Справа № 459/4559/13
Головуючий у 1 інстанції: Грабовський
Провадження № 22-ц/783/7868/13
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі
секретаря: Проворної Н.І.,

та участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами
Відідлення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області та ОСОБА_3 на
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 28 жовтня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області, Державного
підприємства «Львіввугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої набуттям професійного
захворювання при виконанні трудових
обов'язків та трудового каліцтва,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням позовну
заяву задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області на користь ОСОБА_3
4000 (чотири тисячі),00 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок професійного захворювання.

Стягнуто з Державного підприємства
«Львіввугілля» на користь ОСОБА_3 2550
(дві тисячі п'ятсот п'ятдесят),00 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок трудового каліцтва.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржено відповідачем -
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області.

В апеляційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області посилається на те,
що на момент звернення з позовом до
суду Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не передбачено, що
Фонд здійснює відшкодування моральної
шкоди. Позивачем не було долучено
жодного медичного висновку про
наявність факту спричинення йому
моральної шкоди у зв'язку з професійним
захворюванням. Також не надано
медичного висновку та доказу про те, що
саме від професійного захворювання він
терпить моральні та фізичні
страждання, а не від загальних
захворювань.

Просить оскаржуване рішення скасувати
та ухвалити нове, яким в частині
позовних вимог ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області - відмовити.

Рішення суду оскаржено ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що рішення суду є
необґрунтованим та незаконним, таким,
що неповно відображає обставини
справи. Вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального права. Крім того,
зазначає, що внаслідок отриманого
професійного захворювання та
трудового каліцтва втратив здоров»я, і
в даний час постійно оглядається у
лікарів, періодично знаходиться на
стаціонарному лікуванні, купує
медикаменти для підтримання здоров»я,
такі необхідні зміни спричиняють
моральні страждання та переживання.
Вдома не має можливості повноцінно
виконувати роботу по домашньому
господарству, з»явився кашель, задишка
при ходьбі, болі в грудній клітці,
слабкість, болі в колінах, перестав
бути повноцінною людиною і це все
внаслідок професійного захворювання.

Просить рішення суду змінити в
частині стягнення з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області моральної шкоди та
стягнути моральну шкоду в розмірі 10000
(десять тисяч) гривень.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника апелянта
ОСОБА_2 на підтримання своєї
апеляційної скарги, перевіривши в
межах доводів апеляційних скарг та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.153 КЗпП України
на всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Згідно із ст.173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з
позовом до відповідачів про
відшкодування моральної шкоди,
завданої набуттям професійного
захворювання при виконанні трудових
обов'язків та трудового каліцтва.

Судом встановлено, що згідно з довідкою
МСЕК серії ЛВА-2 № 010095 від 14.03.2000 року
позивачу встановлено 70% втрати
професійної працездатності та II групу
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва.

Відповідно до довідки МСЕК серії ЛВА-1
№ 062917 від 14.03.2000 року останньому
встановлено II групу інвалідності у
зв'язку з трудовим каліцтвом.

Довідкою МСЕК серії ЛВА-2 № 010513 від
14.03.2001 року позивачу встановлено 60%
втрати професійної працездатності та
III групу інвалідності внаслідок
трудового каліцтва.

Згідно з довідкою МСЕК серії ЛВА-2 № 010920
від 19.03.2002 року ОСОБА_3 встановлено 50%
втрати професійної працездатності та
III групу інвалідності внаслідок
трудового каліцтва.

Відповідно до довідки МСЕК серії ЛВА-2
№ 012390 від 13.03.2003 року останньому
встановлено 30% втрати професійної
працездатності та III групу
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва.

Довідкою МСЕК серії ЛВА-2 № 008399 від
03.03.2004 року позивачу встановлено 50%
втрати професійної працездатності, з
яких 30% - трудове каліцтво, 20% -
антракосилікоз (встановлено вперше) та
III групу інвалідності внаслідок
трудового каліцтва.

Згідно з довідкою МСЕК серії ЛВА-2 № 015390
від 01.03.2005 року останньому встановлено
50%о втрати професійної працездатності,
з яких: 20% - антракосилікоз, 30%» - трудове
каліцтво у зв'язку із трудовим
каліцтвом.

Відповідно до довідки МСЕК серії ЛВА-1
№ 336181 від 01.03.2007 року позивачу
встановлено безтерміново III групу
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва. Довідкою МСЕК серії ЛВА2- №
020227 від 01.03.2007 року останньому
безтерміново встановлено 60% втрати
професійної працездатності, з яких: 30% -
трудове каліцтво, 30% - антракосилікоз, у
зв'язку із трудовим каліцтвом.

Встановлено, що ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
спричиняють йому моральні та фізичні
страждання.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 31.03.1995 року №4 "Про судову
практику по справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
роз'яснено, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних, тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення,
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Рішенням Конституційного Суду України
від 27 січня 2004 року регламентовано, що
громадяни, яким встановлена стійка
втрата професійної працездатності,
мають право на стягнення на їх користь
моральної шкоди. Відповідно до п.4.1
цього ж рішення ушкодження здоров'я,
заподіяне потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
заподіюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
переносить значно більшу моральну
шкоду, чим працівник, що не втрачає
професійної працездатності.

З врахуванням вказаних доказів, суд
прийшов до вірного висновку, що знайшли
підтвердження обставини заподіяння
позивачеві моральної шкоди, яка
обумовлена моральним та фізичним
стражданням з приводу ушкодження
здоров'я, погіршення життєвих умов, так
що ступінь втрати професійної
працездатності позивача становить 60%,
яка встановлено йому безтерміново,
він не має можливості повноцінно
працювати та для організації свого
життя йому доводиться докладати
додаткові зусилля.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3 суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку, що сума компенсації
спричиненої позивачеві моральної
шкоди, що підлягає стягненню з Фонду,
складає 4000,00грн., а щодо вимоги про
стягнення 10000,00 грн. суд вважав такими,
що належним чином немотивовані, є
завищені і не відповідають тяжкості та
характеру завданої позивачеві шкоди.

Колегія суддів вважає, що районний
суд прийшов до вірного висновку про
те, що шкоду здоров'ю позивача було
завдано в результаті його роботи в
шкідливих умовах праці він втратив 60%
професійної працездатності, є
інвалідом третьої групи, що призвело до
втрати ним нормальних життєвих
зв'язків та вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, чим йому заподіяно
моральну шкоду.

При цьому, апеляційним судом
враховується той факт, що апелянт -
відповідач у справі не заявляв
клопотання про призначення по справі
відповідної експертизи на предмет
визначення підстав та/або розміру
заподіяної позивачу моральної шкоди.
Відсутність у матеріалах справи
висновку МСЕК з цього питання не
спростовує правильних висновків суду.

Доводи апеляційної скарги
його висновків суду не спростовують, а
тому підстав для її задоволення немає.

Також не знайшли свого
підтвердження і посилання апелянта
ОСОБА_3 на те, що суд при визначенні
розміру заподіяної йому моральної
шкоди не врахував, що внаслідок
отриманого професійного захворювання
та трудового каліцтва він втратив
здоров»я.

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, а також
з врахуванням конституційної
значимості здоров'я, як
невідчужуваного і нерушимого блага, що
належить людині від її народження й
охороняється державою, положень ст. 23
ЦК України, роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного суду України від
31.03.1995 року №4 (з наступними змінами)
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" висновки суду щодо розміру
відшкодування моральної шкоди в повній
мірі відповідають обставинам справи, є
обґрунтованими, а тому, на думку
судової колегії, є правильними.

Судом правильно встановлені
фактичні обставини справи, вірно
застосовано матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду,
передбачена ЦПК України, а тому колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313,
314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

ухвалила :

Апеляційні скарги Відідлення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від 28
жовтня 2013 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.