Справа № 459/4739/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2013 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Грабовського В.В.,

з участю: секретаря судових
засідань
ОСОБА_1,

позивача

ОСОБА_2,

представника
позивача
ОСОБА_3,

представника
відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров’я при виконанні
трудових обов’язків внаслідок
трудового каліцтва, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 року позивач
звернувся до суду з позовом, у якому
просить стягнути з відповідача на його
користь 30 000,00 грн. у відшкодування
завданої моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров’я при виконанні
трудових обов’язків, внаслідок
трудового каліцтва. На обгрунтування
вимоги послався на те, що 17.05.2004 року
прийнятий учнем гірника підземного на
шахту «Надія». 24.05.2004 року направлений в
УКК на курси підземних гірників з
відривом від виробництва. З 12.07.2004 року
по 16.08.2004 року учень гірника підземного
на час проходження виробничої
практики. 23.08.2004 року переведений
гірником підземним III розряду. 11.12.2004
року звільнений за власним бажанням.
22.03.2005 року прийнятий гірником
підземним III розряду на шахту «Лісова»
ДП «Львіввугілля». 25.06.2005 року із
позивачем стався нещасний випадок,
згідно з яким останній попав під дію
вибуху метано-повітряної суміші,
отримав відкриту черепно-мозкову
травму, струс головного мозку, забійну
рану лобно-тім’яної ділянки, перелом
правої ключиці зі зміщенням. 18.10.2005 року
звільнений у зв’язку з
невідповідністю виконуваній роботі
внаслідок стану здоров’я, який
перешкоджає проведенню даної роботи по
п.2 ст.40 КЗпП України. Довідкою МСЕК від
18.10.2005 року позивачу встановлено III
групу інвалідності. Довідкою МСЕК від
18.10.2005 року ОСОБА_2 встановлено 50% втрати
професійної працездатності внаслідок
трудового каліцтва. Згідно довідки
МСЕК від 12.10.2006 року позивачу
встановлено 50% втрати
профпрацездатності. Довідкою МСЕК від
16.10.2009 року останньому встановлено 50%
втрати профпрацездатності внаслідок
трудового каліцтва. Відповідно до
довідки МСЕК від 11.10.2012 року позивачу
встановлено III інвалідності у зв’язку
з трудовим каліцтвом. Довідкою МСЕК від
11.10.2012 року ОСОБА_2 встановлено 50% втрати
професійної працездатності внаслідок
трудового каліцтва.

Позивач в судовому
засіданні позов підтримав та пояснив,
що після отриманої травми постійно має
головні болі, лікується, роботу знайти
не може за станом здоров’я. Просить
позов задовольнити.

Представник позивача в
судовому засіданні позов підтримав та
пояснив, що позивач щороку лікується,
проживає в гуртожитку з батьками.
Роботу позивачу знайти важко у зв’язку
із поганим здоров’ям. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала,
просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення
сторін, з’ясувавши обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з огляду на таке.

Згідно з трудовою книжкою
позивача останній 17.05.2004 року прийнятий
учнем гірника підземного на шахту
«Надія». 24.05.2004 року направлений в УКК
на курси підземних гірників з відривом
від виробництва. З 12.07.2004 року по 16.08.2004
року учень гірника підземного на час
проходження виробничої практики. 23.08.2004
року переведений гірником підземним III
розряду. 11.12.2004 року звільнений за
власним бажанням. 22.03.2005 року прийнятий
гірником підземним III розряду на шахту
«Лісова» ДП «Львіввугілля». 18.10.2005 року
звільнений у зв’язку з
невідповідністю виконуваній роботі
внаслідок стану здоров’я, який
перешкоджає проведенню даної роботи по
п.2 ст.40 КЗпП України.

25.06.2005 року із позивачем
стався нещасний випадок, згідно з яким
останній попав під дію вибуху
метано-повітряної суміші, внаслідок
чого отримав політравму, відкриту
черепно-мозкову травму, струс
головного мозку, забійну рану
лобно-тім’яної ділянки, перелом правої
ключиці зі зміщенням, що
підтверджується актом про нещасний
випадок, пов’язаний з виробництвом № 14
(а.с. 8-9).

У зв’язку із цим нещасним
випадком позивач був змушений
звертатися за медичною допомогою,
зокрема, в період з 25.06.2005 року по 15.07.2005
року, в період з 03.04.2009 року по 22.04.2009
року, в період з 02.09.2009 року по 16.09.2009
року, в період з 04.12.2009 року по 14.12.2009
року, в період з 03.06.2011 року по 17.06.2011
року, що підтверджується копіями
наявних у справі медичних документів.

Згідно з довідкою МСЕК серії
ЛВА-1 № 259643 від 18.10.2005 року позивачу
встановлено III групу інвалідності у
зв’язку з трудовим каліцтвом.

Відповідно до довідки МСЕК
серії ЛВА-2 № 019958 від 18.10.2005 року ОСОБА_2
встановлено 50% втрати професійної
працездатності у зв’язку з трудовим
каліцтвом.

Довідкою МСЕК серії ЛВА-1 №
311064 від 12.10.2006 року останньому
встановлено III групу інвалідності у
зв’язку з трудовим каліцтвом.

Згідно з довідкою МСЕК серії
ЛВА-2 № 014655 від 12.10.2006 року позивачу
встановлено 50% втрати професійної
працездатності у зв’язку з трудовим
каліцтвом.

Відповідно до довідки МСЕК
серії ЛВА-2 № 026948 від 16.10.2006 року
позивачу встановлено 50% втрати
професійної працездатності у зв’язку
з трудовим каліцтвом.

Згідно з довідкою МСЕК серії
10 ААА № 486464 від 11.10.2012 року ОСОБА_2 групу
інвалідності у зв’язку з трудовим
каліцтвом.

Довідкою МСЕК серії 10 ААА №
014559 від 11.10.2012 року позивачу
встановлено 50% втрати професійної
працездатності у зв’язку з трудовим
каліцтвом.

Вирішуючи спір, суд виходить
з наступного.

Відповідно до частини 2
статті 153 Кодексу законів про працю
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Згідно статті 237-1 Кодексу
законів про працю України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Відповідно до частин 2, 3
статті 23 ЦК України моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або і інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 статті 1167 ЦК
України установлено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 1168
ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я, може
бути відшкодована одноразово або
шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як зазначено у п. 4.1 Рішення
Конституційного Суду України у справі
за конституційним зверненням
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Кіровоградській
області про офіційне тлумачення
положення частини третьої статті 34
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (справа про
відшкодування моральної шкоди Фондом
соціального страхування), ухваленого
27.01.2004 року у справі № 1-9/2004, відповідно
до статей 23, 1167 Цивільного Кодексу
України (435-15) моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворювання полягає, зокрема, у
фізичному болю, фізичних та душевних
стражданнях, яких він зазнає у зв’язку
з каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров’я. Як наслідок, моральна шкода,
заподіяна умовами виробництва,
спричинює порушення таких особистих
немайнових прав, як право на життя,
право на охорону здоров’я тощо.
Ушкодження здоров’я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов’язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності
спричинюють йому моральні та фізичні
страждання.

Вищенаведені обставини
справи та правові положення, на думку
суду, свідчать про доведення факту
спричинення позивачеві відповідачем
моральної шкоди унаслідок ушкодження
його здоров’я при виконанні трудових
обов’язків, що потягло за собою
трудове каліцтво, а отже, про право
позивача на її відшкодування.

Факт спричинення позивачеві
моральної шкоди підтверджується також
наявними у справі копіями медичних
документів та знаходить своє пояснення
згідно із вищевказаними положеннями
Рішення Конституційного Суду України
від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004.

Вирішуючи питання про
розмір відшкодування моральної шкоди
(суму її компенсації), судом ураховано
тяжкість завданої позивачеві
моральної шкоди, глибину, тривалість та
характер моральних та фізичних
страждань, їх інтенсивність та
довготривалість, стан його здоров’я,
тяжкість трудового каліцтва, настання
у зв'язку з цим негативних змін у його
житті, необхідність лікування, втрату у
зв'язку з цим життєвих зв'язків,
істотність вимушених змін у його
життєвих стосунках, що вимагає від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, обсяг втрати
позивачем працездатності унаслідок
трудового каліцтва, що становить 50 %.
При цьому суд виходить із засад
розумності, виваженості та
справедливості, що відповідає вимогам
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

Тому суд вважає, що сума
компенсації спричиненої позивачеві
моральної шкоди повинна складати 10000,00
грн.

Щодо вимоги про стягнення
30000,00 грн., то суд вважає, що така
належним чином не вмотивована, є
завищеною і не відповідає тяжкості та
характеру завданої позивачеві шкоди.

Таким чином, позов
задовольняється частково у межах,
зазначених вище.

Керуючись: ст.ст. 10, 60, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області на користь ОСОБА_2
10000 (десять тисяч),00 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров’я при
виконанні трудових обов’язків
внаслідок трудового каліцтва.

У задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

В. В.
Грабовський

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2013
року.