Провадження №2/201/3637/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі:           головуючого судді
– Федоріщева С.С.,

при секретарі – Нижник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю експертного
агентства «УКРКОНСАЛТ» до ОСОБА_1,
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк», третя
особа – Публічне акціонерне
товариство «Марфін Банк» про стягнення
неправомірно набутих коштів, –

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю експертне агентство
«УКРКОНСАЛТ» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1, Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа –
Публічне акціонерне товариство
«Марфін Банк» про стягнення коштів у
розмірі 8066,00 гривень, неправомірно
набутих внаслідок несанкціонованого
перерахування з поточного рахунку ТОВ
ЕА «УКРКОНСАЛТ» за платіжним
дорученням №19 від 05 липня 2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 05 липня 2013 з
рахунку платника - TOB ЕА «УКРКОНСАЛТ»
№0063, відкритого у ПАТ «Марфін
Банк» платіжним дорученням за
допомогою дистанційної системи
«Банк-Клієнт» на рахунок одержувача –
ПАТ КБ «ПриватБанк» в м.
Дніпропетровську №9100 з
призначенням платежу «Аванс платіж
згідно дог.№5411 поповнення карт.
рахунку ОСОБА_2 №071188» був
здійснений несанкціонований переказ
коштів у розмірі 8 066,00 гривень. Однак
зазначена операція позивачем не
здійснювалась, платіжний документ не
виготовлявся та не підписувався, а отже
даний переказ є несанкціонованим,
здійсненим поза межами волевиявлення
власника і може містити ознаки
шахрайства. Крім того, між TOB ЕА
«УКРКОНСАЛТ» та ОСОБА_1 ніколи не
існувало і на даний момент не існує
жодних договірних відносин та підстав
для перерахування позивачем коштів на
користь відповідача. Незважаючи на
численні наполегливі прохання
позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» тільки 22
липня 2013 в усній формі надав відповідь
обслуговуючому позивача банку, що
грошові кошти, які неправомірно були
списані з рахунку ТОВ ЕА «УКРКОНСАЛТ»
за допомогою дистанційної системи
«Банк-Клієнт», наразі заблоковані та не
були переведені у готівку. Виходячи з
викладеного ТОВ ЕА «УКРКОНСАЛТ»
просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою
користь кошти у розмірі 8 066,00 гривень
неправомірно набуті внаслідок
несанкціонованого перерахування з
поточного рахунку TOB ЕА «УКРКОНСАЛТ» за
платіжним дорученням №19 від 05 липня 2013
року; зобов’язати ПАТ КБ «ПриватБанк»
перерахувати неправомірно
перераховані з поточного рахунку ТОВ
ЕА «УКРКОНСАЛТ» за платіжним
дорученням № 19 від 05 липня 2013 кошти у
розмірі 8 066,00 гривень на поточний
рахунок №0063, відкритий у ПАТ
«Марфін Банк», отримувач – ТОВ ЕА
«УКРКОНСАЛТ», а також стягнути суму
сплаченого судового збору у розмірі
344,10 гривень.

Представник позивача у судове
засідання не з’явилась, про час, дату
та місце розгляду справи повідомлялась
належним чином, надала суду письмову
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила розгляд справи провести без її
участі, на підставі документів, наявних
в матеріалах справи.

Відповідач-1 – ОСОБА_1 у судове
засідання не з’явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Представник відповідача-2 у судове
засідання не з’явилась, про час, дату
та місце розгляду справи повідомлялась
належним чином, надала суду письмову
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги у частині зобов’язання ПАТ КБ
«ПриватБанк» перерахувати
неправомірно перераховані з поточного
рахунку ТОВ ЕА «УКРКОНСАЛТ» за
платіжним дорученням № 19 від 05 липня 2013
кошти у розмірі 8 066,00 гривень на
поточний рахунок №0063, відкритий у
ПАТ «Марфін Банк», отримувач – ТОВ ЕА
«УКРКОНСАЛТ» не визнала та просила
розгляд справи провести без її участі,
на підставі документів, наявних в
матеріалах справи.

Представник третьої особи у судове
засідання не з’явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Крім того, враховуючи викладені у
заявах прохання представників
позивача та відповідача-2 про розгляд
справи без їх участі, суд вважає за
можливе здійснити розгляд даної
цивільної справи без участі сторін,
обмежившись дослідженням письмових
доказів, а також без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК
України.

Дослідивши надані письмові докази, суд
встановив наступні обставини та
визначив відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що 06 липня 2001 року
між TOB ЕА «УКРКОНСАЛТ» та Акціонерним
комерційним банком «МОРСЬКИЙ ОСОБА_3»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Марфін Банк»,
було укладено договір №2077092 на
розрахунково-касове обслуговування
(а.с. 5-6). У подальшому, 19 липня 2007 року
між TOB ЕА «УКРКОНСАЛТ» та Акціонерним
комерційним банком «МОРСЬКИЙ ОСОБА_3»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Марфін Банк»,
було укладено договір про розрахункове
обслуговування за допомогою системи
електронних платежів «Клієнт-Банк»
№21599/кб (а.с. 7-10).

05 липня 2013 з рахунку платника - TOB ЕА
«УКРКОНСАЛТ» №0063, відкритого у
ПАТ «Марфін Банк» платіжним дорученням
за допомогою дистанційної системи
«Клієнт-Банк» на рахунок одержувача –
ПАТ КБ «ПриватБанк» в м.
Дніпропетровську №9100 з
призначенням платежу «Аванс платіж
згідно дог.№5411 поповнення карт.
рахунку ОСОБА_2 №071188» був
здійснений переказ коштів у розмірі 8
066,00 гривень, що підтверджується копією
дублікату виписки за рахунком клієнта
TOB ЕА «УКРКОНСАЛТ» №0063 (а.с. 11).

08 липня 2013 року TOB ЕА «УКРКОНСАЛТ»
письмово повідомило свою банківську
установу – ПАТ «Марфін Банк» про
несанкціоноване списання коштів у
розмірі 8 066,00 гривень (а.с. 16).

ПАТ «Марфін Банк» відповідно до
положень Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року №22, через
електронну пошту НБУ негайно направило
до ПАТ КБ «ПриватБанк», електронне
повідомлення № 2951/01 від 09 липня 2013 року
(а.с. 17), з подальшим його дублюванням
повідомленнями №3084/01 від 16 липня 2013
року (а.с. 18) та № 3415/01 від 08 серпня 2013
року (а.с. 19), з проханням повернути на
рахунок ТОВ ЕА «УКРКОНСАЛТ»
перераховані на рахунок ОСОБА_4 №
071188 відкритий у ПАТ КБ
«ПриватБанк» грошові кошти позивача в
сумі 8 066.00 гривень.

Крім того, 10 жовтня 2013 року за вих.№4307/01
Керуючим ПАТ «Марфін Банк» на адресу
ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено
запит (а.с. 20) щодо результатів розгляду
вищезазначених електронних листів,
перерахування належних TOB ЕА
«УКРКОНСАЛТ» коштів, а також наявності
звернень ПАТ КБ «ПриватБанк» до свого
клієнта – ОСОБА_1 Будь-які письмові
відповіді позивачу та ПАТ «Марфін
Банк» на запити від ПАТ КБ «ПриватБанк»
в матеріалах справи відсутні.

Між тим, відповідно до журналу
реєстрації договорів, укладених TOB ЕА
«УКРКОНСАЛТ» за період часу з 2010 року
по 29 листопада 2013 року (а.с. 75-92),
встановлено відсутність договору №5411,
тобто немає і підстав для перерахунку
платіжним дорученням за допомогою
дистанційної системи «Клієнт-Банк» на
рахунок одержувача – ПАТ КБ
«ПриватБанк» в м. Дніпропетровську
№9100 з призначенням платежу
«Аванс платіж згідно дог.№5411
поповнення карт. рахунку ОСОБА_2
№071188» коштів у розмірі 8 066,00
гривень.

Вищезазначені обставини також
підтверджуються висновком по
матеріалам перевірки за заявою клієнта
ПАТ «Марфін Банк» – TOB ЕА «УКРКОНСАЛТ»
від 22 липня 2013 року (а.с. 92-95), в якому TOB
ЕА «УКРКОНСАЛТ» було рекомендовано
поліпшити безпеку при роботі з
системою «Клієнт-Банк», а також визнано
усі перекази щодо перерахунку грошових
коштів з відкритого рахунку TOB ЕА
«УКРКОНСАЛТ» №0063 коректними та
такими, що відповідають ВНД банку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами законодавчо урегульовані
наступним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до змісту ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до вимог статті 64 ЦПК
України, письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві – пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави, зобов’язана
повернути потерпілому це майно. Особа
зобов’язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 №22,
неналежний отримувач – особа, якій без
законних підстав зарахована сума
переказу на її рахунок або видана їй у
готівковій формі; неналежний платник –
особа, з рахунку якої помилково або
неправомірно переказана сума коштів.

Згідно з п. 2.35 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 №22, кошти,
що помилково зараховані на рахунок
неналежного отримувача, мають
повертатися ним у строки, установлені
законодавством України, за порушення
яких неналежний отримувач несе
відповідальність згідно із
законодавством України. У разі
неповернення неналежним отримувачем
за будь-яких причин коштів у зазначений
строк повернення їх здійснюється в
судовому порядку.

Таким чином, оскільки правові підстави
для набуття ОСОБА_1 грошової суми в
розмірі 8 066,00 гривень з рахунку
позивача відсутні, такі грошові кошти є
безпідставно набутим майном, яке
підлягає поверненню, а позовні вимоги
про стягнення з ОСОБА_1 суми в розмірі 8
066,00 гривень є обґрунтованими та
доведеними.

На підставі вищенаведеного вимога
позивача про стягнення безпідставно
набутих грошових коштів підлягає
задоволенню, а з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума в
розмірі 8 066,00 грн.

Щодо вимоги позивача про зобов’язання
ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати
неправомірно перераховані з поточного
рахунку ТОВ ЕА «УКРКОНСАЛТ» за
платіжним дорученням № 19 від 05 липня 2013
кошти у розмірі 8 066,00 гривень на
поточний рахунок №0063, відкритий у
ПАТ «Марфін Банк», отримувач – ТОВ ЕА
«УКРКОНСАЛТ», суд виходить із
наступного. Так, за наслідками розгляду
справи, у зв’язку із встановленими
судом обставинами та наявними
письмовими доказами, підстав для
зобов’язання ПАТ КБ «ПриватБанк»
перерахувати вищезазначені кошти не
має, оскільки таке зобов’язання
фактично продублює стягнення коштів у
розмірі 8 066,00 гривень відповідача –
ОСОБА_1О, що зазначено в п. 1 вимог
позовної заяви. Ці кошти підлягають
стягненню безпосередньо з особи, що їх
безпідставно набула. За таких обставин,
суд вважає, що зі сторони відповідача
ПАТ КБ «ПриватБанк» на момент
вирішення справи, відсутнє порушення
прав та інтересів позивача, а тому
позов задоволенню не підлягає.

Визначаючись в питанні розподілу
судових витрат, суд вважає, що на
підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 344,10
гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57,
58, 64, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
1212 ЦК України, –

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю експертного
агентства «УКРКОНСАЛТ» до ОСОБА_1,
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк», третя
особа – Публічне акціонерне
товариство «Марфін Банк» про стягнення
неправомірно набутих коштів –
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
експертного агентства «УКРКОНСАЛТ»,
кошти у розмірі 8 066,00
гривень (вісім тисяч шістдесят шість
гривень 00 копійок), неправомірно набуті
внаслідок несанкціонованого
перерахування з поточного рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю експертного
агентства «УКРКОНСАЛТ» №0063,
відкритого у ПАТ «Марфін Банк», за
платіжним дорученням №19 від 05 липня 2013
року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
експертного агентства «УКРКОНСАЛТ»,
судові витрати у сумі
344,10 гривень (триста сорок чотири гривні
десять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог –
відмовити.

На рішення протягом десяти днів з
моменту його проголошення може бути
подана апеляційна скарга до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Рішення набирає законної сили після
закінчення вищезазначених строків, а
якщо подана апеляційна скарга і
рішення не скасоване, після розгляду
справи Апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_5