Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" вересня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вернидубова Я.І.

при секретарі -Базюнь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа СК ПрАТ
«Добробут» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди та просить стягнути з
відповідача на його користь витрати на
правову допомогу в сумі 2000 грн.00 коп.,
моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 грн.,
упущеної вигоди в сумі 7 977 грн. 48 коп.,
заподіяні збитки в сумі 119464 грн.04 коп., 3%
річних в сумі 1099 грн. 72 коп., інфляційні
витрати в розмірі 838 грн.16 коп., витрати
на експертну оцінку в сумі 2500 грн. 00
коп., кошти витрачені на евакуацію в
сумі 300 грн.00 коп. та судовий збір в сумі
1242 грн. 01 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
27 жовтня 2011 року на Броварському
проспекті в місті Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів «Mitsubishi Outlender XL» д.н.з.
НОМЕР_1, за кермом якого знаходився
ОСОБА_1, та «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_2, за
кермом якого перебував ОСОБА_2
Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 01.12.2011 року ОСОБА_2
визнано винним у даній
дорожньо-транспортній пригоді та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП Украни
за порушення п.п. 11.4 Правил дорожнього
руху України.

Представник позивача подав до
суду заяву, в якій просить розглянути
справу без його участі, позовні вимоги
в частині 2000 грн. 00 коп. - витрат на
правову допомогу, 10 000 грн. 00 коп. -
моральної шкоди, 7 977 грн. 48 коп. -
упущеної вигоди просив суд залишити
без розгляду та просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача
завдані збитки в розмірі 119 464 грн.04 коп.,
3% річних в розмірі 1099 грн. 72коп.,
інфляційні витрати в розмірі 838 грн. 16
коп., кошти, витрачені на експертну
оцінку в розмірі 2 500 грн.00 коп., кошти,
витрачені на евакуацію, в розмірі 300
грн. 00 коп., та судовий збір в розмірі 1242
грн. 01 коп.

Відповідач та представник третьої
особи в судове засідання не з'явились,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки суд не повідомили. Клопотань про
відкладення розгляду справи, або про
розгляд справи за відсутності
відповідача останній до суду не
надсилав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197
ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, що містяться в
матеріалах справи, приходить до
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 27 жовтня 2011 року о 16 годині 30
хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-21063»
д/н НОМЕР_2 по проспекту Броварському з
боку моста «Метро» в м. Києві, не
врахував дорожню обстановку на
транспортній розв'язці шляхопроводу
біля станції метро «Лівобережна»,
виїхав на зустрічну смугу руху,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Mitsubishi Outlender XL» д.н.з.
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, чим
порушив п.п.11.4 Правил дорожнього руху
України.

Відповідно до постанови Дніпровського
районного суду міста Києва від 01.12.2011
року дорожньо-транспортна пригода
сталася внаслідок порушень
відповідачем ОСОБА_2 п.п. 11.4 Правил
дорожнього руху України, останнього
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу на користь держави в
розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 340 грн.
(а.с.31). Постанова учасниками ДТП не
оскаржувалась.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно із висновком №2312
автотоварознавчого дослідження від
23.12.2011 року, проведеного експертом
експертизи оцінки автотранспорту,
вартість матеріального збитку,
завданого позивачу-власнику
автомобіля «Mitsubishi Outlender XL» д.н.з. НОМЕР_1
внаслідок цієї ДТП, складає 169464 грн. 04
коп. (а.с. 23-25). За проведення
вищевказаного автотоварознавчого
дослідження позивач сплатив 2500 грн. 00
коп., що підтверджується квитанцією від
26.12.2011 року (а.с.14).

Так, відповідно до ч.1 ст 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України,
шкода завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у страховій компанії ПрАТ
«Добробут», позивач отримав в межах
ліміту страхового відшкодування
часткову компенсацію завданої
матеріальної шкоди у розмірі 50000 грн. 00
коп.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 слід
стягнути на користь позивача 119464 грн. 04
коп. матеріальної шкоди.

Згідно із п. 22.3 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди. Згідно
ст. 29 даного Закону, у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу, з евакуацією
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.
Позивач здійснив транспортування з
місця ДТП свого автомобіля «Mitsubishi Outlender
XL» д.н.з. НОМЕР_1 на платну стоянку для
забезпечення схоронності. За
транспортування його механічно
пошкодженого автомобіля евакуатором
сплатив кошти у розмірі 300 грн. 00 коп.

Відповідно до частини другої статті 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої сторони (кредитора) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке
зобов'язання, що складається, у тому
числі, з правовідношення, в якому праву
кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного положення
стаття 625 ЦК України регулює
зобов'язальні правовідносини, тобто
поширюється на порушення грошового
зобов'язання, яке існувало між
сторонами до ухвалення рішення суду.

При цьому частина третя статті 11 ЦК
України, в якій йдеться про те, що
цивільні права та обов'язки у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, можуть виникати з
рішення суду, не дає підстав для
застосування положень статті 625 ЦК
України у разі наявності між сторонами
деліктних, а не договірних зобов'язань.
Крім того, із рішення суду
зобов'язальні правовідносини не
виникають, так як вони виникають з
актів цивільного законодавства, про що
й зазначено в статті 11 ЦК України, адже
рішення суду лише підтверджує
наявність чи відсутність
правовідносин і вносить в них ясність
та визначеність.

Також слід зазначити, що відшкодування
шкоди - це відповідальність, а не
боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду
не повинні нараховуватись проценти за
користування чужими грошовими коштами,
що теж є відповідальністю. Отже,
нарахування процентів на суму шкоди є
фактично подвійною мірою
відповідальності.

Таким чином, дія частини другої статті
625 ЦК України про обов'язок боржника,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, сплатити на вимогу
кредитора суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, не
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України
особа, яка у результаті порушення її
цивільного права не отримала доходів,
які могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода), має
право на їх відшкодування.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

В порядку ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
1242 грн. 01 коп.

Так, відповідно до ч.1 ст 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України,
шкода завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 16, 22, 88, 625, 1166, 1188, 1192, 1194,
ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 209,
212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
завдані збитки в розмірі 119464 грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти витрачені на експертну оцінку в
розмірі 2500 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти витрачені на евакуацію в розмірі
300 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 1242 грн. 01 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня оголошення
рішення суду в судовому засіданні, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

С у д д я