Справа № 149/3240/13-ц Провадження №
22-ц/772/4259/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Войнаревич М. Г.Категорія: 27
Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

при секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 13 листопада 2013
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з вищезазначеним
позовом. Позовні вимоги обґрунтовувало
тим, що згідно кредитного договору
№VIX0AU07742131 від 27.07.2007 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредитні
кошти на придбання автомобіля в
розмірі 11847, 62 дол. США терміном до 25.07.2014
р. зі сплатою 1% щомісячно на суму
залишку заборгованості, а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та порядку,
визначеному договром. ОСОБА_2
зобов'язання за кредитним договором
виконував неналежним чином, внаслідок
чого станом на 18.09.2013 р. виникла
заборгованість в сумі 9203, 83 дол. США,
яка складається з 4950, 42 дол. США -
заборгованість за кредитом; 2685, 24 дол.
США - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 333, 48 дол. США -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1234, 69 дол. США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. Виходячи з
чого позивач просив стягнути
заборгованість у розмірі 9203, 83 дол. США,
що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 18.09.2013
року складає 73538, 60 грн.

Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 13
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 68606, 03
грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 686, 06 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
першої інстанції змінити в частині
зменшення розміру нарахованої пені та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, які
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та зменшуючи розмір нарахованої пені
на 50% до 4932,57 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що позивач перебуває у
скрутному матеріальному становищі, на
його утриманні перебувають двоє
неповнолітніх дітей, він є єдиним
працюючим членом сім'ї, а тому є
підстави для застосування положень ч. 3
ст. 551 ЦК України.

З таким висновком суду першої
інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що 27.07.2007 р. між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ VIX0AU07742131, згідно якого відповідачу
був наданий кредит в сумі 11847, 62 дол. США
на купівлю автомобілю строком до 25.07.2014
р., з оплатою 1% щомісячно на суму
залишку заборгованості за кредитом,
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 1% від суми
виданого кредиту у момент надання
кредиту та винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 0,14 %
від суми виданого кредиту щомісячно в
період сплати (а.с. 8-10).

Банк зобов'язання за кредитним
договором виконав належним чином, що
підтверджується копією меморіального
ордеру №614504-129 від 07.08.2007 р., копією
розпорядження № VIX0AU07742131 від 07.08.2007 р.
про перерахування коштів та копією
ордеру-розпорядження від 01.08.2007 р. про
видачу кредиту (а.с. 12-14).

Відповідач зобов'язання за кредитним
договором виконував неналежним чином
внаслідок чого станом на 18.09.2013 року
виникла заборгованість , яка згідно
розрахунку становить 9203, 83 дол. США, і
складається з 4950, 42 дол. США -
заборгованість за кредитом; 2685, 24 дол.
США - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 333, 48 дол. США -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1234, 69 дол. США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до службового
розпорядження НБУ від 18.09.2013 р. сума
боргу в розмірі 9203, 83 дол. США за курсом
7,99 становить 73538, 60 грн. (а.с.7).

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
України).

Відповідно до п. 7.4 кредитного договору
при порушенні позичальником
зобов'язань по погашенню кредиту,
передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього
договору позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 2,09 % на місяць, розраховані на
суму непогашеної в строк
заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 4.1. договору при
порушенні позичальником будь-якого
зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3,
7.5 даного договору, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 грн. за кожний
день прострочки. Сплата пені
здійснюється в гривні. У випадку, якщо
кредит видається в іноземній валюті,
пеня сплачується в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ на дату
сплати.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 27
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» істотними
обставинами в розумінні частини
третьої статті 551 ЦК можна вважати,
зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд
має право у випадку виникнення спору з
приводу розміру штрафних санкцій
(неустойки), оцінивши розмір
заборгованості та розмір штрафних
санкцій (неустойки), зменшити її розмір
у тому випадку, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, тобто зменшити
розмір штрафних санкцій (неустойки)
через її неспівмірність з розміром
основного зобов'язання.

При цьому розмір заборгованості та
штрафних санкцій (розмір неустойки), їх
співмірність, обставини, які дають суду
право застосувати або не застосувати ч.
3 ст. 551 ЦК України, є фактичними
обставинами справи, встановлення яких
судом відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 214 ЦПК
України є обов'язковою умовою при
розгляді справи та ухваленні судового
рішення у справі про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сума
заборгованості за кредитом становить
4950,42 дол. США, а заборгованість за
відсотками становить 2685,24 дол. США, що в
сумі становить 7635,66 дол. США, тоді як
сума нарахованої пені становить лише
1234,69 дол. США, а тому сума пені не
перевищує розмір завданих
відповідачем збитків.

Суд першої інстанції на дані обставини
уваги не звернув.

Щодо доводів відповідача про те, що він
перебуває у скрутному матеріальному
становищі, оскільки має на утриманні
двох неповнолітніх дітей, то сама по
собі наявність такого факту не є
підставою для зменшення пені.

Інших належних та допустимих доказів
на підтвердження обставин скрутного
матеріального становища відповідачем
надано не було. Будь-яких інших
обставин для застосування положень ч. 3
ст. 551 ЦК України ОСОБА_2 також наведено
не було.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» в частині стягнення пені
в розмірі 1234, 69 дол. США, що відповідно
до службового розпорядження НБУ від
18.09.2013 року 7, 99 становить 9865,17 грн. є
доведеними та обґрунтованими.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір,
неповно з'ясував обставини справи та
застосував норми матеріального права,
які не поширюються на дані
правовідносини.

За таких обставин, рішення суду в
частині зменшення розміру нарахованої
пені підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись, ст.
ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 13 листопада 2013 року в
частині стягнення пені скасувати та
ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 22060,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий
Хмільницьким МРВ УМВС України у
Вінницькій області 11.03.1997 року) на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» ( 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, р/рах. №3111, МФО №305299)
пеню за кредитним договором від 27.07.2007
р. № VIX0AU07742131 в розмірі 9865 (дев'ять тисяч
вісімсот шістдесят п'ять) грн. 17 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та з цього
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/ І.В.
Міхасішин

Судді: /підпис/
Ю.Б. Войтко

/підпис/
І.М. Стадник

З оригіналом вірно: