Справа № 283/2607/13-ц
Провадження №2/283/783/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2013 року
м. Малин

Малинський районний суд Житомирської
області в складі :

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу
за договором позики в сумі 32 тис. грн.. ,
трьох відсотків річних від
простроченої суми боргу в розмірі 1247,92
грн. та судових витрат в розмірі 332,48
грн. ,-

ВСТАНОВИВ :

06 вересня 2013 року позивач звернувся до
Малинського районного суду з позовом
до відповідача.

В судовому засідання представник
позивача з уточненням позовних вимог, з
підстав, передбачених ст..ст. 625,1046,1047,1049
Цивільного Кодексу України просить
позов задовольнити та стягнути з
відповідача борг за договорами позик
в сумі 32 тис. грн. , трьох відсотків
річних від простроченої суми боргу в
розмірі 1247,92 грн. та судові витрати в
розмірі 332,48 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю.
Пояснив , що відповідно до договору
позики від 03 вересня 2009 року ОСОБА_3
позичив відповідачу гроші в розмірі 15
тис. грн. , які ОСОБА_4 зобов'язана була
повернути 03 вересня 2011 року , а
відповідно до договору позики від 08
лютого 2012 року позивач позичив
відповідачу гроші в розмірі 17 тис. грн. ,
які ОСОБА_4 зобов'язана була повернути
до 31 грудня 2012 року.

На момент звернення позивача до суду,
кошти за договорами позики в розмірі 32
тис. грн. не повернуті.

Оскільки відповідач прострочила
виконання грошового зобов'язання , то у
відповідності до ст..625 ЦК України
остання зобов'язана сплатити три
відсотки річних від простроченої суми
боргу в розмірі 1247,92 грн. , починаючи від
дня прострочення до моменту подання
позову до суду (06.09.2013 року ).

Відповідач позовні вимоги визнала
частково в розмірі 6200 гривень. В
судовому засіданні представник
відповідача в заперечення позову
пояснив , що дійсно ОСОБА_4 взяла в борг
у ОСОБА_3 позику в розмірі 15 тис. грн. ,
однак частково повернула кошти в
розмірі 8800 грн. і залишок позики
становить лише 6200 гривень.

Стосовно коштів в розмірі 17 тис. грн. ,
то дані кошти відповідач не отримувала
, але вказана сума - це частина грошових
коштів від загальної суми 56 тис. грн.,
яка виникла як нестача по наслідкам
ревізії від 08 лютого 2012 року,
проведеної за період з січня по лютий
2012 року.

Вказана нестача була розподілена на
трьох чоловік - працівників ТОВ «
Квінта »: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідача,
а тому ОСОБА_4 примусили написати
розписку про отримання коштів в
розмірі 17 тис. грн.

В судовому засідання свідки ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 дали показання , що про
обставини позики грошей ОСОБА_4 у
ОСОБА_3 та їх поверненню, їм нічого
невідомо.

Не заперечили факт роботи ОСОБА_4 в
магазині автозапчастин, який
знаходиться в приміщені ТОВ « Квінта».

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали
показання, що ОСОБА_4 працювала в
магазині автозапчастин власником
якого є ОСОБА_3 Дійсно ОСОБА_4 позичала
у позивач 15 тис. грн. на ремонт будинку,
однак більшу частину боргу в розмірі 8800
грн. повернула ОСОБА_3

Щодо коштів в розмірі 17 тис. грн. , то
розписку про отримання даних коштів
ОСОБА_4 примусив написати ОСОБА_3,
оскільки в магазині , де працювала
відповідач була виявлена нестача
матеріальних цінностей в розмірі 54 тис.
грн. і дану суму розподілили на всіх
працівників магазину.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
надані докази в межах позовних вимог,
вважає що позов підлягає задоволенню
за наступних підстав.

Відповідно до статей 1046 ,1049
Цивільного Кодексу України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні ( позичальникові )
грошові кошти або інші речі визначені
родовими ознаками , а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики ) або такуж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей ,
визначених родовими ознаками .

Судом встановлено , що 03 вересня 2009
року та 08 лютого 2012 року між сторонами
були укладені договори позики
відповідно до яких ОСОБА_4 отримала в
ОСОБА_3 у позику відповідно 15 тис. грн.
та 17 тис. грн.

Факт написання розписок про отримання
позики не заперечуються сторонами та
підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні оригіналами
розписок.

Твердження представника відповідача
про те, що ОСОБА_4 повернула частину
коштів з отриманої позики в розмірі 15
тис. грн., а саме в розмірі 8800 грн., не
підтверджено будь - якими належними та
допустимими доказами, а тому суд вважає
їх необґрунтованими.

Також не приймаються судом до уваги
заперечення ОСОБА_4, що розписка про
отримання коштів в розмірі 17 тис. грн.
була написана нею під примусом та
надана з метою відшкодування нестачі
по проведеної на підприємстві ревізії ,
оскільки в розписці про отримання
коштів відсутнє посилання про дане ,.
інших доказів щодо доведення даного
факту суду не надано.

Оскільки сторонами не додержано
письмової форми правочину , яка
встановлена законом , тому у
відповідності до статті 218 ЦК України
суд не посилається в рішенні на
показання свідків , так як в даному
випадку рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку , що вимоги ОСОБА_3 щодо
стягнення з відповідача боргу за
договором позики в розмірі 32 тис. грн. є
обґрунтованими та доведеними.

У частині стягнення трьох відсотків
річних від прострочено суми
заборгованості позов також підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Три відсотки річних від простроченої
суми заборгованості 15 тис.
грн.,виходячи з дня прострочення на
момент подання позову до суду
становлять - 15000х3х732:365:100 = 902,47 грн.

Три відсотки річних від простроченої
суми заборгованості 17 тис.
грн.,виходячи з дня прострочення на
момент подання позову до суду
становлять - 17000х3х249:365:100 = 347,92 грн.

Загальна сума трьох відсотків річних
становить - 1250,39 грн.

У відповідності до статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб , поданим відповідно до
цього Кодексу. В межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін чи
інших осіб, які беруть участь в справі.

Оскільки позивачем заявлено вимогу
про стягнення трьох відсотків річних
від простроченої суми в розмірі 1247,92
грн., тому саме дана сума і підлягає
стягненню з відповідача.

З відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
розмірі 332,48 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
3, 11, 60 , 88 , 213, 214, 215 ЦПК України , ст.ст. 1046
1049 ЦК України , -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
борг за договором позики в розмірі 32000
грн. , три відсотки річних від
простроченої суми боргу в розмірі 1247,92
грн. та судові витрати в розмірі 332,48
грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Житомирської області через
Малинський районний суд протягом
десяти днів з моменту його
проголошення .

Суддя: С. Д. Міхненко