Справа № 442/2589/13
Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/783/5862/13
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи: 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Відкритого
акціонерного товариства
«НПК-Галичина», Лішнянської сільської
ради, Дрогобицького УДК ГУ ДКУ у
Львівській області, третя особа -
Державна екологічна інспекція у
Львівській області, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок розгерметизації
нафтопроводу, за апеляційною скаргою
ВАТ «НПК-Галичина» на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 19 червня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної їй як власнику земельної
ділянки, на якій знаходиться належний
їй житловий будинок та ставок розміром
24*12 м, та землекористувачу присадибної
земельної ділянки, внаслідок
розгерметизації нафтопроводу, що
знаходиться на балансі ДП НПЗ № 1
Відкритого акціонерного товариства
«НПК-Галичина» (далі - ВАТ
«НПК-Галичина»).

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 березня 2013
року рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 30 серпня 2011 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області від 27 листопада 2012
року було скасовано, а справу передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції (а.с. 170-172).

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 19 червня 2013 року вище
згаданий позов задоволено та стягнуто
з ВАТ «НПК-Галичина» на користь ОСОБА_3 5
186 грн. матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок розгерметизації
нафтопроводу, 6 000 грн. моральної шкоди
та 683 грн. судових витрат, а всього - 11 869
грн. (а.с. 204-206).

Дане рішення оскаржив відповідач - ВАТ
«НПК-Галичина».

Апелянт просить рішення скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, та на порушення
норм матеріального і процесуального
права.

Вважає, що ВАТ „НПК - ГАЛИЧИНА" на
підставі претензії Держекоінспекції
за № 3 від 26.01.2007 року за збитки,
заподіяні державі у результаті
забруднення навколишнього середовища,
06.02.2007 року повністю відшкодовано суму
претензії у розмірі 2 888 грн. 50 коп., в
т.ч. - 1 957 грн. 20 коп. - за забруднення
осушувальної канави (басейн р. Бар ), 931
грн. 50 коп. - за забруднення земель
Лішнянської сільської ради, у
відповідності до розрахунків,
долучених до згаданої претензії.

Звертає увагу на те, що у позивачки
взагалі відсутні дозвільні документи
на влаштування штучного водоймища
(ставка), а також на те, що земельна
ділянка, на яку відбувся витік нафти,
станом на час розгерметизації
нафтопродукту не перебувала у
приватній власності позивачки, а
знаходилась в комунальній власності
Лішнянської сільської ради.

Стверджує, що ВАТ «НПК-Галичина»
провело відновлення та рекультивацію
грунтового шару забрудненої ділянки,
що стверджується (зокрема) листом
Дрогобицької районної
санітарно-епідеміологічної станції №
2215 від 12.11.2007 року, згідно якого при
перевірці встановлено, що станом на
26.10.2007 року земельна ділянка позивачки
нафтопродуктами не забруднена.

Вважає необґрунтованим стягнення
моральної шкоди у розмірі 6 000 грн. (а.с.
212-214).

Апелянт, ВАТ «НПК-Галичина», будучи
повторно своєчасно (17.12.2013 року)
належним чином повідовленим про час і
місце апеляційного розгляду справи
(а.с. 237), повторно надіслав на адресу
суду телеграму про відкладення
розгляду справи „в зв'язку із
неможливістю забезпечення явки
відповідального представника в судове
засідання" (а.с. 241), в той час, коли за
телеграмою аналогічного змісту (а.с. 228)
судове засідання вже один раз
відкладувалося.

За вище наведених обставин колегія
суддів вважає можливим апеляційний
розгляд справи (у відповідності до ч.2
ст. 305 ЦПК України) за відсутності
представника апелянта - за підставі
наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Частиною 2 статті 509 ЦК України
передбачено, що зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 11 ЦК
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини 3 статті 386,
статті 396 ЦК України особа, яка має
речове право на чуже майно, має право на
захист цього права, у тому числі і від
власника майна, відповідно до положень
глави 29 цього Кодексу. Власник, права
якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконкому Лішнянської
сільської ради Дрогобицького району
Львівської області від 18 березня 1994
року № 30 позивачці у тимчасове
користування надана земельна ділянка
площею 0,40 га (а.с. 51).

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З акта перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства № 8
від 22-23 січня 2007 року вбачається, що
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища у
Львівській області з метою усунення
порушень природоохоронного
законодавства на адресу ВАТ
«НПК-Галичина» видано приписи, які
стосувалися, зокрема, необхідності
ліквідації забруднення поверхневих
вод від нафтопродукту, проведення
повної рекультивації забрудненої
земельної ділянки тощо (а.с. 47).

26 січня 2007 року ВАТ «НПК-Галичина» на
підставі претензії Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища у Львівській
області відшкодувала в місцевий бюджет
Лішнянської сільської ради 2885,5 грн
збитків, заподіяних земельним та
водним ресурсам у результаті витоку
нафти (а.с. 48).

З акта перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства № 30
від 9 лютого 2007 року вбачається, що
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища у
Львівській області після надходження
зазначеної оплати в рахунок
відшкодування збитків видано приписи
щодо необхідності продовження роботи з
ліквідації забруднення поверхневих
вод канави та ставка від нафти і
проведення повної рекультивації
забрудненої та пошкодженої в
результаті ліквідаційних робіт
земельної ділянки на території
Лішнянської сільської ради до повної
ліквідації забруднення (а.с. 50).

З обох актів перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
вбачається, що приписи, які містять у
них, видані відповідно до норм Закону
України «Про охорону навколишнього
природнього середовища».

Відповідно до статті 157 ЗУ України
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, громадяни та юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів або
погіршує якість земель, розташованих у
зоні їх впливу, в тому числі внаслідок
хімічного і радіоактивного
забруднення території, засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і стічними водами.

Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 „Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" міститься роз'яснення
про те, що розміри збитків, заподіяних
власникам землі та землекористувачам
вилученням (викупом) або тимчасовим
зайняттям земельних ділянок у
встановленому порядку, визначаються
комісіями, створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад відповідно до
Порядку визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам (затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 квітня 1993 року № 284). У такому ж
порядку визначаються збитки, заподіяні
обмеженням прав власників землі та
землекористувачів, погіршенням якості
земель або приведенням їх у не
придатний для використання за цільовим
призначенням стан унаслідок
негативного впливу, спричиненого
діяльністю підприємств, установ,
організацій та громадян (пункт 14
Постанови). Вирішуючи спори про
відшкодування власникам землі й
землекористувачам шкоди, заподіяної
самовільним зайняттям або
забрудненням земельних ділянок та
іншими порушеннями земельного
законодавства, суди мають виходити з
того, що відповідно до ст. 156 ЗК України
і ст. 1166 ЦК України така шкода
відшкодовується у повному обсязі.
Розмір шкоди, заподіяної пошкодженням
посівів і насаджень при прокладенні
шляхів, трубопроводів та проведенні
розвідувальних, бурових, будівельних
робіт, псуванням і забрудненням
сільськогосподарських та інших земель,
іншими порушеннями земельного
законодавства, визначається з
урахуванням витрат на відновлення
родючості землі, а також доходів, які
власник землі або землекористувач міг
би одержати при використанні земельної
ділянки і які він не одержав за час до
приведення землі у стан, придатний для
її використання за цільовим
призначенням, або до повернення
самовільно зайнятої ділянки (пункт 16
Постанови).

З урахуванням вище наведеного, доводи
апеляційної скарги стосовно того, що
сплата ВАТ «НПК-Галичина» 2885,5 грн
збитків, заподіяних земельним та
водним ресурсам у результаті витоку
нафти, свідчить про відшкодування
шкоди майну фізичної особи у повному
обсязі, а також стосовно того, що
земельна ділянка, на яку відбувся витік
нафти, станом на час розгерметизації
нафтопродукту не перебувала у
приватній власності позивачки, є
необґрунтованими, а відтак не можуть
прийматися до уваги.

Згідно Висновку № 226/09 судової
будівельно-технічної експертизи від
29.09.2009 року, проведеної по справі з
виходом 02.06.2009 року (за участю
представників ВАТ «НПК-Галичина») на
місце знаходження ушкодженої
земельної ділянки, вартість
відновлення (завданої шкоди) земельної
ділянки та водойми, які розташовані по
АДРЕСА_1 і які знаходиться в
користуванні ОСОБА_3, становить 5 801 грн.
в цінах 2008 року (а.с. 17-25), а відтак доводи
апеляційної скарги про те, що згадана
земельна ділянка позивачки станом на
26.10.2007 року нафтопродуктами не
забруднена - з посиланням на лист
Дрогобицької районної
санітарно-епідеміологічної станції №
2215 від 12.11.2007 року - до уваги також
прийматися не можуть.

У відповідності до роз'яснень, які
містяться у Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб (п.3)
і розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин (зокрема,
стану здоров'я потерпілого, тяжкості
вимушених змін у його життєвих
стосунках, часу та зусиль, необхідних
для відновлення попереднього стану -
п.9).

Безспірним є те, що внаслідок витоку
нафти з нафтопроводу, в результаті чого
на тривалий час було забруднено
земельні ділянки, які на праві
власності та праві користування
належать позивачці, остання зазнала, як
моральних, так і інших негативних явищ,
і ці фактори потребували тривалого
часу та значних зусиль позивачки для
приведення згаданих земельних ділянок
до попереднього стану.

За вище наведених обставин колегія
суддів приходить до висновку про те, що
розмір у 6 000 грн. присудженої до
стягнення на користь позивачки
моральної шкоди відповідає засадам
розумності, виваженості та
справедливості, а відтак доводи
апеляційної скарги і в цій частині до
уваги прийматися не можуть.

За вище наведених обставин, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, яка не
спростовує висновків рішення суду,
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ВАТ «НПК-Галичина»
відхилити та залишити рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 19 червня 2013 року
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: