Провадження № 2/225/708/2013
Головуючий : Челюбєєв Є.В.
РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2013 року
Дзержинський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого – судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Кіровської селищної ради про
визнання прав та обов’язків
забудовника,

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2013 року позивач звернулася
до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що в лютому 1984 року її чоловікові
ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка
розміром 1200 м.кв. під забудову
житлового будинку за адресою м.
Дзержинськ, с. Кірове, вул. Чапаєва, 57,
був зроблений проект планування та
забудови земельної ділянки. На
виділеній ОСОБА_3 земельній ділянці він
збудував житловий будинок, оселився в
ньому зі своєю родиною і почав його
експлуатацію для власного проживання
та на правах власника здійснював
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

19.02.2012 року помер ОСОБА_3 Після його
смерті відкрилася спадщина на належний
йому на праві власності жилий будинок
за адресою м. Дзержинськ, с. Кірове, вул.
Чапаєва, 57. Єдиним спадкоємцем
померлого є вона, його дружина. В
установлений законом строк для
прийняття спадщини вона звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини від померлого, але в
зв’язку з тим, що її чоловік за життя,
закінчивши будівництво жилого будинку,
не зареєстрував його в установленому
порядку і не отримав свідоцтва про
право власності на нього, отримала
відмову в подальшому оформленні
спадщини.

Визнання прав та обов’язків
забудовника ОСОБА_1 необхідно для того,
щоб прийняти спадщину від померлого
чоловіка та в установленому законом
порядку зареєструвати своє право на
спадщину в органах, які здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна.

Позивач в судовому засіданні заявлені
вимоги підтримала повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні також підтримав заявлені
позовні вимоги, просив повністю
задовольнити позов.

Представник відповідача в судове
засідання не з’явився, надавши суду
письмову заяву, в якій просив
розглянути справу у його відсутності,
заявлені вимоги визнає, проти їх
задоволення не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, її
представника за довіреністю,
дослідивши матеріали справи та надані
докази в їх сукупності, суд вважає, що в
задоволенні заявлених позовних вимог
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень п.п.7, 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008р. “Про судову практику у справах
про спадкування” якщо спадкодавцем
було здійснено самочинне будівництво,
до спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва. Якщо
будівництво здійснювалось згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки як забудовника входять до
складу спадщини.

Відповідно до положень ст. 105 ЦК (1963р.),
самочинним будівництвом є будівництво
житлового будинку та господарських
споруд без відповідного дозволу, без
належним чином розробленого та
затвердженого проекту або з суттєвим
відступленням від проекту або з грубим
порушенням будівельних норм в правил.

Згідно з Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
Міністерством комунального
господарства УРСР 31 січня 1966 року (була
чинною до 13 грудня 1995 року), реєстрації
підлягають усі будинки і домоволодіння
в межах міст і селищ міського типу УРСР,
що належать, зокрема, громадянам на
праві особистої власності. Будинки, що
підлягають реєстрації, повинні бути
закінчені будівництвом і прийняті в
експлуатацію за актом, затвердженим
виконкомом місцевої Ради депутатів
трудящих. Пунктом 7 вказаної Інструкції
зазначено, реєстрація провадиться на
підставі документів, що встановлюють
право власності (правовстановлюючих
документів).

Відповідно до п.п.4, 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок” №7 від 4
жовтня 1991 року у приватній власності
громадян можуть перебувати жилі
будинки, збудовані на відведеній у
встановленому порядку земельній
ділянці або придбані на законних
підставах. Право власності на жилий
будинок, збудований громадянином на
відведеній йому в установленому
порядку земельній ділянці і прийнятий
в експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 1, 4 ст.60 ЦПК встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, установлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що спадкодавець
ОСОБА_3 за життя на підставі рішення
Кіровської селищної ради № 14-1 від
08.02.1984 року отримав для будівництва та
обслуговування будинку у безстрокове
користування земельну ділянку за
адресою м. Дзержинськ, с. Кірове, вул.
Чапаєва, буд. 57, загальною площею 1200
м.кв.

Як встановлено судом, будівництво
спірного житлового будинку було
закінчено чоловіком позивача у 1993 році.
При цьому, позивач не надала суду
доказів (рішення виконкому місцевої
ради про дозвіл на початок будівництва,
дозвіл ДАБК, належним чином
розроблений та затверджений проект),
які б підтверджували факт, що померлим
ОСОБА_3 будівництво спадкового будинку
здійснювалось згідно з законом.

Таким чином, оскільки позивачем, її
представником не доведено, що
будівництво здійснювалось згідно із
законом, суд приходить до висновку, що
права та обов'язки як забудовника не
входять до складу спадщини, яка
залишилась після смерті ОСОБА_3, який
помер 19.02.2012 року.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку, що правові підстави для
задоволення заявлених вимог відсутні,
позовні вимоги є недоведеними, тому в
їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 –
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не було
скасовано, набирає законної сили після
прийняття рішення судом апеляційної
інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Дзержинський міський суд на
протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: