Справа № 132/4424/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2013 Калинівський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого: судді
Янків Т.П.,

при секретарі
Гордієнко А.М.,

за участю прокурора
Шиманської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (за
участю третьої особи - служби у справах
дітей Вінницької міської ради) про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою, в якій вказує, що
відповідач по справі ОСОБА_2 являється
батьком її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Так, на теперішній час сторони
розірвали подружні відносини,
проживають окремо, при цьому
відповідач ніяким чином не цікавиться
життям дочки, не надає жодних коштів на
її утримання, не дбає про духовний світ
та інтелектуальний розвиток, тобто
ухиляється від своїх батьківських
обов'язків. Зазначені обставини стали
підставою для звернення до суду.

Прокурор Калинівського району
Шиманська В.В., яка вступила до розгляду
справи згідно письмової заяви, що
відповідає вимогам ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру», в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просить позбавити батьківських прав
ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3,
оскільки останній жодним чином не
виконує своїх батьківських обов'язків
по відношенню до даної дитини.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просить
задовольнити їх на підставі доказів,
наявних у матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги, заявлені позивачкою,
визнав, не заперечує того факту, що не
виконував батьківських обов'язків по
відношенню до дитини, оскільки боявся
зашкодити її внутрішньому світу.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог ОСОБА_9, яка
діє на підставі довіреності, в судове
засідання не з'явилась, але надала суду
заяву від 27.12.2013 року, в якій просить
заслухати справу за її відсутності та
задовольнити позовні вимоги, заявлені
позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вивчивши матеріали по
справі в їх сукупності, суд вважає за
доцільне позовні вимоги задовольнити з
наступних підстав. Так, в судовому
засіданні з достовірністю встановлено,
що батьками неповнолітньої ОСОБА_3
(згідно свідоцтва про народження
останньої (а.с. 7) записано ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. 16.10.2007 року шлюб сторін
розірвано (а.с. 9).

Батько дитини ОСОБА_2 зневажливим чином
ставиться до своїх батьківських
обов'язків по відношенню до ОСОБА_3 так,
проживає окремо від дитини, не
займається її вихованням, не
цікавиться інтересами та потребами
дитини.

Внаслідок цього неповнолітня ОСОБА_3
проживає разом із матір'ю Згідно акту
№128, складеного МКП «ЖЕК №5» (а.с. 10)
дитина ОСОБА_3. проживає разом із
матір'ю ОСОБА_1 Вказане підтверджується
також актом обстеження житлово -
побутових умов проживання дитини від
25.10.2013 року, згідно якого дитина ОСОБА_3
проживає в гідних побутових умовах, а
також показами свідків та не
заперечувалось самим відповідачем.

Відповідно до висновку про доцільність
позбавлення батьківських прав від
25.11.2013 року, що виданий виконавчим
коміттетом Вінницької міської ради,
визнано доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно його
дитини ОСОБА_3 (а.с. 12-13).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Вони повинні піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Окрім того, відповідно до п.16 Постанови
Пленуму Верховного суду України №3 від
30.03.2007 р. "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав"ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Конвенція про права дитини, виходячи із
рівності прав матері та батька, у
пункті 1 статті 9 проголосила правило,
за яким дитина не повинна розлучатися з
батьками в супереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

Той факт, що відповідач неналежним
чином виконує свої обов'язки по
відношенню до дитини ОСОБА_3,
підтверджується протоколом бесіди від
18.11.2013 року, згідно якого дитина
вказала, що не пам'ятає свого батька
ОСОБА_2, пояснювальними записками
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с. 16-17), показами в
судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які вказали, що добре знають
сім'ю, в якій проживає дитина ОСОБА_3 при
цьому її біологічний батько ОСОБА_2 не
бере жодної участі у вихованні або
утриманні дитини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

При винесені рішення суд керується п.2
ч.1 ст. 164 СК України, відповідно до якої
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування про неї.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 Сімейного
кодексу України ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

При винесені рішення суд керується ст.
164 Сімейного кодексу України,
відповідно до якої один з батьків може
бути позбавлений батьківських прав на
дитину, якщо він ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3
Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх
діях щодо дітей першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченні інтересів дитини.
Зокрема, передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні й адміністративні заходи.

На підставі ч.1 ст. 169 Сімейного кодексу
України мати, батько, позбавлені
батьківських прав, мають право на
звернення до суду з позовом про
поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 150, 155 СК України, п.16 Постанови
Пленуму Верховного суду України №3 від
30.03.2007 р. "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав"ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_2
батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення направити відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 31.12.2013
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: