Справа № 496/6599/13-ц
Провадження № 6/496/238/13
У Х В А Л А

Іменем України

20.12.2013 року

м.
Біляївка

Біляївський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді - Горяєва І.М.,

за участю секретаря – Шубинської А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біляївка
подання державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Біляївського районного управління
юстиції Одеської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

20.12.2013 року відділ державної виконавчої
служби Біляївського РУЮ Одеської
області звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника ОСОБА_2 за межі України.

Свої вимоги мотивує тим, що у відділі
виконавчої служби Біляївського РУЮ
Одеської області на виконанні
знаходиться виконавче провадження
В-13/41/2013 (номер за ЄДРВП 6289296) по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-194/05, виданого 10.03.2005 року
Біляївським районним судом Одеської
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
дітей - доньки Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3
частини усіх видів заробітку щомісяця
з 17.01.2005 року до 13.10.2021 року. Рішення
суду боржник не виконує, на
неодноразові виклики державного
виконавця боржник не з`являється,
аліменти не сплачує в повному обсязі,
що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 30.11.2013
року складає 22291,0 грн. Таким чином,
рішення суду до теперішнього часу
залишається не виконаним, тому
необхідно тимчасово обмежити боржника
у праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов’язань.

Представник відділу ДВС Біляївського
РУЮ Одеської області до судового
засідання не з’явився, причини неявки
суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Громадянин України не може
бути позбавлений права в будь-який час
повернутись в Україну.

Згідно 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянин України має право
виїхати з України, крім випадків,
передбачених цим Законом, та в’їхати в
Україну. На громадян України, які
звернулись з клопотанням про виїзд з
України, поширюються усі положення
чинного законодавства, вони
користуються всіма правами і несуть
встановлені законом обов’язки. За
громадянами України зберігаються на її
території майно, кошти, цінні папери та
інші цінності, що належать їм на праві
приватної власності. Будь-яке
обмеження їх громадянських,
політичних, соціальних, економічних та
інших прав не допускається.

Застосування тимчасового обмеження
права особи на виїзд за межі України
слід вважати доцільним, коли особа
ухиляється від виконання зобов'язання,
покладеного на неї рішенням суду.

Подання державного виконавця про
обмеження особи в праві виїзду за
кордон, не свідчить про ухилення

боржника від виконання покладених на
нього зобов'язань за рішенням суду, так
як в підтвердження даного подання до
суду не було надано жодного
відповідного доказу.

За таких обставин, подання державного
виконавця повинно бути обґрунтованим,
тобто містити зазначення обставин, що
підтверджують необхідність обмежити
право особи на виїзд за межі України.

Судом встановлено, що 10.02.2006 р. та 25.11.2013
р. представником відділу державної
виконавчої служби у Біляївському
районі Одеської області у боржника
ОСОБА_2 були відібрані пояснювальні
записки про несплату заборгованості по
аліментам (а.с.6,7).

Державним виконавцем при зверненні до
суду 20.12.2013 р. з поданням про обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, не надано до суду доказів того,
що боржник ОСОБА_2 викликався до
виконавчої служби та умисно не виконує
свої зобов'язання.

Відкриття виконавчого провадження не
може розглядатися як достатня підстава
для застосування судом саме такого
заходу, як обмеження права особи на
виїзд за межі України.

Оскільки, до суду не було надано
жодного доказу, про вжиття державним
виконавцем заходів, щодо розшуку майна
боржника та накладення на нього арешту,
в поданні не зазначено і не надано
належних та допустимих доказів, які б
давали підстави вважати, що боржник має
намір виїхати за межі України і що саме
обмеження його у праві виїзду за межі
України яким-небудь чином вплине на
виконання боржником рішення суду і
буде сприяти погашенню ним
заборгованості, а також доказів, які б
свідчили, що боржник ухиляється від
виконання рішення суду, тому суд вважає
недоцільним обмежувати ОСОБА_2 в його
праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
суд –

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Біляївського
районного управління юстиції Одеської
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за кордон боржника
ОСОБА_2 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області

ОСОБА_5