Номер провадження 2/521/6630/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2013 року Малиновський районний
суд м. Одеси в складі:
головуючого – судді Лічмана Л.Г.
при секретарі – Тимофієнко Н.М.,
представника позивачів – адвоката
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності в
порядку спадкування, -
30.09.2013 р. позивачі звернулися до
Малиновського районного суду м. Одеси з
вказаною позовною заявою, в якій
просили встановити факт, що вони за
заповітом фактично вступили в
управління і володіння спадковим
майном – нерухомим майном – житловим
будинком з надвірними спорудами за
адресою: м. Одеса, вул. Мінська, 13,
визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування після
смерті спадкодавця ОСОБА_4 за кожним на
? частину житлового будинку – літ. А;
підсобних приміщень: літ. Б, літ. Н, літ.
Т (душ) за вказаною адресою та визнати
за ними право власності в порядку
спадкування після смерті спадкодавця
ОСОБА_4 за кожним на ? частину
самовільно споруджених об’єктів
будівництва: літ. О, літ. П, літ. Р, літ. С,
літ. У, літ. Ф, літ. Ч (сарай), літ. Х
(навіс), літ. Ш, літ. Щ (гаражі), літ. Э
(вбиральня) по вул. Мінській, 13 у м.
У судовому засіданні позивачі та їх
представник підтримали заявлені
позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач - представник Одеської
міської ради в судове засідання не
з’явився, про дату та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
у попередніх судових засіданнях, у яких
він був присутній, позовні вимоги не
визнав. Суд, у зв'язку з неявкою
відповідача та неповідомлення про
поважні причини такої неявки в судове
засідання, в порядку статті 169 ЦПК
України, зі згоди представника
позивача, ухвалює заочне рішення по
справі, що відповідає положенням ст. 224
Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх
представника, дослідивши матеріали
справи, дійшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
В судовому засіданні встановлено, що
15.10.1935 р. було укладено шлюб між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, внаслідок чого дружині
присвоєно прізвище ОСОБА_5, про що
видано Посвідку про шлюб № 997 (а.с. 118).
ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_5) В.С.
народилася 06.04.1940 р. в сім’ї ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, що підтверджується Посвідкою
про народження серії А № 2733483 та
паспортом серії КК № 285137, виданим
Малиновським РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області. (а.с. 6, 8) Після
укладення шлюбу з ОСОБА_7 05.07.1982 р.
дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7, про
що Малиновським відділом РАЦС видано
свідоцтво про укладення шлюбу. ( а.с. 10)
Позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище –
ОСОБА_4) Н.С. народилася 27.07.1953 р., її
батьками записано ОСОБА_5 та ОСОБА_4, на
підставі чого 11.08.1953 р. Іллічівським р/б
РАЦС видано свідоцтво про народження
серії ЯД № 773348 та Малиновським РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області видано
паспорт серії КК № 516118 (а.с.7, 9).
Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу, після його укладення 22.04.1988 р. з
ОСОБА_8, прізвище дружини стало ОСОБА_8.
05.08.1947 р. ОСОБА_5 та Управління Головного
Архітектора м. Одеси Виконкому
Одеської ОСОБА_9 уклали договір на
право забудови, відповідно до якого
Управління передало під забудову
земельну ділянку в м. Одесі район
селища Кагановича по 1-ій вулиці
(теперішня назва вул. Мінська, 13), з
фасадної сторони 22,0 м, з правої 53,20 м., з
лівої 50,11 м., з задньої 5,0+5,0+18,0 м., всього
загальною площею 1100,0 кв.м. строком на 65
років з моменту укладення. Вказаний
договір було посвідчено Старшим
нотаріусом Одеської обласної
державної нотаріальної контори, за
по реєстру записів № 501. (а.с. 11-12) Актом
за 05.08.1947 р. було проведено в натурі
відвід присадибної ділянки під
індивідуальне житлове будівництво
ОСОБА_5, розташованого у м. Одесі, пос.
Кагановича, вул. 1-а, загальною площею 1100
Відповідно до Дозволу № 453-47 на
проведення робіт, виданого Інспекцією
Державного Архітектурно-Будівного
контролю 21.12.1947 р., ОСОБА_5 надано дозвіл
про проведення робіт за вказаною
За проектом було збудовано будівлю зі
спорудами: житловий будинок – літ. А;
господарсько-побутові будівлі: Б-сарай,
Е-сарай, Н-сарай; № 1-3 огорожа.
16.04.1995 р. ОСОБА_5 помер у віці 81 років, про
що в книзі реєстрації актів про смерть
зроблено запис за № 3967 та Відділом
реєстрації актів громадянського стану
виконкому Жовтневої райради народних
депутатів м. Одеси видано свідоцтво про
смерть серії І-ЖД № 055785. (а.с. 26)
Зі свідоцтва про право на спадщину по
закону від 07. 05.1996 р. після смерті
ОСОБА_5, виданого нотаріусом Сьомої
одеської державної нотаріальної
контори, вбачається, що спадкоємцем
майна померлого є його дружина ОСОБА_4,
яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 27) На
підставі зазначеного, після смерті
ОСОБА_5С, на ім’я ОСОБА_4, як того з
подружжя, який його пережив, якій
належало право власності на ? частку в
спільній сумісній власності, набутому
подружжям за час шлюбу, 07.05.1996 р.
державним нотаріусом Сьомої одеської
державної нотаріальної контори було
видано свідоцтво про право власності,
де зазначено, що спільне майно, право
власності на яке посвідчується
нотаріусом складається з житлового
будинку з надвірними будовами,
розташованого у м. Одесі по вул.
Мінській, 13, будинок в цілому
закінчений будівництвом на 100 %, але не
зданий в експлуатацію, розташований на
земельній ділянці площею 1100, 0 кв.м.,
належав померлому на підставі Договору
на право забудови, посвідченого
нотаріусом Одеської обласної
державної нотаріальної контори 08.09.1947
та обов’язки зі здачі будинку в
експлуатацію переходять до ОСОБА_4; на ?
частину зазначеного будинку видано
свідоцтво про право на спадщину по
закону тій з подружжя, яка його
пережила - ОСОБА_4 Крім того зазначено,
що на самочинно збудовану будівлю під
літ. В свідоцтво не видавалось і його
вартість в оцінку спадкового майна не
включено. Вказане свідоцтво про право
власності зареєстровано в реєстрі №
1-1439 та посвідчено державним нотаріусом
в реєстрі за № 1-1441. (а.с. 28)
07.05.1996 р. ОСОБА_4 склала заповіт, у якому
зробила розпорядження на випадок її
смерті належний їй житловий будинок з
надвірними спорудами, що знаходиться в
м. Одесі по вул. Мінській, 13 заповіла
дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
частках кожній. (а.с. 30)
Відповідно до свідоцтва про смерть
серії І-ЖД № 129018 від 13.12.1996 р., виданого
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Жовтневої
райадміністрації виконкому Одеської
міськради народних депутатів, ОСОБА_4
померла 13.12.1996 р. у віці 81 р., про що в
книзі реєстрації актів про смерть
Після смерті ОСОБА_4, на час відкриття
спадщини та на теперішній час позивачі
зареєстровані, проживали та проживають
у домоволодінні по вул. Мінській, 13 у м.
Одесі, що підтверджується домовою
книгою, довідкою (випискою з домовою
книгою про склад сім’ї та прописку) №
189 від 13.07.2007 р. та відміткою у паспортах
про місце реєстрації. (а.с. 6-7, 22-24, 31)
Після звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 до Сьомої одеської
державної нотаріальної контори була
заведена спадкова справа, номер у
спадковому реєстрі 52103356, номер у
нотаріуса 950/2011 згідно ОСОБА_7 про
реєстрацію в Спадковому реєстрі № 28931735
від 05.12.2011 р.. (а.с. 39-40)
26.01.2012 р. КП «ОМБТІ та РОН» відмовило
позивачам у наданні ОСОБА_7 з реєстру
прав власності на нерухоме майно у
зв’язку з відсутністю реєстрації
права власності на об’єкт. (а.с. 45)
Крім того, Сьомою одеською державною
нотаріальною конторою також було
відмовлено ОСОБА_2С, та ОСОБА_3 у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок через відсутність
правовстановлюючих документів на
спадкове майно та ОСОБА_7 з реєстру прав
власності на нерухоме майно. (а.с. 46)
Факт, про встановлення якого просять
позивачі, має для них юридичне
значення, оскільки від нього залежить
реалізація ними права на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_4
Відповідно до пунктів 1, 4 і 5
Прикінцевих і Перехідних положень до
ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає
чинності з 1 січня 2004 року і
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.
Судом встановлено, що спадщина після
смерті ОСОБА_4 відкрилася 13.12.1996 р. і
була прийнята спадкоємцями ОСОБА_2С та
ОСОБА_3 до набрання чинності Цивільним
кодексом України. Відповідно до вимог
ст.ст. 549 і 548 ЦК УРСР ОСОБА_2С та ОСОБА_3
визнаються такими, що прийняли
спадщину, тому що вони фактично
вступили в управління та володіння
спадковим майном протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Прийнята ними спадщина визнається
належною спадкоємцям з моменту
Встановлюючи факт, що має юридичне
значення, а саме факт прийняття ОСОБА_2
і ОСОБА_3 спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4, суд визнає за позивачами
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_4 в рівних частках по
? за кожною, право на спадщину, яка
складається з житлового будинку під
літерою А, господарсько-побутовими
будівлями: Б- сарай, Е – сарай, Н –
сарай, № 1-3 огорожа в місті Одесі, по
вул. Мінській 13, розташованого на
земельній ділянці 1100 кв.м.
Як зазначається в правовстановлюючих
документах, а саме в свідоцтві про
право на спадщину по закону і свідоцтво
про право власності до ОСОБА_4 перейшли
всі права та обов’язки зі здачі
будинку в експлуатацію. Тому до ОСОБА_2
і ОСОБА_3 теж переходять всі права та
обов’язки зі здачі будинку в
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991
року «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» в редакції від 25.12.1992 року суди
мають враховувати, що право власності
на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній йому в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ОСОБА_9.
В частині позовних вимог про визнання
за позивачами права власності в
порядку спадкування після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 за кожним на ?
частину самовільно споруджених
об’єктів будівництва: літ. О, літ. П,
літ. Р, літ. С, літ. У, літ. Ф, літ. Ч (сарай),
літ. Х (навіс), літ. Ш, літ. Щ (гаражі), літ.
Э (вбиральня) суд відмовляє з таких
Зазначені об’єкти будівництва
являються самочинним будівництвом,
тому що вони збудовані без належного
дозволу. ( ст. 105 ЦК УРСР і ч. 1 ст. 376 ЦК
За змістом ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його, яка
належала йому на праві приватної
Пленум Верховного Суду України в п. 7 та
8 постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №
7 роз’яснив судам, що у разі смерті
забудовника до завершення будівництва,
його права та обов’язки входять до
складу спадщини лише у тому разі, якщо
будівництво здійснювалось ним згідно
із законом. Якщо ж спадкодавцем було
здійснено самочинне будівництво, то до
спадкоємців переходить лише право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва.
Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту прийняття його до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
25.05.2010 р. ОСОБА_3С, та ОСОБА_2 зверталися з
заявою до голови Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
про видачу Довідки про узгодження
прийняття об’єкту будівництва в
експлуатацію для надання в інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю в м. Одесі з метою отримання
Сертифікату відповідності на що для
вирішення вказаного питання було
надано відповідь про необхідність
надання переліку документів, а саме
правоустановчих документів,
технічного паспорту, відкореговану
геодезичну зйомку, звіт про проведення
технічного огляду об’єкта на
відповідність державним нормам,
стандартам та правилам, виготовлений
ліцензованою організацією,
фотофіксацію об’єкта, первісний
відвід на земельну діляку/висновок
Одеського міського управління
земельних ресурсів, згоду суміжних
сусідів, завірену належним чином,
висновок управління архітектури та
містобудування. (а.с. 36-37)
Позивачі зверталися також до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, у
рекомендовано коректно зазначити
інформацію в п.п. 2, 4 , 6, 7 Декларації про
готовність об’єкта до експлуатації та
надати відповідні документи, а саме
заяву-згоду на обробку персональних
даних, пронумерований та прошнурований
звіт про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж з висновком про їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації, скріплений
підписом виконавця, що його склав
(виготовлений після 29.04.2013 р.), документа
що посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, на
якій розміщений об’єкт згідно зі ст. 126
ЗК України (завірений органом, який
його видав чи нотаріально), технічний
паспорт (засвідчений органом, який
видав). ( а.с. 127-130)
Таким чином, позивачам не було
відмовлено у видачі Довідки про
узгодження прийняття об’єкту
будівництва в експлуатацію та
реєстрації Декларації про готовність
об’єкта до експлуатації, а лише
запропоновано надати відповідні
документи та усунути недоліки.
Кожна особа має право на захист свого
цивільного права лише у разі його
порушення, невизнання або оспорювання
(ч. 1 ст. 15 ЦК України і ст. 3 ЦПК України).
Позивачі звернулися до суду з позовом
про визнання право власності на
самочинне будівництво при відсутності
даних про те, що це питання було
предметом розгляду компетентного
державного органу, і що відсутність
рішення такого органу дають підстави
вважати про наявність спору про право.

Наявність Висновку
будівельно-технічної експертизи від
22.04.2011 р. за вказаними обставинами не
звільняє позивачів від обов’язку
надати відповідні документи для
прийняття самочинного будівництва до
експлуатації. (а.с. 71-103)

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 215, 218 ЦПК
України, -

СУД

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме факт прийняття ОСОБА_2,
ОСОБА_3 спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4, яка померла 13.12.1996 року.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4 в рівних частках по ? за кожною,
право на спадщину, яка складається з
житлового будинку під літерою А,
господарсько-побутовими будівлями: Б-
сарай, Е – сарай, Н – сарай, № 1-3 огорожа
в місті Одесі, по вул. Мінській 13,
розташованого на земельній ділянці 1100
кв.м.

В іншій частині позовних
вимог – відмовити.

Рішення може бути
оскаржене позивачем шляхом подання
апеляційної скарги через Малиновський
районний суд м. Одеси до апеляційного
суду Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

С У Д Д Я: