грн.
щомісячно для оплати комунальних
послуг. При цьому ОСОБА_2 був впевнений,
що ОСОБА_4 не перебуває у шлюбі,
оскільки той підписав у нотаріуса
відповідну заяву. Після укладення
договору ОСОБА_2 регулярно раз на
місяць по телефону спілкувався з
ОСОБА_4, інколи приїздив до нього додому
разом зі своєю дружиною. Під час таких
візитів відповідач ніколи не бачив
позивачку. Обстановка у квартирі не
свідчила про присутність жінки у житті
ОСОБА_4 Про те, що ОСОБА_4 помер
відповідач дізнався через три тижні,
коли не зміг по телефону зв’язатися з
ним. Слухавку підняла якась жінка і
повідомила позивача про те, що з ОСОБА_4
все добре. Тому відповідач у дільниці
КП «Жилкомсервіс» дізнався про те, що
ОСОБА_4 помер. Після цього відповідач
звернувся до органів міліції та
представників КП «Жилкомсервіс», надав
їм договір довічного і квартиру ОСОБА_4
було відчинено.

Третя особа державний нотаріус ОСОБА_3
у судовому засіданні заперечувала
проти позову.

Представник тре трьох особи – 1-ї ХДНК в
судове засідання не з'явився, подавши
до суду заяву про розгляд справи за
його відсутності.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами судом
встановлено такі факти та відповідні
їм правовідносини.

04.12.2009р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було
укладено договір довічного утримання,
посвідчений державним нотаріусом
шостої Харківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3 в реєстрі
№1-1 (а.с.144-145).

Згідно з умовами цього договору ОСОБА_4
передає, а ОСОБА_2 отримує у власність
квартиру АДРЕСА_1. У свою чергу, ОСОБА_2
зобов'язався довічно утримувати
відчужувача ОСОБА_4 Сторони домовились,
що утримання, у тому числі,
забезпечення харчуванням, одягом,
необхідною допомогою, включаючи і
медичну, має грошовий еквівалент і
оцінюється сторонами за спільною
згодою у розмірі 500,00 грн. на місяць, які
будуть надаватися відчужувану
щомісячно. Також ОСОБА_2 зобов'язався
сплачувати комунальні послуги за
вказану квартиру у терміни,
встановлені відповідними договорами
про надання таких послуг. Також сторони
визначили, що ОСОБА_4 при підписанні
цього договору повінстю отримав від
ОСОБА_2 одноразове грошове утримання у
розмірі 30000 грн. Крім того, ОСОБА_2
зобов'язався здійснити поховання
ОСОБА_4 після його смерті (п.п.1, 6, 7, 8
договору).

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснила, що була сусідкою ОСОБА_4, і про
його смерть дізналася від позивачки,
яка була його дружиною.

Як вбачається з самого тесту договору
(п. 17), а також з окремо складеної заяви
від 04.12.2013р., ОСОБА_4 повідомляв про те,
що у зареєстрованому та громадянському
шлюбі не перебував та не перебуває.

Копіями квитанцій про поштові перекази
підтверджено належне виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань з надання позивачу
щомісячного грошового утримання, а
також відшкодування витрат на
комунальні послуги (а.с.85-92).

Як встановлено у судовому засіданні,
відповідач не здійснив поховання
ОСОБА_4 згідно з умовами спірного
договору, оскільки це не був обізнаний
про факт смерті ОСОБА_4, тобто з причин,
які не залежали від волі відповідача.
Це, в свою чергу, не може свідчити про
неналежне виконання ним своїх
договірних зобов'язань.

Суд позбавлений можливості зробити
однозначний висновок щодо факту
родинного зв'язку між позивачкою та
померлим ОСОБА_4, оскільки в
підтвердження тієї обставини, що вони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
позивачка надала суду копію свідоцтва
про укладення шлюбу. У цьому документів
зазначена дата народження ОСОБА_4 – « 07
січня 1941 року», в той час як у спірному
договорі та у паспорті зазначається, що
датою народження ОСОБА_4 є « 07 червня 1941
року».

Пояснення позивачки, що у свідоцтві про
укладення шлюбу міститься описка в
написанні дати народження ОСОБА_4, не
підтверджена належними, допустимими та
достатніми доказами.

Згідно зі ст..744 Цивільного кодексу
України за договором довічного
утримання (догляду) одна сторона
(відчужував) передає другій стороні
(набувачеві) у власність житловий
будинок, квартиру або їх частину, інше
нерухоме майно або рухоме майно, яке
має значну цінність, взамін чого
набувач зобов'язується забезпечувати
відчужувача утриманням та (або)
доглядом довічно.

Відповідно до частини першої ст.755
Цивільного кодексу України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

За життя відчужувача ОСОБА_4 він не
пред'являв претензій до відповідача
ОСОБА_2 з приводу виконання договору
довічного утримання.

Частиною 2 статті 755 ЦК україни
визначено, що договір довічного
утримання припиняється зі смертю
відчужувача.

Факт смерті ОСОБА_4 07.03.2013р.
підтвердежно копією свідоцтва про
смерть, виданої 09.03.2013р. відділом
державної реєстрації акців цивільного
стану реєстраційної служби ХМУЮ (а.с.8).

Таким чином зі смертю ОСОБА_4 спірний
договір припинив свою дію.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд не вбачає підстав для задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.1-11, 58-61, 208, 209, 212-215, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, треті особи Перша харківська
державна нотаріальна контора,
державний нотаріус Шостої харківської
державної нотаріальної контори ОСОБА_3,
про розірвання договору довічного
утримання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні під час проголошення
рішення можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя

Блага І.С .