Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

06 грудня 2013 року Микитівський районний
суд м. Горлівки Донецької області в
складі: головуючого судді Полтавець
Н.З. при секретарі Федорченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Горлівці
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства “ВТБ Банк” до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «ВТБ
Банк» просить стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№ R3В від 19.07.2012 року на загальну
суму 85 207,70 грн., судовий збір у розмірі
852,08 грн. та витрати, пов*язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача в розмірі 174 грн. та
420 грн. посилаючись на те, що між ВАТ
«ВТБ Банк», що з 29.07.2010 року
перейменовано на ПАТ «ВТБ Банк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
R3В від 19.07.2012 року, згідно з яким
банк надав позичальнику кредит у
розмірі 50 000,00 грн., строком повернення
до 19.07.2015 року з відсотковою ставкою за
користування кредитом у розмірі – 34,5%
річних. Кредитні кошти призначені на
споживчі цілі.

Згідно з п. 3.4 кредитного договору
повернення кредиту та процентів
відбувається щомісячно відповідно до
графіка повернення кредиту і сплати
процентів та розрахунку вартості
сукупних послуг.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору
проценти за користування кредиту за
поточний місяць нараховуються двічі на
місяць: 17 числа та в останній робочий
день кожного місяця. Період за який
сплачуються проценти – з 18 числа
(включно) попереднього місяця по 17
число (включно) поточного місяця.

Відповідач взяв на себе зобов*язання
сплатити комісійну винагороду,
повернути банку отриманий кредит та
сплатити нараховані проценти за
користування кредитом у повному
обсязі, виконувати інші зобов*язання в
порядку та в строки, встановлені
кредитним договором (п.п. 5.3.1 кредитного
договору).

Проте в супереч вимогам ст. ст. 525, 526, 530
ЦК України, відповідач не виконує свої
зобов*язання, передбачені п.п. 1, п.п. 5.3.1,
розділом 3 та розділом 4 кредитного
договору, чим не тільки порушує умови
договору, вимоги чинного
законодавства, але й майнові права та
законні інтереси позивача. Даний факт
підтверджується наявністю
заборгованості позичальника за
кредитним договором, згідно розрахунку
суми боргу за кредитним договором.

Згідно п. 7.1 кредитного договору, у разі
прострочення позичальником
зобов*язань з повернення кредиту та/або
сплати процентів за його користування
та/або інших платежів згідно з умовами
кредитного договору, позичальник
зобов*язаний сплатити на користь банку
пеню за кожен день прострочення у
розмірі 0,5% від суми прострочених
зобов*язань за кожен день прострочення.

Таким чином, загальна сума, що підлягає
до сплати позичальником ОСОБА_1 по
кредитному договору № R3В від
19.07.2012 року, становить 85 207,70 грн. та
складається з: 1) 39 645,93 грн. – сума
кредиту, що залишилась неповерненою
боржником; 2) 10 384,07 грн. – сума
простроченого боргу по кредиту з
урахуванням індексу інфляції; 3) 15 798,30
грн. – сума прострочених відсотків по
кредиту з урахуванням індексу
інфляції; 4) 1 275, 03 грн. – сума
непрострочених відсотків за
користування кредитом за період з
18.06.2013 року по 14.07.2013 року; 5) 6 924,55 грн. –
пеня за прострочення кредиту згідно з
п. 7.1 кредитного договору; 6) 10 887,02 грн. –
пеня за несвоєчасну сплату відсотків
згідно з п. 7.1 кредитного договору; 7) 113,83
грн. – сума 3,0 процентів річних від суми
простроченого кредиту за прострочення
кредиту згідно ст. 625 ЦК України; 8) 178,97
грн. – сума 3,0 процентів річних від суми
прострочених відсотків за
прострочення відсотків згідно ст. 625 ЦК
України.

Представник позивача по довіреності
ОСОБА_2 у судове засідання не з*явилась,
про час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, надала
суду заяву про розгляд справи за
відсутності представника позивача та з
посиланням на підтримання позову, не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання
не з*явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена згідно ч. 9 ст. 74
ЦПК України, про причини неявки суд не
повідомила, заяви про розгляд справи за
її відсутності суду не надала, тому суд
на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних та доказів (постановляє
заочне рішення).

Дослідивши всі обставини по справі та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2012 року між
ВАТ «ВТБ Банк», що з 29.07.2010 року
перейменовано на ПАТ «ВТБ Банк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
R3В, згідно з яким банк надав
позичальнику кредит у розмірі 50 000,00
грн., строком повернення до 19.07.2015 року з
відсотковою ставкою за користування
кредитом у розмірі – 34,5% річних.
Кредитні кошти призначені на споживчі
цілі.

Згідно з п. 3.4 кредитного договору
повернення кредиту та процентів
відбувається щомісячно відповідно до
графіка повернення кредиту і сплати
процентів та розрахунку вартості
сукупних послуг.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору
проценти за користування кредиту за
поточний місяць нараховуються двічі на
місяць: 17 числа та в останній робочий
день кожного місяця. Період за який
сплачуються проценти – з 18 числа
(включно) попереднього місяця по 17
число (включно) поточного місяця.

ПАТ «ВТБ Банк» свої зобов*язання за
кредитним договором виконав в повному
обсязі, а саме видав відповідачу кредит
у розмірі 50 000,00 грн., щзо
підтверджується копією меморіального
ордеру № 62559 від 19.07.2012 року.

Відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе
зобов’язання за кредитним договором
належним чином не виконала.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушення зобов’язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов’язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов’язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов’язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов*язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов’язання, на вимогу
кредитора зобов’язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов*язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Станом на 15.07.2013 року відповідач ОСОБА_1
має перед ПАТ «ВТБ Банк»
заборгованість у розмірі 85 207,70 грн.,
яка складається з наступного: 1) 39 645,93
грн. – сума кредиту, що залишилась
неповерненою боржником; 2) 10 384,07 грн. –
сума простроченого боргу по кредиту з
урахуванням індексу інфляції; 3) 15 798,30
грн. – сума прострочених відсотків по
кредиту з урахуванням індексу
інфляції; 4) 1 275, 03 грн. – сума
непрострочених відсотків за
користування кредитом за період з
18.06.2013 року по 14.07.2013 року; 5) 6 924,55 грн. –
пеня за прострочення кредиту згідно з
п. 7.1 кредитного договору; 6) 10 887,02 грн. –
пеня за несвоєчасну сплату відсотків
згідно з п. 7.1 кредитного договору; 7) 113,83
грн. – сума 3,0 процентів річних від суми
простроченого кредиту за прострочення
кредиту згідно ст. 625 ЦК України; 8) 178,97
грн. – сума 3,0 процентів річних від суми
прострочених відсотків за
прострочення відсотків згідно ст. 625 ЦК
України.

За таких обставин, суд вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі
відділення “Донецька регіональна
дирекція” ПАТ “ВТБ Банк”
заборгованість за кредитним договором
№ R3В від 19.07.2012 року у розмірі 85
207,70 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
суд присуджує стягнути з відповідача
на користь позивача судовий збір у
розмірі 852,08 грн., а також витрати,
пов*язані з публікацією в пресі
«Донбасс» та «Урядовий кур*єр»
оголошення про виклик відповідача в
розмірі 174 грн. та 420 грн. відповідно.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства “ВТБ Банк” в особі
відділення “Донецька регіональна
дирекція” ПАТ “ВТБ Банк”
заборгованість за кредитним договором
№ R3В від 19.07.2012 в загальній сумі 85
207 /вісімдесят п*ять тисяч двісті сім/
грн. 70 коп., а також судовий збір у
розмірі 852,08 грн., судові витрати у сумі
594 грн.

Встановити строк для
ознайомлення сторін з повним рішенням
суду – 10 грудня 2013 року, відклавши на
цей строк складання повного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Микитівським районним судом м.
Горлівки за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Микитівський районний суд м. Горлівки
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення, особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:

Н.З.Полтавець