Справа № 354/799/13-ц
Провадження по справі № 2/354/238/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року

м.Яремче

Яремчанський міський суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді
Марчак
а Ю.І.

секретаря

Савчук М.І.

представник
позивача
ОСОБА_1

відповідача

адвоката

ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Яремче цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк “Приватбанк” до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди
завданої злочином,-

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні представник
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк “Приватбанк”
позовні вимоги підтримав та
збільшив. Із пояснень представника
банку вбачається , що ОСОБА_3 працювала
у ПАТ КБ “Приватбанк” на посаді
керівника Яремчанського відділення № 3
з 01.11.2001 р. по 20.06.2008
р.

В період з 2007 - 2008р. ОСОБА_3 виконуючи
свої службові обов'язки оформила
депозитні договори на ряд клієнтів ПАТ
КБ “Приватбанк” в тому числі і на
ОСОБА_6, ОСОБА_7Я, ОСОБА_8 В результаті
проведення планової банківської
перевірки, були виявленні шахрайські
дії з боку відповідача. Результати
перевірки були направленні в органи
внутрішніх справ і це стало приводом
для порушення кримінальної справи
щодо
відповідачів.

Згідно вироку Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 29
вересня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 було визнано винними та
засуджено за ст.ст. 27, 191, 209, 366, 358,
Кримінального кодексу України . В
судовому засіданні було встановлено ,
що протягом грудня 2007 - квітня 2008 року
ОСОБА_3, виконуючи свої службові
повноваження на посаді керівника
Яремчанського відділення № 3
Івано-Франківської філії ПАТ КБ
“Приватбанк” за попередньою змовою,
групою осіб, неодноразово вчиняла
привласнення коштів ПАТ КБ
“Приватбанк” шляхом зловживання
своїм службовим становищем, в особливо
великих розмірах. Шахрайські фінансові
операції виражались в оформленні
депозитних договорів від імені ПАТ КБ
“Приватбанк” без особистої участі
клієнтів, на підставі сканкопій
документів, наданих ОСОБА_9 та ОСОБА_5.
До депозитних рахунків заводилися
кредитні картки із максимально
можливим кредитним лімітом, після чого
договори достроково розривалися, а
зняті кредитні кошти були привласненні
та використані на власні потреби
відповідачів. Відповідачі частково
відшкодували заподіяні збитки під
час розгляду вказаної кримінальної
справи, однак по кредитах оформлених
на ОСОБА_6, ОСОБА_7Я . та ОСОБА_8
заподіяної шкоди не було
відшкодовано. Так злочинними діями
ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було завдано
матеріальні збитки ПАТ КБ
“Приватбанк” на загальну суму 100089,35
грн.. Із вказаної суми на сьогоднішній
день є невідшкодовані збитки по
кредиту оформленому на ОСОБА_8: 8775,38
грн. є заборгованість за кредитом ; 1675,90
грн. заборгованість з пені; 74356,64 грн.
заборгованість за недотриманим
прибутком . По кредиту оформленого на
ОСОБА_7 та ОСОБА_6: 13179,55 грн.
заборгованість за кредитом; 2101,88 грн.
заборгованість з
пені.

Враховуючи викладене та на підставі
ст.ст. 15, 16, 22, 509, 526, 1166, 1190 ЦК України, п.6
ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір» просить позов задоволити та
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку в користь позивача 100089,35 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала
та суду пояснила, що дійсно вона
працювала у ПАТ КБ “Приватбанк” на
посаді керівника Яремчанського
відділення № 3 з 01.11.2001 р. по 20.06.2008 р..
Також вона визнає , що в період з 2007-2008
р. вона разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5.
оформила депозитні договори на
клієнтів ПАТ КБ “Приватбанк” в тому
числі і на ОСОБА_6, ОСОБА_7Я, ОСОБА_8.
Однак факти викладені позивачем не
відповідають дійсним подіям та
суперечать вимогам діючого
законодавства. Так у позовній заяві
позивач посилається на те, що нею було
оформлено фіктивні депозитні договори
на клієнтів банку ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 тобто здійснено шахрайські дії,
якими було заподіяло шкоду позивачу. І
вимогу про стягнення заподіяної
шкоди ПАТ КБ “Приватбанк”
обґрунтовує з посиланням на загальні
підстави відповідальності за
завдану шкоду відповідно до вимоги
ст. 1166ЦК України . В той же час із
змісту позовних вимог вбачається , що
позивач фактично в заявлених вимогах
ставить питання про стягнення
кредиту, відшкодування відсотків на
кредит, штрафних санкцій у вигляді
пені та не отриманої вигоди. Тобто
розрахунки позовних вимог здійснює
нібито з відповідачами було укладено
кредитні договори.

Тільки в судовому засіданні їй стало
відомо про наявність станом на 01.08.2011р.
рахунку № 1384 де вказано , що вона
є клієнтом банку і нібито має
заборгованість. Однак позивач не
надав суду жодного доказу про
будь-які договірні відносини банку
із нею або із іншими відповідачами.
Тобто позивач не надає жодних
документів стосовно причин і обставин
відкриття рахунку. Не повідомляє суд
про її обов’язки по означеному
рахунку, про обумовлені негативні
наслідки. Наданий розрахунок не
пояснює чому сальдо прострочки
змінюється з 19 957,92 грн. станом на 01.08.2011
р. до 8 768,38 грн. станом на 24.11.2011 р. і на 8
775,38 грн. станом на 28.03.2012р. Також на
даний час, не обґрунтовано чому сальдо
прострочки і заборгованість по
кредиту є одна і та ж сума та як
розраховано заборгованість за
недоотриманим прибутком.

При розгляді Коломийським
міськрайонним судом кримінальної
справи про обвинувачення її та
відповідачів по справі ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 за ст.ст. 27, 191, 209, 366, 358, КК
України було встановлено час,
обставини вчинення злочину та
використання ними депозитних
договорів на ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ще по 40 аналогічних депозитним
рахунках. Всі збитки , що були
заподіяні нею та іншими
відповідачами під час розгляду
справи було погашено . Вказаний факт
відшкодування всіх збитків в тому
числі і по отриманих коштах знятих
ними з депозитних рахунків відкритих
на ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8І відмічено і
у вироку Коломийського
міськрайонного суду від 29 вересня 2010
року як обставини, що пом’якшують
покарання. Так суд при обранні міри
покарання зазначив , що ОСОБА_3,
погасила повністю борг перед ПАТ КБ
“Приватбанк” . В силу вимог ст. 61 ЦПК
України обставини визнані сторонами та
іншими особами які беруть участь в
справі, не потребують доказування.
Вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов’язковий для суду,
що розглядає цивільні правовідносини.
Тобто факт погашення нею боргу перед
ПАТ КБ “Приватбанк” по фіктивних
депозитних договорах на клієнтів банку
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та 40 аналогічним
депозитним рахунках, про що зазначено у
вироку Коломийського міськрайсуду від
29 вересня 2010 року, який вступив в
законну силу, не потребує доказування.

Також просить врахувати, що ПАТ КБ
“Приватбанк” в 2011 році в черговий раз
звертався до правоохоронних органів з
приводу оформлення кредитів по
фіктивним документам. Яремчанським МВ
УМВС відносно неї та ОСОБА_11
розслідувалась кримінальна справа.
Вказана кримінальна справа в 2011-2012
роках розглядалась Надвірнянським
районним судом. В подальшому позивач
звертався і з цивільним позовом до
Надвірнянського районного суду про
відшкодування заподіяних збитків
при оформленні фіктивних депозитів
на ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8І та на
інших осіб з використанням документів
без відома і згоди вказаних осіб.
Однак Надвірнянським районним судом
було відмовлено в задоволенні
позовних вимог про стягнення з неї
збитків заподіяних банку видачею
фіктивних кредитів на ОСОБА_7, ОСОБА_6
та ОСОБА_8.

Враховуючи , що позовні вимоги про
заподіяння позивачу шкоди при
використанні документів на ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перевірялась двічі, а
саме - Коломийським міськрайсудом, з
визнанням повного відшкодування
заподіяної шкоди та винесенням вироку,
та Надвірнянським райсудом при
розгляді цивільного позову ПАТ КБ «
Приватбанк» в кримінальній справі то
підстав для задоволення даних вимог
не має і просить відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з’явилися, хоча належним
чином були повідомлені про день та
час розгляду справи.

Суд вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін вважає,
що позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Із змісту вироку Коломийського
міськрайонного суду від 29.09.2010року
вбачається , що ОСОБА_3 було визнано
винною та засуджено за ст.ст. 191 ч.5, 209
ч.2, 366 ч.2, 358 ч.2 та ч.3, КК України , ОСОБА_9
було визнано винною та засуджено за
ст.ст. 27 ч.2, 191 ч.5, 209 ч.2, 27 ч.2. , 366 ч.2, 358 ч.2
та ч.3, КК України та ОСОБА_5 було
визнано винною та засуджено за ст.ст.
27 ч.2, 191 ч.3, 209 ч.2, 27 ч.2., 366 ч.1, 358 ч.2 та ч.3,
КК України . Вказаним вироком було
встановлено, що ОСОБА_3 працювала у ПАТ
КБ “Приватбанк” на посаді керівника
Яремчанського відділення № 3 з 01.11.2001 р.
по 20.06.2008 р. І в період з 2007 - 2008р. ОСОБА_3
зловживаючи своїм службовим
становищем оформила депозитні
договори на ряд клієнтів ПАТ КБ
“Приватбанк” і в тому числі на
ОСОБА_6, ОСОБА_7Я, ОСОБА_8 Шахрайські
фінансові операції виражались в
оформленні депозитних договорів від
імені ПАТ КБ “Приватбанк” без
особистої участі клієнтів, на підставі
сканкопій документів, наданих ОСОБА_9
та ОСОБА_5. До депозитних рахунків
заводилися кредитні картки із
максимально можливим кредитним
лімітом, після чого договори
достроково розривалися, а зняті
кредитні кошти були привласнені та
використані на власні потреби
відповідачів. Всього ОСОБА_3 у
співучасті з ОСОБА_9 привласнила
грошові кошти ПАТ КБ “Приватбанк”
на загальну суму 278704грн.10коп., а у
співучасті з ОСОБА_5 привласнила кошти
на суму 14545грн.90коп. Із вказаної суми
по карточці на ім’я ОСОБА_8 було
привласнено кошти в сумі 6993грн.70коп.,
на ім’я ОСОБА_6 було привласнено
6983грн.40коп. на ім’я ОСОБА_7 було
привласнено7562грн.50коп. Також із
вказаного вироку вбачається , що
ОСОБА_3 погасила повністю борг перед
ПАТ КБ “Приватбанк”

В своєму позові ПАТ КБ “Приватбанк”
не обґрунтував причин виникнення
різниці в заподіянні збитків, які
були встановлені вироком
Коломийського міськрайонного суду та
суми зазначені в позовній заяві. Так
вироком Коломийського міськрайонного
суду від 29.09.2010року встановлено , що
загальна сума збитків по карточках
виданих на ОСОБА_6, ОСОБА_7Я, ОСОБА_8
становить 21539грн.60коп., а заявлений
позов на загальну суму 100089,35 грн.

Із пояснень ОСОБА_3, які не спростував
представник ПАТ КБ “Приватбанк”
ОСОБА_1, вбачається що ОСОБА_3 підчас
розгляду кримінальної справи в
Коломийському міськрайонному суді
внесла на депозит банку 284000грн. Окрім
цих коштів позивач не виплатив їй за
декілька місяців заробітну плату, що
в цілому перекривало суму
привласнених коштів. Пояснення
потерпілої в цій частині
підтверджуються вироком
Коломийського міськрайонного суду
від 29.09.2010року та даними зазначеними в
листі Надвірнянського районного суду
від 13.01.2012року №362/12 . Окрім цього із
листа Надвірнянського районного суду
від 13.01.2012року №362/12 копій позовних
заяв ПАТ КБ “Приватбанк” , пояснень
ОСОБА_3 вбачається, що позивач вже
звертався в Надвірнянський районний
суд із позовом про стягнення із
відповідачів коштів привласнених
по кредитних картках виданих на
ОСОБА_6, ОСОБА_7Я, ОСОБА_8 і вказаний
суд залишив без задоволення вимоги
ПАТ КБ “Приватбанк” . Представник ПАТ
КБ “Приватбанк” не надав суду
доказів , які б спростовували в цій
частині пояснення ОСОБА_3 і тому суд
вважає, що позивач повторно
звертається до суду із аналогічним
позовом.

При вирішенні справи суд враховує ,
що відповідно до вимог ст.10 та ст. 60
ЦПК України кожна із сторін повинна
довести ті обставини , на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням , що набрав законної сили є
обов’язкові для суду , що розглядає
справу про цивільно- правові наслідки
дій особи , стосовно якої ухвалено
вирок з питань , чи мали місце ці дії
та вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене суд прийшов до
переконання , що відповідачі по
справі при розгляді кримінальної
справи в Коломийському міськрайонному
суді в повному обсязі відшкодували
заподіяні збитки по привласнених
коштах знятих по кредитних картках
виданих на ОСОБА_6, ОСОБА_7Я, ОСОБА_8 .
Позивач не надав суду жодного
належного доказу на обґрунтування
своїх вимог та спростування показів
ОСОБА_3. Тому в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ “Приватбанк” до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди завданої злочином
слід відмовити в повному об’ємі.

Враховуючи, що позивач звільнений від
сплати судового збору, а в задоволенні
позову відмовлено то судові витрати
слід віднести за рахунок держави.

На підставі вимог ст.ст.15, 16, 1166, 1190 ЦК
України, керуючись вимогами ст.ст. 88,
214-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

Відмовити в задоволенні позовних
вимог          Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк “Приватбанк” до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди
завданої злочином.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Яремчанський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення. Для осіб, які не брали участі в
розгляді справи цей строк рахується з
дня отримання копії рішення.

Суддя:

ОСОБА_12