РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд
Тернопільської області у складі

Головуючого
- судді Сидорак Г.Б.

за участю секретаря судового засідання
- Теренди А.С.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача про розірвання
шлюбу, в якій зазначає, що вона
перебуває з ним у зареєстрованому
шлюбі з 27 серпня 1983 року. Від даного
шлюбу у них народилося двоє дітей, які
на даний час є повнолітніми. На протязі
останніх 15 років сімейне життя між ними
погіршилося, що в кінцевому результаті
призвело до фактичного припинення
шлюбних відносин. Кожен з них має
протилежні погляди на життя, більше
шести місяців відповідач перебуває за
кордоном, не цікавиться ні її
матеріальним, ні побутовим становищем.
На даний час сумісне проживання
припинене, а тому позивач вважає, що
сенсу підтримувати сімейні відносини
немає, просить розірвати шлюб, прізвище
змінювати на дошлюбне не бажає.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомленою про дату і час розгляду
справи, в судове засідання не з'явилася,
подала заяву з проханням справу
розглядати у її відсутності, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленим про дату і час
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по
справі, встановив такі факти.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1, виданого 27 серпня 1983 року
Староскалатською сільською радою
Підволочиського району Тернопільської
області, цього числа зареєстрували
шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після реєстрації
шлюбу дружині присвоєно прізвище -
«ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей
не мають.

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу
України шлюб має ґрунтуватись на
вільній згоді жінки та чоловіка. При
цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК
України кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування подружжя до припинення
шлюбних стосунків чи їх збереження є
неприпустимим і є порушенням права на
свободу та особисту недоторканість.

Судом встановлено, що відносини між
сторонами не склалися, сімейні
відносини між ними відсутні, більш того
на протязі шести місяців вони
проживають окремо.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з огляду на вказані обставини
подальше застосування будь-яких
заходів щодо примирення подружжя є
недоцільним та неефективним і
суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд
може розірвати шлюб за позовом одного
із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави
для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112
СК України, а саме те, що примирення між
подружжям неможливе через втрату
почуття взаємної любові, фактичне
припинення спільних зобов'язань щодо
піклування про побудову сімейних
відносин на почуттях взаємної любові,
дружби, взаємодопомоги, утвердження в
сім'ї взаємоповаги, втрату почуття
відповідальності, як того вимагає ст. 55
СК України, суд приходить до висновку,
що подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, що має важливе значення,
бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є
підставою для розірвання між ними
шлюбу, оскільки перешкод, передбачених
ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 107, 130, 169, 208, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного
кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований Староскалатською
сільською радою Підволочиського
району Тернопільської області 27 серпня
1983 року, актовий запис №19.

Після розірвання шлюбу громадянці
ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище -
«ОСОБА_1».

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя