Справа № 682/2517/13-ц
Провадження № 2/682/800/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2013 року

Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Славута
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Славутської міської ради, про
визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Славутської міської ради, про
визначення місця проживання дитини. В
обґрунтування позову вказував, що з
09.11.1996 року по 29.01.2002 року сторони
перебували у шлюбі. Від цього шлюбу є
дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розірвання шлюбу дитина залишилася
проживати із відповідачкою. Відповідач
постійно чинила йому перешкоди у
спілкуванні та забороняла бачитися з
донькою, тому за його заявою органом
опіки та піклування для нього було
відведено години побачень у вихідні
дні з 14 год. по 18 год., але з того моменту
відповідачка почала навмисне займати
відведені йому години зустрічей іншим
заняттям дитини для того аби не дати
можливості спілкуватися та виховувати
дитину.

Під час відвідування ним школи, де
навчалася дочка, дитина пропадала із
занять, дирекція школи відмовляла йому
у отриманні інформації про
місцезнаходження дитини. Позивач
стверджує, що дитина не відвідувала
школу по декілька тижнів.

Позивач вважає, що дитина
повинна проживати із ним, а не із
відповідачкою – її мамою, оскільки за
його заявою щодо вчинення щодо його
доньки розпусних дій порушено
кримінальне провадження № 0000705 та
проводиться досудове розслідування.
Відповідачка не контролює особисте
життя дитини, працюючи цілодобово
дитина залишається без нагляду і, зі
слів вітчима ОСОБА_4 приходить додому
під ранок.

На його думку, він зможе надати дитині
належні умови для виховання і розвитку,
так як проживає в с. Улашанівка разом із
мамою, яка при необхідності може
допомогти у догляді та вихованні, має
велике підсобне господарство, має у
приватній власності будинок, працює
майстром виробничого навчання
Славутського навчального класу
Хмельницького ОНКК, його
середньомісячний дохід дозволить
утримувати його та доньку. Позивач
просить визначити місце проживання
дитини ОСОБА_3 із ним.

В судовому засіданні
позивач підтримав заявлений позов із
викладених у ньому підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 в
судовому засіданні заперечила проти
позовних вимог ОСОБА_1, оскільки дочка
ОСОБА_3, яка досягла 14 років, не бажає
спілкуватися та проживати із
позивачем. Вона ж будь-яких перешкод у
спілкування позивача з дочкою не
чинила і не чинить, дочка самостійно
прийняла рішення про навчання у ліцеї,
відвідує художню школу, тому майже не
має вільного часу. Просила у позові
відмовити.

Представник відповідача в
судовому засіданні просив у позові
відмовити.

В судовому засіданні
представник органу опіки та піклування
Славутської міської ради підтримала
висновок органу, яким визнано
недоцільним проживання неповнолітньої
ОСОБА_3 з батьком, та встановлено, що
вона має проживати із матір’ю. Остання
належно виконує свої обв’язки по
вихованню та матеріальному
забезпеченню дівчинки.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив,
що він є чоловіком відповідачки та
вітчимом для ОСОБА_3. У їхній сім'ї
доброзичливі відносини, дівчинка
ділиться обставинами свого життя із
матір’ю та ним, називає його батьком.
Олена гарно навчається у ліцеї,
займається у художній школі. Він
заперечив щодо того, що він телефонував
позивачу та повідомляв, що ОСОБА_3
«приходить додому під ранок». Дружина
– відповідач у справі дійсно працює
подобово, одну добу через три доби. Він
же не працює офіційно і має можливість
займатися дітьми за відсутності
дружини. До того ж для ОСОБА_3 не складає
труднощів самостійно себе
обслуговувати – одягнутися, підігріти
їжу чи щось приготувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, пояснила, що категорично
не бажає проживати із батьком, не хоче
із ним спілкуватися та бажає проживати
із матір'ю.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у позові слід
відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ст. 160
Сімейного кодексу України, якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

Дитина має право на те, щоб бути
вислуханою батьками, посадовими
особами з питань, що стосуються її
особисто, а також питань сім'ї. Дитина,
яка може висловити свою думку, має бути
вислухана при вирішенні між батьками,
іншими особами спору щодо її виховання,
місця проживання ( ст. 171 СК України).

Як роз’яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 18 постанови від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» при
вирішенні спору про місце проживання
дитини належить звертати особливу
увагу на її вік та з’ясовувати, з ким із
батьків вона бажає проживати. При цьому
суду слід враховувати також положення
ст. 160 СК України, якою передбачено, що
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, яка досягла десяти років, - за
спільною згодою батьків та самої
дитини, а місце проживання дитини, яка
досягла 14 років, визначається нею
самою.

Судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2
є батьками неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
повторно 10.05.2011 року. Згідно рішення
Нетішинського міського суду від 29.01.2002
року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1,
укладений 09.11.1996 року виконавчим
комітетом Клепачівської сільської
ради Славутського району розірвано.

У відповідності з вимогами ст.141
Сімейного Кодексу України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою .

Рішенням виконавчого комітету
Славутської міської ради від 20.05.2011
року про визначення способів участі
ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та спілкуванні з
нею постановлено встановити дні
зустрічі та особистого спілкування
батька з донькою : щосуботи з 14 год. до
неділі 18 год. Про додаткові дні
спілкування сторони домовляються в
добровільному порядку.

За заявою ОСОБА_1 від 10.06.2013 року щодо
вчинення розпусних дій відносно
неповнолітньої ОСОБА_3 її вітчимом
ОСОБА_4 було порушено кримінальне
провадження, зареєстровано в ЄРДР за №
0000705 від 11.06.2013 року за ч. 1 ст. 156 КК
України, проте постановою від 21.10.2013
року вказане провадження було закрито
у зв’язку із відсутністю складу
кримінального правопорушення.

Згідно частини 5 ст. 19 СК України орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Згідно висновку від 30.09.2013
року № 1288/04-31 про визначення місця
проживання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Славутської міської ради вважає
недоцільним проживання малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1
Неповнолітня ОСОБА_3 має проживати зі
своєю матір’ю ОСОБА_2 за адресою м.
Славута, вул. Плотиче, 123/45.

Відповідно до принципу 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року, дитина для повного та
гармонійного розвитку її особистості,
потребує любові і розуміння. Вона має,
коли це можливо рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові, і
моральної, і матеріальної
забезпеченості.

При цьому суд, враховуючи
вільно висловлене бажання дитини, яка
досягла чотирнадцятирічного віку, не
проживати із батьком та проживати із
матір’ю, потребу в материнській
турботі та догляді, відсутність
виключних обставин для розлучення з
матір’ю та принципи наведеної
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року, приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 160, 161
Сімейного кодексу України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», Декларацією прав дитини від
20 листопада 1959 року, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Славутської міської ради, про
визначення місця проживання дитини, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Маршал
І. М.