У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013 року Суддя Пролетарського
районного суду міста Донецька Панас
Н.Л., розглянувши матеріали заяви
Приватного акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року заявник звернувся до
суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості з теплопостачання, де
вказує, що боржник є власником квартири
АДРЕСА_1 та споживачем ПрАТ
«Горлівськтепломережа» послуг. Проте
боржник несвоєчасно та не в повному
обсязі сплачував вартість послуг з
теплопостачання, у зв’язку з чим
станом на 16.12.2013 року склалася
заборгованість у розмірі 4569 грн. 78 коп.
Заявник просив видати судовий наказ
про стягнення з боржника вартості
наданих послуг з теплопостачання за
період з січня 2004 року по листопад 2013
року у сумі 4569 грн. 78 коп., 3% річних – 534
грн., інфляційних нарахувань у сумі 41
грн. 21 коп. та судового збору у розмірі
114 грн. 70коп.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, у разі якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Крім того, у відповідності
до п. 9 Постанови №14 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказаного провадження»
від 23.12.2011 року наявність спору про
право (пункт 2 частини третьої статті 100
ЦПК), яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб’єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують порушення
суб’єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.
Крім того, мають ураховуватися
обставини, якщо із доданих документів
вбачається, що боржник заперечує, не
визнає або оспорює свій обов’язок
перед заявником (кредитором); із
доданих документів вбачається пропуск
позовної давності. Така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (частина третя статті 267
Цивільного кодексу України (далі – ЦК).
Разом із тим лише той факт, що договірні
зобов’язання (наприклад, у частині
оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК
України у разі якщо в заяві про видачу
судового наказу містяться вимоги,
частина з яких не підлягає розгляду в
порядку наказного провадження, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу лише в частині цих вимог. У разі
якщо заявлені вимоги між собою
взаємопов’язані і окремий їх розгляд
неможливий, то суд відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

З заяви про видачу судового наказу
вбачається, що у боржника утворилася
заборгованість по оплаті послуг з
теплопостачання у період з січн. 2004
року по листопад 2013 року, а тому
вбачається пропуск позовної давності
(ч. 3 ст. 267 ЦК України), тобто є спір про
право, а тому вважаю необхідним
відмовити у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 208,
293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви
Приватного акціонерного товариства
«Горлівськтепломережа» про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості з теплопостачання у
зв’язку з тим, що з заяви та поданих
документів вбачається спір про право.

Ухвала може бути оскаржена
повністю або частково до апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд міста
Донецька.

Апеляційна скарга подається
у письмовій формі протягом п’яти днів
зі дня отримання копії ухвали.

Суддя

Н.Л.
Панас