№ 2/269/2087/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 листопада 2013 року Совєтський
районний суд міста Макіївки Донецької
області в складі:

головуючого-судді:
Слабкіної О.А.

при секретарі
Савоськіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Макіївка
цивільну справу за позовом ПАТ „ДТЕК
Донецькобленерго” в особі НП
Макіївській район електричних мереж
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду
з даним позовом 30.09.2013 року. Просить
стягнути з відповідача заборгованість
за спожиту електричну енергію і судові
витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача зазначила, що
відповідач є споживачем електричної
енергії за особовим рахунком № 67-2-23,
який відкрито за адресою: АДРЕСА_1.
16.05.2012 року представниками
енергопостачальника було виявлено
порушення ПКЕЕН з боку відповідача, що
виразилося у самовільному підключенні
проводів до електричної мережі
енергопостачальника поза засобом
обліку, про що було складено
відповідний акт. На підставі акту було
визначено обсяг та вартість спожитої,
але неврахованої електричної енергії
на загальну суму 2387,88 грн., яку у
добровільному порядку відповідач не
сплачує. За таких обставин позивач був
вимушений звернутися до суду із даним
позовом.

Відповідач у судове засідання
з’явився, позов не визнав та пояснив
суду, що він не є споживачем
електроенергії у квартирі № 20, що у
будинку № 9 по вул. Артема, с. Комунар,
тобто до квартири № 23 він не має
ніякого відношення. Власником квартири
№ 23 та споживачем електричної енергії
за особовим рахунком є ОСОБА_2, яку 7
років назад забрав її син і на даний час
вона мешкає десь у Вінницькій області.
Квартира була знеструмлена, прилад
обліку був відсутній і тільки у березні
2013 року був встановлений електронний
прилад обліку. Цю інформацію він
неодноразово, як старший по будинку,
надавав представникам МРЕМ. Але не
зважаючи на це представниками
енергопостачальника було складено акт
і в ньому споживачем був вказаний він.
За таких обставин просить суд
відмовити у задоволенню позову у
повному обсязі..

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
даний позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно акту № 171699 від 16.05.2012 року
представниками енергопостачальника у
ході перевірки у присутності ОСОБА_1,
було встановлено, що споживач ОСОБА_2
при користуванні електричною енергією
за адресою: АДРЕСА_2, порушила ПКЕЕН, що
виразилося у самовільному підключенні
електроприладів токоприймачів чи
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника з порушенням
схеми обліку: відсутній прибор обліку.

Відповідно наданій в матеріалах даної
справи копії особового рахунку № 67-2-23,
відкритий за адресою: АДРЕСА_3, на ім’я
ОСОБА_2.

Згідно наданій відповідачем ОСОБА_1
копії його паспорту останній
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена квартира
належить відповідачеві на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 16.06.1998
року. Згідно представленим
відповідачем копіям квитанцій
особовий рахунок значиться 67-2-20.

Тобто, зазначені вище обставини дають
суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не є
споживачем електричної енергії за
особовим рахунком 67-2-23 адресою:
АДРЕСА_2, оскільки представником
позивача не надано суду жодного доказу
цього факту. Відповідно до ч 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов’язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Крім того, пунктом 53 ПКЕЕН,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357
передбачено, що у разі виявлення
представником енергопостачальника
порушення споживачем правил
користування електричною енергією, у
тому числі розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем. У
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 не є споживачем електричної
енергії за особовим рахунком № 67-2-23,
який відкритий за адресою: АДРЕСА_4.

Таким чином, судом встановлено з
достатньою повнотою, що ОСОБА_1 не є
належним споживачем, а тому і не є
належним відповідачем за даним
позовом. Представник позивача у
судовому засіданні питання про заміну
неналежного відповідача не ставила. За
таких підстав суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні заявлених
вимог у повному обсязі.

В частині позовних вимог щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача судових витрат суд вважає
також за необхідне відмовити, оскільки
відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог. З урахуванням того, що
позивачеві суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, то
судові витрати, понесені позивачем при
зверненні до суду із даним позовом,
поверненню не підлягають.

Керуючись Правилами користування
електричною енергією для населення,
затверджених Постановою КМУ №1357 від
26.07.1999 року, на підставі ст. 10, 11, 60, 88,
213-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго”,
в особі НП «Макіївський район
електричних мереж», до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
електроенергію - відмовити через
необґрунтованість.

Рішення проголошене та може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через даний суд шляхом подачі у 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
О. А. Слабкіна