Справа № 315/1282/13-ц
Номер провадження № 2/315/468/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді:
Каракай Н.Д.

при секретарі:
Прокопенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Гуляйполе
Запорізької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до приватного
підприємства «ТФК «Актив» м. Ужгород
про захист прав споживача, визнання
угоди недійсною та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2013 року до Гуляйпільського
районного суду Запорізької області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
приватного підприємства «ТФК «Актив»
про захист прав споживача, визнання
договору недійсним та стягнення
коштів. В своєму позові позивач просить
суд визнати недійсним договір № 202868
від 27 червня 2012 року, укладений між ним
та відповідачем, як такий, що містить
несправедливі умови та укладений
внаслідок здійснення останнім
нечесної підприємницької діяльності;
стягнути з відповідача на його користь
3000 грн. сплачених за цим договором як
гарантійний платіж та 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
вирішити питання щодо стягнення
судових витрат по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що зі змісту
укладеної між сторонами угоди
вбачаються явно невигідні одній
стороні - споживачу договірні умови,
яку відповідач сформулював в
односторонньому порядку, чим створив
істотний дисбаланс між правами та
обов'язками сторін за угодою на свою
користь і не врахував при цьому
інтересів споживача. Діяльністю
відповідача є створення та
обслуговування пірамідальної схеми, що
полягає у формуванні спілки клієнтів,
метою яких є придбання товару. Кошти,
необхідні для отримання товару
вносяться клієнтом на розрахунковий
рахунок компанії щомісячно. Компанія
за рахунок клієнта надає послуги,
спрямовані на придбання клієнтом
квартири без залучення коштів ПП «ТФК
«Актив», а розподіл коштів між
учасниками спілки являє собою
реалізацію діяльності пірамідальної
схеми, що порушує вимоги ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів».
Позивач сплатив гарантійний платіж не
за придбання квартири, а фактично за
можливість отримати право на придбання
бажаної нерухомості. Така діяльність
відповідача вводить позивача, як
споживача в оману та є елементом
нечесної підприємницької практики у
вигляді створення та експлуатації
пірамідальної схеми, до якої позивач
був залучений внаслідок укладення
оспорюваної угоди. Позивач вважає, що
умови оспорюваної ним угоди є
несправедливими, остання укладена у
зв'язку з використанням відповідачем
нечесної підприємницької практики, що
в силу положень Закону України «Про
захист прав споживачів» є підставою
для визнання такої угоди недійсною.

Далі позивач в позові вказує, що
представник ПП «ТФК «Актив» завірив
його про те, що гроші він отримає
протягом семи днів. Позивач детально
вивчив наданий йому примірник
договору, з якого зрозумів, що дана
угода містить несправедливі умови та
укладена була внаслідок здійснення
приватним підприємством нечесної
підприємницької діяльності, тому він
намагався розірвати цю угоду. Для цього
він надіслав два рекомендованих листа
з відповідним повідомлення про свої
наміри на адресу підприємства.
Відповіді на них позивач не отримав, а
лише його було повідомлено про
найближчу виплату коштів та надані
платіжні реквізити для сплати ним
чергових платежів. За вказаних
обставин позивач просив суд визнати
укладений ним з ПП «ТФК «Актив» договір
недійсним, стягнути з відповідача на
його користь 3000 грн. та стягнути судові
витрати в дохід держави.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, за обставин
викладених в позовній заяві та просив
суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, про час,
день та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, клопотань
про відкладення судового розгляду не
надіслав, причини своєї неявки суду не
повідомив. Справа розглянута за
останнім відомим місцем, достовірно
встановленим згідно спеціального
витягу з Єдиного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців ( а. с.
18-19, 23-25, 32-33), поштового повідомлення ( а.
с. 31) та листа Поштампа Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» «Закарпатська
дирекція» № 01-05/1271 від 05.12.2013 року ( а. с.
30), без його участі на підставі наявних
у ній доказів, проти чого позивач не
заперечував.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

27 червня 2012 року в м. Запоріжжі між
сторонами було укладено договір № 202868,
предметом якого є надання ПП «ТФК
«Актив», яка діє від свого імені в
інтересах і за рахунок клієнта, системи
послуг, спрямованих на придбання
клієнтом товару, зазначеного в Додатку
№1 до цього Договору, на умовах,
передбачених у Додатку №2 до цього
Договору. В Додатку № 1 до Договору №
202868 від 27 червня 2012 року в графі «назва
товару» зазначено нерухомість, а в
графі «вартість товару» вказана сума в
розмірі 60 000 грн. 00 коп.. Тобто, згідно з
цим положенням вказаного Договору
ОСОБА_1 отримав право на придбання
нерухомості за ціною 60 000 грн. (а. с. 9-10).

З п. 2.1 ст. 2 Договору вбачається, що
зобов'язання відповідача зводяться до
організації та створення умов для
придбання товарів учасниками системи,
здійснення адміністративних процедур
(а. с. 9).

Разом з тим, згідно ст. 3 цього Договору
клієнт зобов'язується дотримуватись
умов діяльності за загальними Умовами
програми «Актив», які містяться в
Додатку № 2, а саме, один раз сплатити
внесок на оформлення всіх необхідних
документів за проведення заходів,
пов'язаних з виконанням Умов договору,
проведенням видачі коштів, придбання
товару клієнтом та оформлення
відповідної документації, регулярно
сплачувати загальний щомісячний
платіж згідно умов, зазначених в
Додатку № 1 до даного договору,
виконувати інші зобов'язання. Вартість
товару, розміри та суми внесків,
витрати визначаються в Додатку № 1 до
даного Договору.

Так, згідно Додатку № 1 клієнт
зобов'язаний сплатити: чистий внесок в
розмірі 250 грн., загальний платіж в сумі
250 грн., мінімальний платіж в розмірі 125
грн., гарантійний платіж в сумі 3000 грн.
та внесок - 3000 грн. (а. с. 10).

Відповідно до п. 5.2 ст. 5 Додатку №2 до
вказаного договору, яким визначені
загальні Умови програми «Актив», для
отримання позики клієнт зобов'язується
надати визначені компанією гарантії
забезпечення зобов'язання з повної
оплати платежів, передбачених
договором та його додатками (а. с. 11-12).

Відповідно до умов договору позивачем
був сплачений гарантійний платіж в
розмірі 3000 грн., що підтверджується
копією квитанції №9554.196.1 від 27.06.2012 року
(а.с.8).

Суд, дослідивши представлені позивачем
докази, вважає, що умови укладеної
Угоди порушують права позивача, як
споживача.

Здійснені ним виплати не створюють для
відповідача будь-яких обов'язків.
Останній покладає на учасників системи
придбання товарів в групах, не
вкладаючи при цьому власних коштів, що
робить таку діяльність пірамідальною
схемою, коли споживач сплачує за
можливість одержання компенсації, яка
надається за рахунок залучення інших
споживачів такої системи, а не за
рахунок продажу або споживання
продукції.

Зазначений вид нечесної
підприємницької практики, що вводить
споживача в оману, включено в умови
самого Договору.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 203 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Забороняються
як такі, що вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, указаний Закон установив
недійсність правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Як вбачається з Договору, укладеного
між сторонами, ОСОБА_1 сплачував
кошти не за сам товар, а за можливість
одержання права на купівлю товару, а ПП
«ТФК «Актив» без залучення власних
коштів формувало групи клієнтів, за
рахунок платежів яких здійснювалась
передача права на купівлю товару
одному з учасників групи, що є
компенсацією за рахунок коштів інших
учасників групи, залучених до умов
діяльності системи.

Тобто, спірний договір є недійсним на
підставі ч.1, п. 7 ч.3, ч.6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки укладений із використанням
нечесної підприємницької діяльності з
введенням в оману споживачів шляхом
залучення їхніх коштів з метою
реалізації діяльності пірамідальної
схеми.

Як вбачається із ст. 4 Додатку № 2 до
Договору № 202868 від 27 червня 2012 року
видача коштів проводиться один раз на
місяць, але не пізніше 25 числа, процес
отримання позики проводиться на
підставі поданих заяв, які
надсилаються не пізніше трьох днів до
проведення видачі. Якщо клієнт не
надіслав заяву, або надіслав, але із
запізненням, або надіслав не вірно
оформлену заяву, то такі заяви не
підлягають розгляду. В процесі
отримання позики перевага надається
клієнту, який оформив заяву з
найбільшою сумою внеску (а. с. 11-
зворотній бік).

З зазначеного випливає, що відповідач
створив складну багатоступінчату,
двозначну, незрозумілу для споживача
схему визначення одного лише права на
отримання товару.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Закону України
«Про захист прав споживачів» зазначена
підприємницька практика є такою, що
вводить в оману, оскільки під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається у нечіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
свідомого вибору.

Таким чином, відповідач, керуючись
Додатком № 2 до Договору, формує групу
учасників системи, надалі створює фонд
цієї групи за рахунок чистих
щомісячних платежів, сплачених
учасниками групи, тобто за кошти
учасників системи, а потім один раз на
місяць розподіляє фонд групи між
учасниками системи, але право на
купівлю товару отримують не всі
учасники системи, а тільки ті, які
зробили найбільшу кількість авансових
чистих щомісячних платежів та
задекларували найбільшу кількість
чистих щомісячних внесків. Отже,
розподіл фонду групи проходить по
пірамідальній схемі, що порушує вимоги
ст. 19 Закону України «Про захист прав
споживачів», коли один учасник системи
за свої власні кошти без інвестування
коштів відповідача оплачує товар
іншому учаснику системи. Тому,
відповідно до ч. 6 ст. 19 цього Закону
угода, вчинена з використанням
нечесної підприємницької практики, є
недійсною.

Згідно чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. З огляду на зазначене
розглядуваний правочин є нікчемним,
оскільки його недійсність прямо
зазначена Законом України «Про захист
прав споживачів», а тому розгляду
підлягає лише вимога про повернення
сплачених позивачем коштів.

В силу ст. 216 ЦК України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У цьому разі кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину.

В даному випадку з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача сплачені ним 3000 грн.

Не підлягає задоволенню і вимога про
відшкодування моральної шкоди,
оскільки відповідно до ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
споживач під час придбання, замовлення
або використання продукції, має право
на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, яка заподіяна
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією у випадках, передбачених
законодавством.

Таких обставин позивачем не наведено і
судом не встановлено, а тому у
задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню, як такий, що в цій частині
ґрунтується на законі, підтверджений
обставинами та перевірений наданими
доказами.

Судові витрати підлягають стягненню
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, п. 9 ст. 110, 157, 158,
212-215, 218 ЦПК України, ст. 4, 18, 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ст. ст. 203, 215-216 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного
підприємства «ТФК «Актив» м.Ужгород
про захист прав споживача, визнання
угоди недійсною та стягнення коштів
задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
«ТФК «Актив» м. Ужгород пл. Кирила і
Мефодія, б. 1, кв. 74; р/р 8800 в АТ
«УкрСиббанк», МФО 351005 на користь ОСОБА_1
3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з приватного підприємства
«ТФК «Актив» м. Ужгород пл. Кирила і
Мефодія, б. 1, кв. 74; р/р 8800 в АТ
«УкрСиббанк», МФО 351005 в дохід держави
судовий збір в сумі 229 гривень, 40
копійок.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

З повним текстом рішення учасники
процесу можуть ознайомитись 31.12.2013
року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подання
апеляційної скарги позивачем протягом
10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Каракай Н. Д.