Справа № 2-841/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі

головуючої судді Гончарука В.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної залиттям квартири та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
третя особа ОСОБА_3 про зобов'язання до
вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття, посилаючись на те, що 19 липня
2010 року була затоплена квартира
АДРЕСА_1.

Дане залиття сталося з вини мешканців
вище розташованої квартири АДРЕСА_2, в
зв'язку з недбалим ставленням до
сантехнічного обладнання. Внаслідок
залиття була спричинена матеріальна
шкода, яку позивач оцінює в сумі 10957
грн., також внаслідок залиття позивачу
була спричинена моральна шкода, яку
вона оцінює в сумі 3000 грн., а також
просить стягнути з відповідача
понесені судові витрати.

В ході судового розгляду відповідач
ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним
позовом та з врахуванням уточнених
позовних вимог просив суд :

- поновити порушене право та
зобов'язати ОСОБА_1 спростувати
недостовірні та неправдиві відомості
що він «погрожував матері позивача
розправою, страшними наслідками для
життя, брутально ставився, вночі по
телефону здійснював нецензурні образи,
знущання, погрожував її життю, викликав
три пожежні машини та швидку допомогу»
шляхом направлення письмового
спростування на його адресу, адресу 3 - ї
особи ОСОБА_3, та адресу ЖБК;

- заборонити збирати інформацію та
документи про його ( ОСОБА_2) особисте
життя та майновий стан;

- визнати недійсним звіт про оцінку
вартості матеріального збитку,
завданого майну за адресою АДРЕСА_1 від
22.09.2012 р. та Акт ЖБК «Політехник -3» від
19.07.2010 р.

В ході судового розгляду позивач
ОСОБА_1 підтримала свій позов в повному
обсязі та просить суд стягнути та
наполягала на його задоволенні
зазначаючи. що в момент залиття вона
була власником спірної квартири
АДРЕСА_1 та має право вимагати в зв'язку
з цим відшкодування збитків саме від
відповідача ОСОБА_2 як від власника
квартири АДРЕСА_2 по вині мешканців
якої відбулося залиття квартири
АДРЕСА_1.

А також зазначала, що суми вартості, що
визначена звітом про оцінку на даний
час не достатньо щоб провести ремонт у
вказаній квартирі. Крім цього їй діями
відповідача ОСОБА_2 також спричинена
моральна шкода, викликана небажанням
відповідача врегулювати спір мирним
шляхом, намаганням відповідача затягти
судовий розгляд в зв'язку з чим вона
багато особистого часу витрачає на
вирішення даного спору.

Зазначаючи також при цьому, що вона
прийняла в дар спірну квартиру АДРЕСА_1
з моменту укладання договору
дарування, тобто з 6 травня 2010 р. та з
цього моменту розпоряджається
вказаної квартирою як власник, що стало
підставою реєстрації права власності ,
що було зареєстровано в КП БТІ м. Києва
09.09.2010 р.

Що стосується зустрічного позову, то
позивач ОСОБА_1 категорично заперечує
щодо його задоволення, мотивуючи це
тим, що даний позов є надуманим,
безпідставним та правових підстав для
його задоволення не має. Зазначаючи при
цьому, що ні вона ні її матір ОСОБА_4
ніякої інформації щодо ОСОБА_2 та
членів його родини не збирали, а між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 раніше були спори
викликанні залиттям спірної квартири
АДРЕСА_1, що вирішувались в цивільному
порядку в зв'язку з чим у ОСОБА_2 виникли
неприязні стосунки до неї ( ОСОБА_1) та
до ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 в ході судового
розгляду заперечував щодо задоволення
первинного позову, при цьому не
оспорював факту самого залиття
квартири АДРЕСА_1 мешканцями квартири
АДРЕСА_2, а також те що вказана квартира
АДРЕСА_2 належить йому на праві
власності.

Зазначаючи при цьому, що у залитті
квартири АДРЕСА_1 винна його теща
ОСОБА_5 та саме остання повинна
відшкодовувати збитки завдані
залиттям квартири АДРЕСА_1, в зв'язку з
чим вважає себе неналежним
відповідачем по вказаній справі.

Крім цього відповідач ОСОБА_2 вважає
позивача ОСОБА_1 неналежним позивачем
по справі, так - як остання набула права
власності на спірну квартиру АДРЕСА_1
після самого факту залиття, також
відповідач ОСОБА_2 в ході судового
розгляду не погоджувався з розміром
суми матеріального збитку завданого
внаслідок залиття, зазначаючи, що
вартість матеріального збитку є значно
завищена, так - як в момент залиття
шпалери, що були поклеєні в квартирі
вже відбули свій термін та потребували
заміні, залиття в квартирі відбулося на
незначній площі, а експерт взяв до
уваги ремонт фактично про всій кімнаті,
де відбулося залиття.

ОСОБА_2 наполягав на задоволені
зустрічного позову, зазначаючи при
цьому, що ОСОБА_1 розповсюджує про нього
негативну інформації, в зв'язку з чим
просить спростувати вказану
інформацію.

Третя особа ОСОБА_3 в ході судового
розгляду заперечувала щодо
задоволення первинного позову та
наполягала на задоволенні зустрічного
позову,зазначаючи при цьому, що як
відповідач, так і вона здійснювали
намагання вирішити спір з ОСОБА_1
стосовно залиття квартири мирним
шляхом, запропонувавши останній в
якості компенсації 4 тис. грн., але
ОСОБА_1 відмовилась отримувати вказані
кошти.

ОСОБА_3 повністю підтримала пояснення,
що були надані відповідачем ОСОБА_2
стосовно зустрічного позову.

Суд заслухавши думку учасників
судового процесу, дослідив матеріали
справи встановив наступне. що 6 травня
2010 р. було укладено договір дарування,
відповідно до якого ОСОБА_4 подарувала
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1

Вказаний договір було зареєстровано в
органах БТІ 09.09.2010 р.

19.07.2010 р. відбулося залиття квартири
АДРЕСА_1, залиття відбулося з квартири
АДРЕСА_2, що належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2

Факт залиття квартири підтверджується
актом, що був складений 19.07.2010 р. та
наказом по ЖБК «Політехнік -3» про
створення комісії по факту залиття
АДРЕСА_1.

Відповідно до звіту про незалежну
оцінку вартості матеріального збитку,
завданого майну, що знаходиться за
адресою :АДРЕСА_1 слідує, що вартість
матеріального збитку, завданого майну
внаслідок залиття складає 10 252 грн.

Вказаний висновок не був спростований
відповідачем по справі, ним не доведено
того факту, що матеріальний збиток є
значно меншим, ніж це зазначено в звіті.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
та юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Постановою КМУ № 1497 від 30.12.1997 року
„Про затвердження Правил надання
населенню послуг з водо-,
теплопостачання та водовідведення" п.33
на споживача покладений обов"язок
виконувати правила користування
житловими будинками і житловими
приміщеннями та правилами
експлуатації і користування
внутрішньобудинковими (квартирними)
системами водо-, теплопостачання і
водовідведення.

Постановою КМУ № 572 від 08.101992 року
затверджені Правила користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинкових територій. П.18
передбачено, що при появі
несправностей у квартирі власники
квартир зобов"язані вживати заходів до
їх усунення власними силами або силами
підприємств по обслуговуванню житла.
П.36 передбачено, що власники, наймачі та
орендарі жилих приміщень зобов"язані
виконувати Правила та своєчасно
повідомляти власника будинку про
виявлені несправності, які порушують
нормальну експлуатацію цього будинку
або призводять до перевитрат тепла,
газу, води, електроенергії .

Статтею 151 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності жилий будинок (квартиру),
зобов'язані забезпечувати його
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову
територію.

Безгосподарне утримання громадянином
належного йому будинку (квартири) тягне
за собою наслідки, передбачені
Цивільним кодексом Української РСР.

Також статтею 189 ЖК України
передбачено, що особи винні у порушенні
правил експлуатації жилих будинків,
жилих приміщень та інженерного
обладнання, у безгосподарному їх
утриманні несуть кримінальну,
адміністративну або іншу
відповідальність згідно з
законодавством Союзу РСР і Української
РСР.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 717 ЦК України передбачено, що за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Крім того ч.1,4 статті 722 ЦК України
передбачено, що право власності
обдаровуваного на дарунок виникає з
моменту його прийняття.

Прийняття обдаровуваним документів,
які посвідчують право власності на річ,
інших документів, які посвідчують
належність дарувальникові предмета
договору, або символів речі (ключів,
макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 з моменту оформлення договору
дарування спірної квартири АДРЕСА_1
прийняла її в дар та з цього моменту
стала розпоряджатися вказаним майном
як власник, що стало підставою для
подальшої реєстрації вказаного
договору в БТІ м. Києва.

На підставі чого суд дійшов висновку,
що позивач ОСОБА_1 правомірно заявляє
позовні вимоги щодо відшкодування
збитків завданих залиттям квартири
АДРЕСА_1, що відбулося 19.07.2010 р.

Оцінюючи докази по справи суд
приходить до висновку, що дане залиття
сталося з вини відповідача ОСОБА_2, який
будучи власником квартири АДРЕСА_2 не
було дотримався правил користування
житловими приміщеннями в жилих
будинках.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
не надав жодного доказу, що залиття
сталося не з його вини. За таких
обставин заподіяна шкода підлягає
стягненню лише з відповідача ОСОБА_2

Що стосується зустрічного позову, в
ході судового розгляду позивач за
таким позовом ОСОБА_2 не надав до суду
доказів в обґрунтування своїх позовних
вимог не зазначив яка саме негативна та
недостовірна інформація підлягає
спростуванню та в чому полягає
заподіяна моральна шкода.

Відповідно до вимог статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України також
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням
обстави справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі ( передати річ того ж роду і
такої ж якості, полагодити пошкоджену
річ тощо) або відшкодувати завдані
збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягає відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
встановлення пошкодженої речі.

У зв'язку з викладеним і відповідно до
вимог ст.ст. 1166, 1192 ЦК України на
відшкодування завданої матеріальної
шкоди слід стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_6 10252 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини. З урахуванням суті позовних
вимог, характеру діяння особи, яка
заподіяла шкоду, фізичних та моральних
страждань, негативних наслідків від
отриманих хвилювань, суд вважає, що з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
необхідно стягнути 1000 грн. моральної
шкоди, .

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Таким чином також
підлягає стягненню з відповідача
сплачене державне мито та витрати по
сплаті ІТЗ, а також витрати по оплаті
висновку спеціаліста.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, Постановою
КМУ № 1497 від 30.12.1997 року, Постановою КМУ
№ 572 від 08.10.1992 року, ст.ст. 10, 58, 88, 131, 208,
209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної залиттям квартири
задовольнити - частково.

Стягнути з ОСОБА_2 і/н НОМЕР_1 на користь
ОСОБА_1 і/н НОМЕР_2 - 10252 грн. матеріальної
шкоди заподіяної залиттям квартири, 700
грн. витрат по сплаті за проведення
експертного дослідження, 1000 грн.
моральної шкоди, 120 грн. витрат по
оплаті ІТЗ, 118 грн. 02 коп. витрат по
сплаті державного мита, а всього
стягнути 12190,02 грн. ( дванадцять тис. сто
дев'яносто грн.. 2 коп.).

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 третя особа ОСОБА_3 про
зобов'язання до вчинення певних -
відмовити.

До суду може бути подана апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особами, що приймали участь у
судовому розгляді, але не були присутні
на проголошені рішення апеляційна
скарга може бути подана протягом 10 днів
з дня отримання копії рішення

Суддя