Справа
№491/377/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року
Ананьївський районний суд
Одеської області

в складі: головуючого Дорош В.В.

при секретарі Калін О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ананьєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку дійсним, про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування, третя
особа Ананьївське районне управління
юстиції Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5
року помер її батько - ОСОБА_3, який
проживав в АДРЕСА_2. Після його смерті
відкрилась спадщина на майно, в тому
числі й на житловий будинок, який
розташований по АДРЕСА_2. Заповіту
ОСОБА_3 не залишив.

Позивач зазначає, що даний будинок
свого часу був об'єктом спільної
сумісної власності ОСОБА_3 та його
колишньої дружини ОСОБА_2, яка є
відповідачем по справі. Рішенням
Ананьївського районного суду Одеської
області від 27 червня 1977 року даний
житловий будинок між ними було
поділено в натурі. Однак, в 1984 році між
померлим ОСОБА_3 та відповідачем по
справі була досягнена домовленість про
продаж ОСОБА_2 належної їй частини
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_2. В підтвердження даного факту 01
серпня 1984 року відповідач по справі
власноруч написала розписку, в якій
вказала, що ОСОБА_3 сплатив їй 5492
карбованці 56 копійок за належну їй
частину житлового будинку, однак,
договір купівлі-продажу даної частини
житлового будинку за життя ОСОБА_3
нотаріально оформлений не був.

ОСОБА_1 вказує, що при зверненні нею
до реєстраційної служби Ананьївського
районного управління юстиції Одеської
області для отримання витягу із
Державного реєсту прав на нерухоме
майно, їй було відмовлено, оскільки
відсутні відомості про зареєстровані
речові права на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_2, в
зв'язку з чим звернулася до суду та
просить задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання на розгляд
справи позивач ОСОБА_1 не з'явилася,
однак, надала на адресу суду письмову
заяву (а.с.30), відповідно до якої справу
просить розглянути у її відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання на розгляд справи також не
з'явилася, однак надала на адресу суду
письмову заяву (а.с.37), відповідно до
якої просить суд розглянути справу у
її відсутність, проти позовних вимог
ОСОБА_1 не заперечує.

Представник третьої особи, яка діє
на підставі довіреності (а.с.42), у судове
засідання на розгляд справи не
з'явилася, однак надала на адресу суду
письмову заяву (а.с.43), відповідно до
якої справу просить розглянути у її
відсутність, проти задоволення
позовних вимог позивача не заперечує.

Суд взявши до уваги заяви позивача,
відповідача та представника третьої
особи, вивчивши документи справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка та мешканка
АДРЕСА_2, згідно копії паспорту (а.с.5-6).

Відповідно до копії свідоцтва про
народження - ОСОБА_1 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_6 року та її батьками
вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.8).

Також з'ясовано, що представником
обласного відділу будівництва і
архітектури інженерно-технічного бюро
Ананьївського району Одеської області,
на підставі рішення виконавчого
комітету Ананьївського міського ради
депутатів трудящих від 29 грудня 1967 року
№114 зроблено в натурі відведення
земельної ділянки, загальною площею 450
кв.м., розташованого в АДРЕСА_2 в
користування ОСОБА_3, для будівництва
кам'яного будинку, жилою площею 38,5 кв.м.,
про що свідчить копія договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності з числом
кімнат - від однієї до п'яти включно від
22 січня 1968 року та складено відповідний
акт від 16 січня 1968 року та (а.с.9-11).

Крім того встановлено, що будинок,
побудований ОСОБА_3 в жовтні 1971 року по
АДРЕСА_2 відповідає всім технічним
вимогам, а тому відповідна комісія
вважає за необхідне вказане
домоволодіння вважити прийнятим в
експлуатацію, про що свідчить копія
акту про завершення будівництва та
вводу в експлуатацію індивідуального
будівництва від 08 червня 1972 року,
зведений оціночний акт по
домоволодінню АДРЕСА_2, схематичний
план присадибної ділянки, план
поверхів побудови , експлікація
внутрішніх площ до плану жилого
будинку та журнал внутрішніх обмірів і
підрахунку площ побудови (а.с.12-18).

Згідно копії свідоцтва про
розірвання шлюбу вбачається, що шлюб
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що
зроблено відповідний запис в книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
17 листопада 1972 року за №95 (а.с.19).

Відповідно до копії рішення
Народного суду Ананьївського району
Одеської області від 27 червня 1977 року
житловий будинок по АДРЕСА_2 був
поділений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
долях, дане рішення зареєстровано в
Ананьївському районному бюро
технічної інвентаризації 20 липня 1984
року по інвентарній справі №1584 (а.с.20).

З копії розписки від 01 серпня 1984
року вбачається, що гр-ка ОСОБА_2 в
присутності свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
отримала від ОСОБА_3 5492 карбованців 56
копійок в рахунок вартості 1/2 частини
житлового будинку, яку їй було виділено
згідно рішення народного суду
Ананьївського району Одеської області
від 27 червня 1977 року (а.с.21).

Також з'ясовано, що замовниками
технічного паспорта на садибний
(індивідуальний) житловий будинок по
АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, до якого також
додається схематичний план вказаного
будинку, план побудови та експлуатація
внутрішніх площ до плану житлового
будинку та експлуатація внутрішніх
площ до плану житлового будинку
(а.с.22-25).

Згідно довідки характеристики
будинку, господарських будівель та
споруд, виданої Ананьївським районним
БТІ Одеської області, загальна
вартість житлового будинку разом з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого по АДРЕСА_2 складає 73697
гривень (а.с.26-27).

Встановлено, що відповідно до
довідки №481, яка видана Ананьївською
міською Одеської області 04 березня 2013
року, ОСОБА_3 був зареєстрований та
постійно проживав в АДРЕСА_2 по день
своєї смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_5
року (а.с.28).

З рішення «про відмову у наданні
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» №184626
від 31 січня 2013 року, виданого державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ананьївського
районного управління юстиції Одеської
області, вбачається, що ОСОБА_1
відмовлено у наданні інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно у формі витягу, в зв'язку
відсутністю у Державному реєстрі прав
про зареєстровані речові права на
нерухоме майно та їх обтяження на
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_2 (а.с.29).

Так, згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно ст.331 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Судом встановлено, що 01 серпня 1984
року ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
року придбав у ОСОБА_2 належну їй 1/2
частину житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_2. На
підтвердження вказаної угоди,
домовившись у подальшому укласти
письмовий договір купівлі-продажу,
який нотаріально посвідчити та
зареєструвати, при цьому ОСОБА_3
передав обумовлену суму - вартість 1/2
частини житлового будинку, що
підтверджується письмовою розпискою
та не заперечується відповідачем по
справі.

Отже, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК
України між сторонами внаслідок
укладення угоди купівлі-продажу
виникли відповідні цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст.ст.208, 209, 210 та 657 ЦК договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Проте, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК
України, якщо сторони домовились щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
Наступного нотаріального посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ст.638 ЦК України договір
вважається укладеним, коли між
сторонами у належній формі досягнуто
згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні,
є необхідні для договорів даного виду,
а також всі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї сторони досягнуто
згоди.

Судом встановлено, що сторони
правочину - продавець і покупець -
досягли згоди з усіх істотних умов
купівлі-продажу вказаного будинку,
зокрема - погодили сам факт
купівлі-продажу, визначили ціну
будинку, позивач передала продавцеві
грошові кошти в сумі 5492 карбованців 56
копійок, що підтверджується письмовою
розпискою, власноруч виданою
продавцем, та прийняла майно у своє
володіння, а продавець прийняв гроші за
вказану нежитлову будівлю гуртожитку
та передав його позивачеві, що свідчить
про виконання сторонами вказаного
правочину.

Відповідно ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Так, згідно ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання
договору купівлі-продажу 1/2 частини
житлового будинку, укладеного між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01 серпня 1984 року
дійсним та визнання за ОСОБА_1 права
приватної власності на житловий
будинок, який розташований по АДРЕСА_2

На підставі викладеного, керуючись
11 ч.2 п.1, 203-205, 208-210, 218, 220 ч.2, 328, 331, 334, 638-640,
655-657, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88,
174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_2,
укладений 01 серпня 1984 року між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою с.Єскіно
Локнянського району Псковської
області та мешканкою АДРЕСА_1 та ОСОБА_3,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий 21 вересня
1995 року Ананьївським РВ УМВС України в
Одеській області, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, уродженкою та мешканкою
АДРЕСА_2, право приватної власності на
житловий будинок літ.А, веранда - літ.а,
літня кухня - літ.Б, сарай - літ.Г, навіс -
літ.Д, навіс - літ.Е, вбиральня - літ.Ж,
ганок - літ а1, вимощення І, вимощення ІІ,
огорожа №1, хвіртка №2, ворота №3,
огорожа №4, колонка №5, загальною
вартістю 73697 гривень, що знаходиться в
АДРЕСА_2, який належав ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення суду є підставою для
державної реєстрації в Реєстраційній
службі Ананьївського районного
управління юстиції Одеської області
речових прав на нерухоме майно

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної
сили „___" ____________ 20__ року.