Єдиний унікальний номер 267/2718/13-ц
Справа № 2/267/1307/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Гірницький
районний суд міста Макіївки Донецької
області

у складі :
головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при
секретарі - Хорхордіної О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Макіївки
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Макіїввугілля» (
Відокремлений підрозділ (ВП) «Шахта
«Холодна Балка» ), де треті особи на
стороні відповідача: Публічне
акціонерне товариство (ПАТ)
«Шахтоуправління «Донбас» міста
Донецька та Державне підприємство ( ДП )
«Шахта «Глибока» міста Донецька, про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в
и в :

22 квітня 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом до
ДП «Макіїввугілля» ВП «Шахта «Холодна
Балка», де він працював підземним
електрослюсарем з 18.12.1996 року по 29.06.1999
року і з 15.10.2001 року по 27.04.2009 року, та був
звільнений у зв'язку з виходом на
пенсію, про відшкодування спричиненої
йому моральної шкоди, завданої
внаслідок пошкодження здоров'я при
виконанні трудових обов'язків і
отримання професійного захворювання.

На обґрунтування своїх
позовних вимог, позивач зазначив, що
працюючи в підземних умовах праці, він
підвергався дії комплексу шкідливих
виробничих факторів: пила фіброгенної
дії, тяжкість та напруженість праці,
виробничий шум, вібрація,
неблагосприятливий мікроклімат. В
результаті чого він захворів на
професійну хворобу - хронічна
вертеброгенна попереко-крестцова
радікулопатія в стадії загострення з
вираженими статико-динамічними
порушеннями, про що був складений акт
по формі П-4 від 14 серпня 2009 року.
Висновком МСЕК від 23 вересня 2009 року
йому за цим професійним захворюванням
вперше було встановлено 50% втрати
професійної працездатності і 3 групу
інвалідності. За висновком МСЕК від 05
вересня 2011 року йому безстроково
встановлено 50% втрати професійної
працездатності за цим професійним
захворюванням і підтверджена 3 група
інвалідності. Він втратив здоров'я, яке
неможливо відновити, він не може
виконувати тяжкий фізичний труд, все це
завдає йому моральних страждань, він
став інвалідом, змушений тривалий час
лікуватися, втратив нормальні життєві
зв'язки та вимушений докладати
додаткових зусиль для організації
свого повсякденного життя. Він став на
50% непрацездатним від професійного
захворювання і саме цей факт впливає на
ступінь його моральних страждань.
Просив стягнути з відповідача ДП
«Макіїввугілля» ВП «Шахта «Холодна
Балка» на його користь моральну шкоду у
розмірі 17000 гривень.

Позивач в судове засідання
не з'явився, подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, підтримавши
позов, який просив задовольнити у
повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1-
адвокат ОСОБА_3, діючий на підставі
ордеру та Договору про надання
правової допомоги ( а.с. 28-31), в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про розгляд справи у його відсутності,
погоджену з позивачем.

Відповідач - представник ДП
«Макіїввугілля» ВП «Шахта «Холодна
Балка» Коротич Є.В., діючий на підставі
довіреності ( а.с. 16 ), в судове засідання
не з'явився, згідно поданої заяви та
письмових заперечень, просив справу
розглянути у його відсутності і
відмовити позивачу у задоволенні його
позову з тих підстав, що, по-перше, він
пропустив строк позовної давності,
передбачений ст. 233 КЗпП України, для
заявлення вимог про відшкодування
моральної шкоди, право на яку в нього
виникло 23.09.2009 року; по-друге, позивач не
довів факту наявної моральної шкоди,
так як втрата професійної
працездатності не свідчить про
наявність моральної шкоди, не надав
доказів на обґрунтування розміру
моральної шкоди; по-третє, позивач не
довів, що саме ДП «Макіїввугілля» ВП
«Шахта «Холодна Балка» має відповідати
за спричинену йому моральну шкоду,
оскільки він працював і на других
підприємствах вугільної
промисловості, також в шкідливих і
тяжких умовах праці і ця робота також
вплинула на виникнення у позивача
професійного захворювання. Просив
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його
позову. ( а.с. 57-59 )

Залучені до участі у справі
треті особи на стороні відповідача -
представник ПАТ «Шахтоуправління
«Донбас» ( ухвала суду від 12.06.2013 року
а.с. 18 ) та представник ДП «Шахта
«Глибока» ( ухвала суду від 26.06.2013 року
а.с. 33-34 ) в судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про що свідчить розписка про
отримання судової повістки
повноважною особою ДП «Шахта «Глибока»
( а.с. 55 ) та заява представника ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас» Саприкіної
О.В., діючої на підставі довіреності (
а.с. 52 ), про розгляд справи у її
відсутності на підставі наявних
доказів та її письмових заперечень. (
а.с. 56 )

Із письмових заперечень
представника третьої особи ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас» Саприкіної
О.В. вбачається, що в акті по формі П-4
про розслідування професійного
захворювання у позивача посилання на
важкі та шкідливі умови праці позивача
на ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»
відсутні. ДП «Шахта «Глибока», де
позивач працював 14 років, є самостійним
підприємством, та юридичною особою, як
виділена зі складу ДВАТ
«Шахтоуправління «Донбас» на підставі
Наказу Мінуглепрому України № 426 від
04.08.2006 року. Саме шахта «Глибока»
надавала до СЕС умови праці позивача
для визначення ступеню впливу на
виникнення в нього професійного
захворювання. ПАТ «Шахтоуправління
«Донбас» не має відношення до факту
отримання позивачем професійного
захворювання і можливого факту
заподіяння йому моральної шкоди. ( а.с. 20
)

Суд, дослідивши надані
докази та заперечення, наявність яких у
справі є достатнім для прийняття
рішення по суті заявленого позову,
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, позивач перебував в
трудових відносинах з відповідачем,
так як з 18.12.1996 року по 29.06.1999 року і з
15.10.2001 року по 27.04.2009 року він працював
електрослюсарем підземним на шахті
«Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля».
27.04.2009 року позивача було звільнено з
підприємства за ст.. 38 КЗпП України у
зв'язку з виходом на пенсію, що
підтверджується копією трудової
книжки ( а.с. 5-7 )

Відповідно до акту форми П-4
розслідування хронічного професійного
захворювання від 14 серпня 2009 року,
складеного підприємством ВП «Шахта
«Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля»,
встановлений факт наявності
професійного захворювання : хронічна
вертеброгенна попереко-крестцова
радікулопатія в стадії затягнувшогося
загострення з вираженим
м'язово-тонічним і правостороннім
корешковим синдромами, вираженими
статико-динамічними порушеннями, у
ОСОБА_1, електрослюсаря підземного 5-го
розряду з повним робочим днем в шахті,
який має загальний стаж роботи у
галузі 27 років 3 місяці, 23 роки 6 місяців
за цією професією, 10 років 1 місяць у
цьому цеху і 25 років 3 місяці в умовах
впливу шкідливих факторів.

Робота в підземних умовах праці, коли
він піддавався комплексу шкідливих
виробничих факторів: пил фіброгенної
дії, шум, вібрація локальна,
неблагосприятливий мікроклімат,
важкість і напруженість праці. Причина
професійного захворювання у ОСОБА_1 це
тривалий вплив в процесі трудової
діяльності на організм важкої фізичної
праці.

( а.с. 10-11 )

Згідно з випискою з акту
огляду у МСЕК № 073851від 23.09.2009 року
ОСОБА_1 вперше за цим професійним
захворюванням було встановлено 50%
втрати професійної працездатності і
третя група інвалідності.
Протипоказаний важкий фізичний труд,
робота в підземних умовах. Строк
чергового огляду у МСЕК 23.09.2011 року. (
а.с. 41 )

Відповідно до виписки з акту
огляду МСЕК № 044179 від 05.09.2011 року та
згідно довідки МСЕК № 034435 від 05.09.2011
року при повторному огляді ОСОБА_1 було
безстроково встановлено 50% втрати
професійної працездатності за цим же
професійним захворюванням і визнано
інвалідом 3 групи. Протипоказаний
важкий фізичний труд і робота в
підземних умовах. ( а.с. 8-9 )

Відповідно до приписів ст. 153
КЗпП України та Закону України «Про
охорону праці», на всіх підприємствах,
в установах, організаціях створюються
безпечні і нешкідливі умови праці.
Забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Конституцією України
закріплено право кожного на належні ,
безпечні і здорові умови праці ( стаття
43 Конституції ), як одне з основних прав
і свобод людини і громадянина.

Судом встановлено, що за
умовами праці, в тому числі і по
професії електрослюсаря підземного з
повним робочим днем в шахті, яка
віднесена до категорії важких, що
вбачається з акту форми П-4, який був
складений і взятий до обліку саме ВП
«Шахта «Холодна Балка» ДП
«Макіїввугілля», яким внаслідок
недостатнього забезпечення безпечних
і нешкідливих умов праці, були порушені
права позивача та він отримав
професійне захворювання і втратив
професійну працездатність.

Відповідно до ст. 23 ЦК
України, моральна шкода полягає,
зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Згідно пункту 13 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4
від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової )
шкоди», відповідно д ст. 237- 1 КЗпП
України за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин (
незаконного звільнення або
переведення, невиплати належних йому
грошових сум, виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я умовах
тощо ), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної ( немайнової ) шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Крім того, у пункті 4.1
Рішення Конституційного Суду України
від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 зазначено,
що ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності,
спричиняють йому моральні і фізичні
страждання.

Судом встановлено, що
позивач, на виробництві при виконанні
роботи у важких та шкідливих умовах
праці, отримав професійне
захворювання, яке пов'язано із життєво
важливими функціями -
опорно-двигаючими.

У зв'язку з отриманим
професійним захворюванням позивач
тривалий час лікується в медичних
установах з приводу хронічного
вертеброгенного попереко-крестцового
радикуліту з вираженим м'язовотонічним
синдромом, корешковим сидромом зліва в
стадії загострення, що підтверджується
випискою з його амбулаторної картки (
а.с.49 ) та виписними епікризами з
історії хвороби при лікуванні позивача
на стаціонарі у невропатолога у
міській лікарні № 4 м. Макіївки з 06.04.2010
року по 17.04.2010 року ( а.с. 48 ), з 04.11.2010 року
по 12.11.2010 року ( а.с. 45 ), з 05.05.2011 року по
13.05.2011 року ( а.с. 42 ), з 17.12.2012 року по
25.12.2012 року ( а.с. 43 ), з 08.05.2013 року по
15.05.2013 року ( а.с. 44 ), тобто позивач
лікується щорічно і до теперішнього
часу, терплячі фізичну біль та душевні
страждання.

Ступінь втрати його
працездатності ( 50 % ) встановлено
вперше 23.09.2009 року строком на 2 роки,
потім при повторному огляді 05.09.2011 року
встановлено інвалідність і ступень
втрати професійної працездатності на
50% безстроково, тобто поновити втрачене
здоров'я позивача із-за професійного
захворювання неможливо.

Отже, характер отриманого
позивачем професійного захворювання
свідчить про наявність моральних
страждань у зв'язку з порушенням
життєвих зв'язків, постійного болю від
захворювання, що завдало позивачу
душевних страждань внаслідок
незворотності втрати здоров'я, це
пошкодження здоров'я і інвалідність
викликає в нього моральні страждання
із-за неможливості виконувати тяжкий
фізичний труд, заробляти достатні
гроші для утримання сім'ї і благоустрою
свого житла, вимагає від нього
докладання певних зусиль для
організації свого життя. Позивач та
його родина переживають за наслідки
професійного захворювання і стан його
здоров'я у подальшому. Все це у
сукупності становить моральну шкоду
завдану позивачеві.

З огляду на наведені вище
докази, суд не приймає до уваги
твердження представника відповідача
про відсутність факту спричинення
моральної шкоди позивачу, здоров'я
якого було ушкоджене під час виконання
ним трудових обов'язків у відповідача.

При визначенні розміру
грошового відшкодування моральної
шкоди, судом враховується як глибина
фізичних та моральних страждань
позивача, негативні наслідки і
можливість відновлення стану здоров'я
позивача, а також і характер порушення
його трудових прав відповідачем,
обставини шкідливих умов праці і її
важкості, які безпосередньо пов'язані
із завданням йому моральної шкоди.

Отже, враховуючи вимоги
розумності та справедливості, суд
приходить до висновку, що позивачем
заявлені вимоги про відшкодування йому
моральної шкоди у розмірі 17 000 гривень
є цілком обґрунтованими.

Враховуючи внесені Законом
України від 23.02.2007 року № 717-У зміни до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», щодо виключення
частини 3 ст. 34 Закону № 1105-Х1У, яка
передбачала право потерпілого на
відшкодування Фондом моральної шкоди,
та беручи до уваги Рішення
Конституційного Суду України від 08.10.2008
року у справі за № 1-32/2008, що зазначені
зміни є конституційними, з огляду на те,
що право громадян на відшкодування
моральної шкоди не порушено, оскільки
статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1
КЗпП України, їм надано право
відшкодувати моральну шкоду за рахунок
власника або уповноваженого ним органу
( роботодавця ), суд вважає
обгрунтованими вимоги позивача до ДП
«Макіївугілля» ВП «Шахта «Холодна
Балка» про відшкодування йому
моральної шкоди, право на яку у нього
виникло 23 вересня 2009 року ( висновок
МСЕК ), саме в період роботи на цьому
підприємстві.

Відшкодування моральної
шкоди, спричиненої пошкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків, зокрема внаслідок
виявленого професійного захворювання,
декількома підприємствами, праця на
яких вплинула на виникнення у
потерпілого цього професійного
захворювання, не передбачено діючим
законодавством.

Тому твердження
представника відповідача ДП
«Макіїввугілля» ВП «Шахта «Холодна
Балка» у письмових запереченнях, про
необхідність визначення розміру
відшкодування моральної шкоди з
кожного з підприємств, де позивач
працював і умови праці вплинули на
виникнення в нього професійного
захворювання, у відповідній частці
пропорційно відпрацьованому часу на
кожному підприємстві вугільної
промисловості, не відповідають вимогам
закону і не можуть бути задоволені.

Суд не приймає також
твердження відповідача про
розповсюдження на правовідносини з
відшкодування моральної шкоди строків
звернення з позовом до суду,
встановлених ст. 233 КЗпП України.

Відповідно до п.3ч.1 ст. 268 ЦК
України, на вимогу про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю ( тобто
і на вимогу про відшкодування
моральної шкоди ) позовна давність не
поширюється.

Аналогічні роз'яснення
надані у п.16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової )
шкоди», згідно із яким д вимог про
відшкодування моральної шкоди у
випадках, передбачених трудовим
законодавством застосовується
тримісячний строк ( ст. 233 КЗпП України ).
До інших вимог про відшкодування
моральної шкоди, як вимог, що
випливають з порушення особистих
немайнових прав, строки позовної
давності не застосовуються.

Суд виходить з того, що саме
пошкодженням здоров'я позивача при
виконанні трудових обов'язків, були
порушені його особисті( немайнові )
права та завдано моральну шкоду, яка
відповідно до ст. 23 ЦК України полягає у
фізичному болі та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Таким чином, аналізуючи всі
докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1 і стягнення на
його користь з відповідача ДП
«Макіїввугілля» ВП «Шахта «Холодна
Балка» моральної шкоди у розмірі 17 000
гривень.

Крім того, при зверненні до
суду з вказаним позовом, ОСОБА_1
звільнений від сплати судового збору
на підставі ст. 5 ч.1 п.1 Закону України
«Про судовий збір», але відповідно до
ст. 88 ч.3 ЦПК України, судовий збір у
розмірі, визначеному ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» ( із змінами
з 23.10.2013 року ), який становить 1 відсоток
від ціни позову, тобто 170 гривень,
підлягає стягненню з відповідача на
користь держави.

На підставі
викладеного, Конституції України,

ст. ст. 237-1, 153 КЗпП
України,

Закону України
«Про охорону праці»,

ст. ст.23, 1167,1168 ЦК
України,

керуючись ст. ст.
209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в
:

Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Макіїввугілля» (
Відокремлений підрозділ (ВП) «Шахта
«Холодна Балка» ), де треті особи на
стороні відповідача: Публічне
акціонерне товариство (ПАТ)
«Шахтоуправління «Донбас» міста
Донецька та Державне підприємство ( ДП )
«Шахта «Глибока» міста Донецька, про
відшкодування моральної шкоди,
задовольнити.

Стягнути з Державного
підприємства «Макіїввугілля» (
Відокремлений підрозділ (ВП) «Шахта
«Холодна Балка» ) на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 17 000
(сімнадцять тисяч ) гривень.

Стягнути з Державного
підприємства «Макіїввугілля» (
Відокремлений підрозділ (ВП) «Шахта
«Холодна Балка» ) судовий збір у
розмірі 170 гривень на користь держави.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Гірницький
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення або
з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: