Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц- 797279613 р.
інстанції Полівод С.В.
Доповідач в апеляційній
інстанції Зотов В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого судді - Зотова
В.С.,

суддів - Алєєвої Н.Г.,
Козуб О.В.,

за участю

секретаря: - Пасічник
Г.В.,

представника апелянта -
Батрєтдінової Ю.В.,

представника заявника -
ОСОБА_5,

представника зацікавленої -
ОСОБА_6,

особи

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Севастополі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
на рішення Гагарінського районного
суду м.Севастополя від 06 лютого 2009 року
по цивільній справі за заявою ОСОБА_7,
зацікавлена особа - ОСОБА_8 про
встановлення факту, що має юридичне
значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 звернулася до суду з заявою та
просила встановити факт сумісного
проживання однією родиною з ОСОБА_8 з
початку 2005 року.

Заява мотивована тим, що з початку 2005
року заявник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали
жити разом, та живуть по теперішній час,
ведуть сумісне господарство, роблять
покупки, мають загальний бюджет,
виявляють один до одного турботу. Крім
того, ОСОБА_7 очікує від ОСОБА_8 дитину,
що підтверджується медичними
довідками. Однак свої стосунки в
органах РАЦС вони не реєстрували,
вважали, що це не необхідно, оскільки і
без реєстрації шлюбу люблять та
поважають одне одного.

Рішенням Гагарінського районного суду
м.Севастополя від 06 лютого 2009 року
заява ОСОБА_7 задоволена. Встановлено
факт сумісного проживання однією
родиною ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
подало апеляційну скаргу в якій
просить скасувати рішення суду, та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені заяви ОСОБА_7 відмовити,
вважає, що при ухваленні рішення суд
першої інстанції неповно з`ясував
обставини, що мали значення для справи,
невірно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з`явилися у судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення
заяви, суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги заяви ОСОБА_7 про
встановлення факту сумісного
проживання однією родиною з ОСОБА_8
обгрунтовані.

З такими висновками суду погоджується
колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що в
обґрунтування вимог заяви, ОСОБА_7
посилається на те, що з початку 2005 року
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали жити разом та
живуть по теперішній час, ведуть
сумісне господарство, роблять покупки,
мають загальний бюджет, виявляють один
до одного турботу. Крім того, ОСОБА_7
очікує від ОСОБА_8 дитину, що
підтверджується медичною довідкою, а
саме обмінною картою ОСОБА_7 (а.с.11-12).
ОСОБА_7 зазначила, що встановлення
факту сумісного проживання з ОСОБА_8
необхідно їй для вирішення у
майбутньому питання про розподіл
майна, яке нажито у період сумісного
проживання. У підтвердження вимог
заяви, ОСОБА_7 представила фотознімки
(а.с.15). Разом з тим, зацікавлена особа
ОСОБА_8 вимоги заяви ОСОБА_7 визнав у
повному обсязі.

Відповідно до ч.1 п.5 статті 256 ЦК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 1 пунктом 1 статті 258 ЦПК
України передбачено, що у заяві повинно
бути зазначено який факт заявник
просить встановити та з якою метою.

Статтею 3 СК України передбачено, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Встановлення факту спільного
проживання має значення для захисту
матеріальних інтересів осіб, які
спільно проживають, оскільки ст. 74
відповідного Кодексу передбачено, що
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою, майно, набуте ними за
час спільного проживання, належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про те, що
заява ОСОБА_7 про встановлення факту
сумісного проживання з ОСОБА_8 підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної про те, що
ОСОБА_7 у заяві про встановлення факту
сумісного проживання з ОСОБА_8 не
зазначила у порушення п.1 ч.1 ст.258 ЦПК
України мету встановлення юридичного
факту сумісного проживання однією
сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 не
можуть бути прийняти колегією суддів
до уваги, оскільки з заяви ОСОБА_7
вбачається, що встановлення факту
сумісного проживання з ОСОБА_8
необхідно їй для вирішення у
майбутньому питання про розподіл
майна, яке нажито у період сумісного
проживання. Відповідно до п.5 ч.1 статті
256 ЦПК України, суд вправі розглядати
справи про встановлення факту
проживання однією сім`єю чоловіка та
жінки без шлюбу за таких умов: має
спільне проживання чоловіка та жінки
однією сім`єю, мета встановлення факту
(розподіл спільно набутого майна,
спадкування за законом), важливою
складовою є відсутність спору про
право.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
встановленням факту сумісного
проживання однією родиною ОСОБА_7 з
ОСОБА_8 з початку 2005 року права
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» не
порушуються.

Судом першої інстанції повно та
всебічно з'ясовані фактичні обставини
справи, правильно визначені
правовідносини, які виникли між
сторонами та застосовані норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, і ухвалено судове
рішення, яке відповідає фактичним
обставинам у справі, наданим сторонами
доказам та нормам матеріального права.

Інших доводів, які б свідчили про
те, що рішення суду не відповідає
вимогам статті 213 ЦПК України,
апеляційна скарга не містить.

Рішення відповідає вимогам закону,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційної скарзі,
колегія не знаходить, а тому воно
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 305, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Гагарінського районного суду
м.Севастополя від 06 лютого 2009 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законну силу з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів із дня
оголошення.

Головуючий:
В.С.Зотов

Судді:
Н.Г.Алєєва

О.В.Козуб