АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22ц/791/3377/13р.
Головуючий в суді І інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової
К.Г.

Суддів:
Пузанової Л.В.

Фурман
Т.Г.

при секретарі: Бараш
Ю.М.

з участю адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 11 вересня
2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, відкритого акціонерного
товариства «Херсонські комбайни»,
третя особа - Херсонська міська рада
про визнання ордеру недійсним та
усунення перешкод у користуванні
майном,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, відкритого
акціонерного товариства «Херсонські
комбайни», третя особа - Херсонська
міська рада про визнання ордеру
недійсним та усунення перешкод у
користуванні майном, посилаючись на
те, що з 18.01.2002 року проживає в
гуртожитку, який належить відкритому
акціонерному товариству «Херсонські
комбайни», що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

На протязі тривалого періоду часу вона
користувалася допоміжним приміщенням,
а саме: сушильною кімнатою, оскільки
надана їй в користування житлове
приміщення розташоване на дев'ятому
поверсі житлового будинку і іншої
можливості для сушіння білизни немає. У
жовтні 2012 року на допоміжне приміщення
відкритим акціонерним товариством
«Херсонські комбайни» було видано
ордер за №96 на ім'я ОСОБА_5 і спірне
допоміжне приміщення зазначено, як
кімната НОМЕР_1.

Вважає, що відповідачці неправомірно
видано ордер за №96 від 22.10.2012 року,
оскільки відповідно до вимог ст.ст.128-129
ЖК України надання жилої площі в
гуртожитку проводиться за спільним
рішенням адміністрації підприємства
та відповідного профспілкового
комітету, а спірний ордер не містить
таких даних, окрім того надана ОСОБА_5
кімната є не житловою, а допоміжною.

З огляду на викладене та з урахуванням
уточнених позовних вимог, зважаючи, що
вона проживає в гуртожитку, правомірно
користується наданими їй житловими
приміщеннями - кімнатами НОМЕР_2,
НОМЕР_3, як особа права якої порушені
має право згідно ст.59 ЖК України
просити суд визнати ордер недійсним та
зобов'язати ОСОБА_5 звільнити допоміжне
приміщення - кімнату НОМЕР_1 і стягнути
з відповідача понесені нею у справі
судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 вересня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, відкритого акціонерного
товариства «Херсонські комбайни»,
третя особа - Херсонська міська рада
про визнання ордеру недійсним та
усунення перешкод у користуванні
майном - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному об'ємі, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи та
суперечать нормам матеріального
права.

Зокрема, суд установивши, що ордер на
жиле приміщення видано в порушення
вимог закону, не надав належної оцінки
діям представника відкритого
акціонерного товариства «Херсонські
комбайни», як щодо видачі ордера, так і
відносно переведення нежитлового
приміщення у житлове.

У письмових запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_6, діючий від
імені ОСОБА_5 доводів скарги не визнав,
рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність та
обгрунтованність судового рішення в
межах визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що гуртожиток,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
знаходився на балансі відкритого
акціонерного товариства «Херсонські
комбайни» до 30.11.2011 року. Постановою
Господарського суду Херсонської
області від 17 травня 2011 року було
відкрито ліквідаційну процедуру з
призначення у визначеному законом
порядку його ліквідатора до якого
перейшли всі права керівника
зазначеного товариства.

Рішенням Херсонської міської ради за
№872 від 30.11.2012 року дано згоду на
прийняття до комунальної власності
міської територіальної громади 9
гуртожитків, що знаходилися на
балансовому обліку ВАТ «Херсонські
комбайни», у тому числі гуртожиток
розташований по АДРЕСА_1 ( а. с. 17 -18).

ОСОБА_4 з січня 2002 року проживає в
гуртожитку, по АДРЕСА_1, і користується
разом із членами своєї сім'ї житловими
кімнатами НОМЕР_2, НОМЕР_3, що
підтверджується ордером №8 від 08.01.2002
року, виданим на підставі спільного
рішення правління та профспілкового
комітету відкритого акціонерного
товариства «Херсонські комбайни»
(а.с.59).

Наказом №6 -о від 13 червня 2012 року
ліквідатора ВАТ «Херсонські комбайни»
надано статус жилих кімнат у
гуртожитку №4, по АДРЕСА_1, у тому числі
приміщенню на дев'ятому поверсі,
позначеному на плані гуртожитку під
НОМЕР_4 та присвоєно номер НОМЕР_1
(а.с.34-35).

12.10.2012 року ОСОБА_5 видано ордер №96 на
зайняття із сім'єю жилою площі -
кімнати № НОМЕР_1, у гуртожитку по
АДРЕСА_1, з 24.10.2013 року відповідачка
зареєстрована та проживає за
зазначеною адресою.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
установивши, що приміщення НОМЕР_1, на
яке претендує позивач та просить його
звільнити не є допоміжним приміщенням
гуртожитку загального користування, а
приміщення до якого вселилася ОСОБА_5 є
житловим, тому правомірно відмовив у
задоволенні позову.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами
доказів та нормам матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, доказах і як
такі, що висновки суду не спростовують
підлягають відхиленню.

Посилання апелянта на те, що приміщення
на дев'ятому поверсі, позначеному на
плані гуртожитку під НОМЕР_4 (НОМЕР_1)
було сушильною кімнатою, тобто
приміщенням загального користування
мешканців гуртожитку, колегія суддів
до уваги не приймає, оскільки згідно
інформації наданої ліквідатором ВАТ
«Херсонські комбайни» мешканці
дев'ятого поверху самовільно за
спільною згодою без дозволу власника
гуртожитку використовували його на
власний розсуд, а належних та
допустимих доказів на спростування
цієї обставини та правомірності
використання цього приміщення, як
сушильної кімнати позивачем на надано.

В ході апеляційного розгляду справи
судом досліджувалися матеріали
інвентарної справи №23867 об'єкта
нерухомості - гуртожитку, що
знаходився на балансі ВАТ «Херсонські
комбайни», розташованого по АДРЕСА_1 та
встановлено, що приміщення НОМЕР_4 на
дев'ятому поверсі є слюсарною
кімнатою, а тому мешканці гуртожитку
відповідно до його цільового
призначення користуватися ним не мали
права (інвентарна справа а.с. 2, 12, 34-35).

За таких обставин, колегія суддів,
вважає, що визнанням ордеру на жиле
приміщення НОМЕР_1 недійсним, права
позивачки не відновлюються, оскільки
лише факт знаходження спірного майна в
будівлі гуртожитку право на його
використання без зміни власником чи
уповноваженим ним органом цільового
призначення приміщення не може бути
відновлено на даний час у визначений
позивачем спосіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням вимог процесуального та
матеріального права і підстав для його
скасування з урахуванням предмету
позову та доводів апеляційних скарг не
має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: