Провадження по справі 2/122/1345/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого, судді           –
Домнікової М.В.,

при секретарі           – Шерет Ф.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ в
натурі частки житлового будинку, що
знаходиться у спільній частковій
власності, припинення права спільної
часткової власності, визначення
порядку користування земельною
ділянкою, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 про виділ в
натурі частки житлового будинку, що
знаходиться у спільній частковій
власності, припинення права спільної
часткової власності, визначення
порядку користування земельною
ділянкою, мотивуючі позовні вимоги тим,
що позивачці належить 1/2 частка
житлового будинку №13 по вул. Туристів в
м. Сімферополі, на підставі договору
купівлі-продажу частки житлового
будинку від 01.12.2011 року. Інша часка
цього ж житлового будинку належить
відповідачам на підставі свідоцтва про
право на спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_5 Спірний житловий
будинок знаходиться на земельній
ділянці площею 448 кв.м. і складається з
одного цілого жилого кам’яного
будинку, зазначеного в плані під літ.
«А», сарай «Б», навіси (тимч. буд.) «Г,Ж»,
вбиральні «К,У», споруди. Житлова площа
будинку складає 42,1 кв.м., загальна площа
- 52,5 кв.м. Земельна ділянка площею 448
кв.м. за адресою вул. Туристів, 5 (13) в м.
Сімферополі була надана ОСОБА_5 в
безстрокове користування під
будівництво індивідуального житлового
будинку на праві приватної власності
згідно рішення виконкому
Сімферопольської міськради від 26.02.1952
року протокол №4 та договору від 23.04.1952
року. Рішенням Сімферопольського
міськвиконкому від 21.05.1957 року за №23
домоволодінню присвоєно новий номер -
вул. Туристів, 13. Відчужувана частка
житлового будинку належала ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом. Між сторонами по
справі склався порядок користування
домоволодіння №13 по вул. Туристів в м.
Сімферополі. Не глядячи на
добросусідські відносини між
сторонами по справі, позивачка має
намір самостійно розпорядитися
належним їй майном, покращити його стан
і використати своє право на виділ в
натурі частки житлового будинку, що
знаходиться в спільній частковій
власності. З урахуванням наведеного та
з посиланням на статті 15, 16, 364, 367 ЦК
України, позивачка просила суд:
розділити домоволодіння №13 по вул.
Туристів в м.Сімферополі, яке належить
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на два
самостійних домоволодіння, виділивши
ОСОБА_1 в натурі 1/2 частку житлового
будинку, припинивши право спільної
часткової власності між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_4; встановити
порядок користування земельною
ділянкою, виділивши ОСОБА_1 1/2 частку
земельної ділянки, відповідної площі
для обслуговування прибудинкової
території та господарських споруд.

Представник позивачки – ОСОБА_6, діючі
на підставі довіреності, підтримала
позовні вимоги та з підстав, викладених
у позовній заяві, просила позов
задовольнити та врахувати при
ухваленні судового рішення висновок
експерта, а саме додаток №5 варіант №1
та додаток №4 варіант №1.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 у
судове засідання не з’явилися,
повідомлені належним чином, надали
суду письмові заяви про визнання
позовних вимог ОСОБА_1, просили
провести розгляд справи у їх
відсутність та виділити позивачці
майно відповідно до висновку експерта,
а саме додатку №5 варіант №1 та додатку
№4 варіант №1.

Заслухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивача,
дослідивши та оцінивши усі наявні по
справі докази та матеріали цивільної
справи у їх сукупності, суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Зміст права власності, яке полягає у
праві володіння, користування та
розпорядження своїм майном визначено у
статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює
конституційний принцип непорушності
права власності, передбачений статтею
41 Конституції України. Він означає, що
право власності є недоторканим,
власник може бути позбавлений або
обмежений у його здійсненні лише
відповідно і в порядку, встановлених
законом.

Поняття спільної часткової власності
викладено в частині 1 статті 356 ЦК
України як власність двох чи більше
осіб із визначенням часток кожного з
них у праві власності. Отже, право
спільної часткової власності - це право
двох або більше осіб за своїм розсудом
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним їм у певних
частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової
власності володіє не часткою майна в
натурі, а часткою в праві власності на
спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються
відповідними відсотками від цілого чи
у дробному виразі.

Відповідно до статті 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними побудовами по вул.
Туристів, 13 в м. Сімферополі належить: 1/2
частка ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 01.12.2011 року, реєстр
№ 11766, посвідченого приватним
нотаріусом Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_7; 1/6 частка
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 05.11.2008 року, реєстр №
1-3879, посвідченого державним нотаріусом
Другої Сімферопольської нотаріальної
контори; 1/6 частка ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
05.11.2008 року, реєстр № 1-3883, посвідченого
державним нотаріусом Другої
Сімферопольської нотаріальної
контори; 1/6 частки ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
05.11.2008 року, реєстр № 1-3881, посвідченого
державним нотаріусом Другої
Сімферопольської нотаріальної
контори.

Згідно з даними технічного паспорта та
інвентаризаційної справи житловий
будинок з надвірними побудовами по вул.
Туристів, 13 в м. Сімферополі
складається з: житлового будинку літ.
«А»; прибудови літ. «А1»; навісу літ.
«а1»; тамбуру літ. «а3»; ганку літ. «А1»;
ганку літ. «а3»; сараю літ. «Б»; сараю
літ. «В»; підвалу літ. «В»; навісу літ.
«Г»; сараю літ. «Ж»; вбиральні літ. «К»;
котельні літ. «Л»; вбиральні літ. «У»;
ворота №1; ворота №2; забір №3; мощення
І.

Житловий будинок літ. «А», у свою чергу,
складається з наступних приміщень:
жила кімната 1-2, площею 10,7 кв.м. (площа
самовільно збільшена за рахунок
зруйнування перегородки між кухнею 1-1
пл. 4,6 кв.м. та жилою кімнатою 1-2 пл. 5,4
кв.м.); жила кімната 1-3, площею 15,5 кв.м.; 2-1
кухня, площею 5,1 кв.м.; жила кімната 2-2,
площею 5,8 кв.м. та жила кімната 2-3, площею
15,4 кв.м.

Також, згідно з даними технічного
паспорта та інвентаризаційної справи у
житловому будинку з надвірними
побудовами по вул. Туристів, 13 в м.
Сімферополі є самовільні будівлі:
прибудова літ. «А1»; сарай літ. «В»;
підвал літ. «В»; тамбур літ. «а3» та
котельня літ. «Л».

Крім того, зруйновані сарай літ. «Б»;
сарай літ. Ж»; навіс літ. «а1» та
вбиральня літ. «У».

Поділ майна, що знаходиться в спільній
власності допускається тільки в тому
випадку коли це можливо без
нерозмірного збитку для призначення
цього майна.

У судовому засіданні сторони
(представники сторін) пояснювали суду,
що між ними, фактично, вже склався
порядок користування житловими
будинками з надвірними побудовами, що,
між іншим, підтверджується й
висновками проведеної по справі
судової будівельно-технічної
експертизи від 09.09.2013 року з
урахуванням додатків.

Відповідно до частини 1 статті 364 ЦК
України співвласник має право на виділ
у натурі частки з майна, що є у спільній
частковій власності.

Виділ часток (поділ) жилого будинку, що
перебуває у спільній частковій
власності, є можливим, якщо кожній зі
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий,
але з відхиленням від розміру
ідеальних часток співвласників з
урахуванням конкретних обставин поділ
(виділ) може бути проведений зі зміною
ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації співвласнику,
частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки
або поділу будинку в натурі, який
перебуває у спільній частковій
власності, є не порядок користування
будинком, а розмір часток
співвласників та технічна можливість
виділу частки або поділу будинку
відповідно до часток співвласників.

Враховуючи пояснення сторін по справі,
їх представників, а також висновки
вищевказаної судової
будівельно-технічної експертизи, суд
дійшов до висновку про можливість
виділу в натурі житлових будинків з
надвірними побудовами, що розташовані
за адресою: м. Сімферополь, вул.
Туристів, 13 та виділення у приватну
власність ОСОБА_1 із спільної часткової
власності на належні їй 1/2 частку
житлового будинку з відповідною
часткою надвірних побудов, наступні
приміщення та надвірні побудови: у
житловому будинку літ. «А»: кухню 2-1,
площею 5,1 кв.м.; жилу кімнату 2-2, площею 5,8
кв.м.; жилу кімнату 2-3, площею 15,4 кв.м. та
ворота №1 (додаток №4 до висновку №7 від
09.09.2013 року).

Ухвалюючи рішення про виділ в натурі
частки житлового будинку з надвірними
побудовами між співвласниками, суд,
вважає за можливе припинити між
сторонами по справі спільну часткову
власність ОСОБА_1 на житловий будинок
з відповідною часткою надвірних
побудов, розташованих за адресою: м.
Сімферополь, вул. Туристів, 13.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 у
частині визначення порядку
користування земельної ділянки, суд
дійшов до наступних висновків.

З матеріалів цивільної справи
убачається, що на підставі договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки під будівництво
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності від 23.04.1951
року, ОСОБА_5 була надана у користування
земельна ділянка №5 по вул. Туристів в
м. Сімферополі, загальною площею 448,0
кв.м.

За рішенням виконкому
Сімферопольської міської ради від
21.05.1957 року домоволодінню наданий номер
№13 по вул. Туристів.

Стороні по справі – ОСОБА_2 згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом, посвідченого Другою
Сімферопольської державною
нотаріальною конторою 26.10.2004 року за р.
№1-2180 є правонаступником прав та
обов’язків ОСОБА_5, тобто їй належало
право користування спірною земельною
ділянкою, виділеною її спадкодавцеві в
натурі за договором безстрокового
користування земельної ділянки під
будівництво індивідуального житлового
будинку.

Статтею 120 ЗК України передбачено, якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Аналогічні вимоги містяться і в статті
377 ЦК України.

Отже, з аналізу зазначених норм закону
слідує, що з виникненням права
власності на будівлю чи споруду до
власника переходить право власності
або право користування земельною
ділянкою, на якій розташована належна
йому на праві власності будівля чи
споруда.

ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила 1/2
частку жилого будинку з відповідною
часткою надвірних побудов, що
розташовані за адресою: м. Сімферополь,
вул. Туристів, 13, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 01.12.2011
року, реєстр № 11766, посвідченим
приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_7

Однак, при проведенні експертизи та
виходом експерта на місце було
встановлено, що площа земельної
ділянки №13 по вул. Туристів в м.
Сімферополі на час огляду не
відповідає даним договору про надання
у безстрокове користування земельної
ділянки під будівництво
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності від 23.04.1951
року та фактично складає 473,0 кв.м.

Разом з тим, при підготовці висновку №7
від 09.09.2013 року експертом враховувалася
площа спірної земельної ділянки лише в
межах правовстановлюючих документів, а
саме 448,0 кв.м.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
пункті 21 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» порядок користування
спільною земельною ділянкою, у тому
числі тією, на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок, тому
відповідно до статті 88 ЗК України слід
брати до уваги цю угоду при вирішенні
спорів як між ними самими, так і за
участю осіб, котрі пізніше придбали
відповідну частку в спільній власності
на землю або на жилий будинок і для яких
зазначена угода також є обов'язковою.

При визначенні порядку користування
земельною ділянкою, з урахуванням
думки сторін по справі щодо прийняття
до уваги судом 1 варіанту додатку №5,
запропонованого експертом та виділити
ОСОБА_1 у користування земельну
ділянку, загальною площею 227,0 кв.м., що
показана голубим кольором у Додатку №5
судової будівельно-технічної
експертизи за №7 від 09.09.2013 року, межа
порядку користування земельною
ділянкою зазначена червоним кольором
зі всіма необхідними прив’язками.

Враховуючи усе вищевикладене у
сукупності, суд дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України, під час ухвалення рішення
суду, у тому числі, вирішує питання щодо
розподілу між сторонами судових
витрат.

Суд не вирішує питання щодо стягнення з
відповідачів на користь позивачки,
понесених останньою судових витрат,
оскільки вона про це не заявляла та її
представник у судовому засіданні на
цьому не наполягала.

На підставі статей 317, 321, 358, 364
Цивільного кодексу України, статей 88, 120
Земельного кодексу України, керуючись
статтями 3, 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 зі спільної часткової
власності, на належну їй 1/2 частку
житлового будинку з відповідною
часткою надвірних побудов,
розташованих за адресою: м.
Сімферополь, вул. Туристів, 13 на праві
приватної власності наступні
приміщення та надвірні побудови: у
житловому будинку літ. «А»: кухню 2-1,
площею 5,1 кв.м.; жилу кімнату 2-2, площею 5,8
кв.м.; жилу кімнату 2-3, площею 15,4 кв.м. та
ворота №1, відповідно до додатку №4 до
висновку №7 від 09.09.2013 року судової
будівельно-технічної експертизи.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1 на житловий будинок з
відповідною часткою надвірних побудов,
розташованих за адресою: м.
Сімферополь, вул. Туристів, 13.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою №13 по вул. Туристів
в м. Сімферополі, виділивши ОСОБА_1 у
користування земельну ділянку,
загальною площею 227,0 кв.м., що показана
голубим кольором у Додатку №5 судової
будівельно-технічної експертизи за №7
від 09.09.2013 року.

Межа порядку користування земельною
ділянкою зазначена червоним кольором
зі всіма необхідними прив’язками.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Дом
нікова М.В.