Придніпровський районний суд
номер справи 711/4746/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого –
судді - Степаненко О.М.

при секретарі -
Проценко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, яка діє від себе та від імені
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 як
законний представник, треті особи
ОСОБА_5, Служба у справах дітей
Черкаської міської ради, ССГІРФО
Придніпровського РВ УМВС України м.
Черкаси про визнання втратившими права
користування квартирою, усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення та зняття з
реєстрації із квартири, -

в с т а н о в и в:

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує
тим, що в спірній квартирі за адресою: м.
Черкаси, бульвар Шевченка. 399/1, кв. 20,
йому належало 2/3 частини на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого органом приватизації
Придніпровського райвиконкому м.
Черкаси від 05.04.1994, свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Другої
черкаської державної нотаріальної
контори 10.12.2009 за реєстровим номером
3-2409, свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Другою черкаською
державною нотаріальною конторою 10.12.2009
за реєстровим номером 3-2416. Інша, 1/3
частка спірно квартири, згідно довідки
КП ЧООБТІ від 10.10.2012 належить його
сестрі (третій особі) ОСОБА_5 Під
впливом обману зі сторони відповідачки
та її матері ОСОБА_6 26.04.2012 він подарував
ОСОБА_2 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Даний договір дарування рішенням
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 14.02.2013 визнаний недійсним
та за ним визнано право власності на 2/3
частини квартири АДРЕСА_2.

Відповідачка ОСОБА_2 після винесення
даного рішення зареєструвала за
адресою: АДРЕСА_3, своїх неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
довідкою №1732 від 18.04.2013 КП
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської Ради.
ОСОБА_2С також зареєстрована в цій
квартирі.

На підставі рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 14.02.2013 він
є власником 2/3 частин спірної квартири.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як власник, він бажає користуватися
своєю часткою квартири на свій розсуд,
але відповідачка із своїми дітьми
займає цю частку квартири, чим заважає
йому користуватися нею. Добровільно
звільнити квартиру відповідачка не
бажає.

Вважає, що він, як власник квартири, має
право вимагати від ОСОБА_2 усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення та зняття з
реєстрації. При цьому втрата права
користування жилим приміщенням є
наслідком припинення права власності
на жиле приміщення у колишнього
власника житла.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 01.11.1996
року наявність прописки (реєстрації
місця проживання) саме по собі не є
підставою для користування жилим
приміщенням особою, яка там проживає.

З урахуванням уточнених вимог, просить
усунути перешкоди в користуванні
власністю нерухомого майна шляхом
виселення ОСОБА_2, неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з квартири АДРЕСА_4
та зняття їх з реєстрації у
вищевказаній квартирі; стягнути із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений
останнім судовий збір в сумі 114,70 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, просив їх
задоволити з підстав, визначених у
позові та з урахуванням уточнених
позовних вимог. Пояснив, що відповідач
ОСОБА_2 та її діти не є членами його
сім’ї, а також не являються іншими
особами, яким би закон давав право на
проживання у спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з’явилась, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, а тому суд ухвалив про
можливість судового розгляду заяви
відповідно до положень ст. ст. 224-233 ЦПК
України.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримала, просила його задоволити.

Представник третьої особи ССГІРФО
Придніпровського РВ УМВС України м.
Черкаси в судове засідання не
з’явився, звернувся із заявою про
можливість слухання справи за їх
відсутністю, при ухваленні рішення
покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Черкаської міської ради
при вирішенні спору поклався на розсуд
суду, просив під час ухвалення рішення
врахувати інтереси малолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 згідно рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 14.02.2012, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 15.04.2013, є
власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_5.
Власником іншої 1/3 частини квартири є
третя особа ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Також судом встановлено, що в квартирі
продовжують проживати відповідач
ОСОБА_2 разом із неповнолітніми дітьми
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
відомостями довідки КП
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради від
18.04.2013 №1732.

Суд, бере до уваги те, що з позивачем
ОСОБА_1, як з власником квартири, іншої
угоди, в т.ч. і договір найму (оренди)
житла (ст. 158 ЖК України, ст. 810 ЦК
України), яка б давала право
відповідачеві ОСОБА_2 та її дітям
користуватись квартирою, - не
укладалось.

На думку суду, позивач ОСОБА_1, як
власник квартири, в силу положень ст. 383
ЦК України, має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї.

Фактичне проживання відповідача та її
реєстрація та реєстрація дітей в
квартирі створюють перешкоди у
володінні, користуванні та
розпорядженні нею.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України,
житлові права охороняються законом, за
винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян, або прав державних
і громадянських організацій.

Конституцією України (ст. 41) та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, Першого протоколу та
протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції,
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватись
і розпоряджатись належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Аналогічні норми
закріплені в ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК
України.

Крім того, ст. ст. 150, 155 ЖК України
передбачено громадяни, які мають у
приватній власності будинок, квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів сім'ї і
мають право розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд; власника не
може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
а ще при тій умові, що ці порушення були
поєднані з позбавленням володіння його
нерухомого майна. Способи захисту
права власності передбачені нормами
ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

У відповідності із нормами ст. 64 ЖК
України, відповідач ОСОБА_2 та її діти
не є членами сім’ї ОСОБА_1

Таким чином, відповідач та
неповнолітні діти порушують право
власності позивача, оскільки створили
перешкоди в користуванні,
розпорядженні та володінні його
власністю, тому дане право підлягає
захисту, а враховуючи, що предметом
спору є житло, то є вірним обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права, шляхом виселення відповідачів
без надання їм іншого жилого
приміщення.

Реєстрація місця проживання є похідним
правом від права користування житлом, а
тому, приймаючи до уваги те, що суд
знаходить підставним виселення
відповідачів із цього житла, вимога про
зняття відповідача ОСОБА_2 та її
неповнолітніх дітей з реєстрації в
спірній квартирі є підставною та такою,
що підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України необхідно стягнути із ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 сплачений останнім
судовий збір в сумі 114,70 грн.

Керуючись Конституцією України (ст. 41),
ст.1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, ст. ст. 64, 150, 155, 158 ЖК України, ст. ст.
16, 204, 215, 316, 317, 319, 321, 386, 391 810, ЦК України,
ст. ст. 8,10, 11, 56, 60, 61, 79, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Усунути перешкоди в користуванні
власністю нерухомого майна шляхом
виселення ОСОБА_2, неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з квартири АДРЕСА_4
та зняття їх з реєстрації у
вищевказаній квартирі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений останнім судовий збір в сумі
114,70 грн.

Заява про перегляд заочного
рішення може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

О.М.Степаненко