УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. суддя
Дніпровського районного суду м. Києва
Ластовка Н.Д., вивчивши матеріали заяви
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла заява Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу.

Вивчивши подану заяву про видачу
судового наказу, суд приходить до
висновку, що в прийнятті даної заяви
слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.96 Цивільного
процесуального кодексу України
судовий наказ може бути видано, серед
іншого, якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Згідно частини третьої ст. 100
Цивільного процесуального кодексу
України суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, якщо
із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Як убачається з поданої заяви,
Комунальне підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд", просить видати судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_1 на свою
користь заборгованості по квартирній
платі та платі за надані комунальні
послуги у розмірі 226,37 грн., а також
судові витрати, посилаючись на те, що
боржник проживав у АДРЕСА_1. За час
свого проживання за вищевказаною
адресою у боржника виникла
заборгованість по квартирній платі та
платі за комунальні послуги в період з
01.06.2002 року по 01.11.2004 року у розмірі 226,37
грн.

Відповідно до п. 9, п. 13 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2011 року
№ 14 "Про практику розгляду судами заяв
у порядку наказного провадження"
наявність спору про право, яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової
допомоги і документів, доданих до
заяви. Наявність спору можна
встановити відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника: документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватись обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише в
позовному провадженні. Якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення, судовий
наказ може бути видано за наявності
відповідних договорів про надання
таких послуг, інших письмових доказів,
що підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги. У цьому
випадку може бути видано судовий наказ
про стягнення не лише суми
заборгованості, але й про стягнення
індексу інфляції та трьох відсотків
річних, нарахованих на суму
заборгованості. Для їх стягнення суду
має бути додано документи, що чітко
підтверджують їх розрахунок ( у тому
числі й розрахунок щомісячних
нарахувань), при цьому визначений
розмір не потребує додаткової оцінки
та дослідження у сукупності з іншими
доказами.

Таким чином, заявником не додано
документів, що підтверджують порушення
суб'єктивного права, а саме доказів про
проживання за період з 01.06.2002 року по
01.11.2004 року в АДРЕСА_1 саме ОСОБА_1. Крім
того, рахунок заборгованості за
спожиті житлово-комунальні послуги
стосується АДРЕСА_2, тоді як заявник
вказав, що ОСОБА_1 проживав у АДРЕСА_1, а
заборгованість нарахована згідно
даного рахунку за період з 06.2002 року по
11.2013 року, хоча заявник стверджує, що
ОСОБА_1 проживав в даному помешканні до
01.11.2004 року.

Таким чином, із заяви Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" про видачу судового
наказу та поданих разом із заявою
документів вбачається спір про право,
оскільки вимоги заявника неможливо
вирішити в наказному провадженні, так
як в межах заявлених вимог про
стягнення заборгованість по
квартирній платі та платі за
комунальні послуги, необхідно
встановити вину боржника у неналежному
виконанні зобов'язань щодо оплати за
надані послуги, враховуючи правовий
статус житла, а тому захист заявника -
стягувача має здійснюватись шляхом
пред'явлення позову за тими же вимогами
у порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст.100, 101, 209-210 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
-

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу.

Роз'яснити заявнику його право
звернутись до суду з тими ж самими
вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги через
Дніпровський районний суд міста Києва
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

С у д д я :