Справа № 2/463/208/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М                     У К Р А Ї
Н И

26 березня 2013 року

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого
-
судді Мармаша В.Я.

при секретарі -

Магеровській Ю.Я.

з участю позивача -

ОСОБА_1

представника позивача -

ОСОБА_2

відповідача -

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третьої особи Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
про відшкодування майнової та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача, яким просив стягнути з
останнього на його користь суму
відшкодування майнової шкоди в розмірі
6409,50 грн. та 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяних внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Позов
мотивує тим, що 01.02.2012р. о 16.50 год. на вул.
Польовій, 27 у м. Львові відбулась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої мало місце зіткнення
між автомобілями під керуванням
відповідача ОСОБА_3 (автомобіль НОМЕР_1)
та позивача (автомобіль марки «Опель»
д.н.з. 36314ТВ), внаслідок чого автомобіль
позивача зазнав технічних пошкоджень.
Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 21.02.2012р. була
встановлена винність водія ОСОБА_3 у
вказаній ДТП. Згідно з даними
автотоварознавчого дослідження,
квитанцій та інших розрахункових
документів, які підтверджують розмір
заподіяної позивачу майнової шкоди,
розмір такої становить 3371,37 грн., а
також ним понесені витрати пов’язані
із ДТП за відправлення телеграми,
проведення автотоварознавчого
дослідження в розмірі 488,22 грн. та 2550
грн. витрат, пов’язаних із здійсненням
доставки товару до торгового
павільйону на вул. Польовій, 27 у м.
Львові, який є власністю його дружини
та використовується нею для здійснення
підприємницької діяльності, із
розрахунку 30 грн. в день водіям таксі у
зв’язку з неможливістю використання
власного автомобіля. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди йому
було спричинено моральну шкоду,
належне відшкодування якої він оцінює
в розмірі 5000 грн., яку слід стягнути із
відповідача ОСОБА_3 як особи винної у
ДТП.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали із
аналогічних викладеним у позовній
заяві підстав, додатково пояснивши, що
з приводу виплати частини суми, яка є
предметом позовних вимог, ВАТ НАСК
«Оранта» прийнято рішення про виплату
йому страхового відшкодування в
розмірі 3371,37 грн.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засідання
заперечив проти задоволення позову,
вказавши, що неодноразово пропонував
позивачу відшкодувати заподіяну йому
майнову шкоду як шляхом залучення
власних майстрів, так і шляхом сплати
грошового відшкодування спричинених
збитків, або шляхом звернення до ВАТ
НАСК «Оранта», у якій була застрахована
цивільна відповідальність його як
власника транспортного засобу
автомобіля НОМЕР_1, з приводу виплати
позивачу страхового відшкодування.

Представник третьої особи ВАТ НАСК
«Оранта» у судове засідання з розгляду
даної справи не з’явився із невідомих
причин, хоча про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомленим, документів про
поважність причин неявки у судове
засідання не представив. Представник
ВАТ НАСК «Оранта» надав письмові
пояснення на позов, які долучені судом
до матеріалів справи. Суд вважає за
можливе розглянути справу у його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши та
перевіривши зібрані у справі докази,
постановляючи рішення відповідно до
вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Як вбачається з постанови
Личаківського районного суду м. Львова
від 21.02.2012р., 01.02.2012р. о 16.50 год. на вул.
Польовій, 27 у м. Львові відбулась
дорожньо-транспортна пригода, під час
якої відповідач ОСОБА_3, керуючи
автомобілем НОМЕР_2, не врахував
дорожньої обстановки, не дотримався
безпечного інтервалу, внаслідок чого
здійснив зіткнення зі стоячим
автомобілем марки «Опель» д.н.з. 36314ТВ,
що спричинило технічні пошкодження
обох транспортних засобів, чим порушив
п.п. 2.10, 13.1 ПДР України, після чого з
місця ДТП поїхав.

Розмір заподіяної позивачу майнової
шкоди, як вбачається із висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження № 93/12 від 09.04.2012р.,
становить з врахуванням
експлуатаційного зносу 3371,37 грн.

Із полісу обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
АВ/0627886 власника транспортного засобу
марки «ВАЗ 21091» д.н.з. НОМЕР_3 вбачається,
що цивільно-правову відповідальність
власника т/з, яким керував ОСОБА_3, була
застрахована у ВАТ НАСК «Оранта».
Франшиза за вказаним полісом становить
0 грн., ліміт відповідальності
страховика 50000 грн.

Із повідомлення про ДТП від 30.01.2013р.
вбачається, що позивач повідомив
страховика про страхову подію. Як
вбачається із пояснень позивача, у
подальшому він подав заяву про виплату
йому страхового відшкодування, яка
згідно повідомлення страховика була
задоволена та його напередодні
повідомлено про виплату йому
страхового відшкодування в розмірі
спричиненої майнової шкоди в розмірі
3371,37 грн.

Відповідно до п.1 ст. 22 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров’ю, майну третьої особи.

Таким чином, позов у частині вимог про
відшкодування майнової шкоди в розмірі
3371,37 грн. безпідставно заявлено до
відповідача, оскільки цивільна
відповідальність його застрахована у
ВАТ НАСК «Оранта» за нульовою
франшизою, до якої позивач вправі
пред’являти відповідні вимоги про
стягнення страхового відшкодування.
При цьому, як вбачається із його
пояснень, позивача повідомлено про
виплату йому страхового відшкодування
в розмірі спричиненої майнової шкоди в
розмірі 3371,37 грн.

Підстав для віднесення до прямих
збитків (чи судових витрат) вартості
експертного автотоварознавчого
дослідження № 93/12 від 09.04.2012р. та
вартості направлення телеграми
позивачем в розмірі 488,22 грн. суд не
вбачає, оскільки вказані документи
були отримані на замовлення позивача, а
не суду, і є лише одним із доказів у
справі, яким позивач обґрунтовував
розмір своїх вимог. При цьому в позові у
цій частині вимог щодо відшкодування
майнової шкоди в розмірі 3371,37 грн.
позивачу було відмовлено.

Стосовно вимоги про відшкодування
майнової шкоди в розмірі 2550 грн., яка
складається із витрат, пов’язаних із
здійсненням доставки товару позивачем
до торгового павільйону на вул.
Польовій, 27 у м. Львові, який є власністю
його дружини та використовується нею
для здійснення підприємницької
діяльності, із розрахунку 30 грн. в день
водіям таксі у зв’язку з неможливістю
використання власного автомобіля, то
така задоволенню не підлягає, оскільки
не підтверджується жодними
документальними доказами (квитанції,
чеки, інші розрахункові документи).
Крім того, не обґрунтованою є обставина
щодо неможливості використання
автомобіля позивачем з врахуванням
незначних пошкоджень, які були йому
спричинені і зовсім не перешкоджали
його експлуатації (протокол огляду
транспортного засобу від 01.02.2012р.).

З врахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_3 в
частині відшкодування майнової шкоди
задоволенню не підлягають.

У частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 5000 грн., заявлених до
відповідача ОСОБА_3, суд вважає в
задоволенні позову у цій частині слід
також відмовити, оскільки позивачем не
доведено факту її спричинення, не
надано жодних доказів щодо характеру,
розміру (глибини) понесених позивачем
страждань внаслідок пошкодження його
майна, обґрунтування такої у позовній
заяві викладено в одному реченні, при
цьому позивачем не конкретизовано,
яким чином факт ДТП «вплинув на
реалізацію його намірів та ділові
стосунки». При цьому з врахуванням
незначного розміру майнової шкоди, а
також спричинення незначних технічних
пошкоджень автомобілю позивача, які не
перешкоджали його експлуатації, суд
вважає не доведеним факт спричинення
моральної шкоди позивачу, а тому у
задоволенні позову у цій частині слід
також відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК
України, ст.ст. 9, 22, 29, 32, 36 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд, –

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третьої особи Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди – відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області в порядку і строки
передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя

Мармаш В.Я.