справа № 2/267/2850/13
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2013 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі головуючого судді Наумової
О.С.,

при секретарі Ковальчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Макіївської міської ради,

про визнання за ОСОБА_1 права власності
на 2/3 частини двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1,

визнання за ОСОБА_2 права власності на
1/6 частини двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1,

визнання за ОСОБА_3 права власності на
1/6 частин двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1

за участю сторін:

від позивача 1: ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - згідно
договору

від позивача 2: ОСОБА_2 - особисто

від позивача 3: ОСОБА_2 - за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
суду із позовом до Макіївської міської
ради про визнання за ОСОБА_1 права
власності на 2/3 частини двокімнатної
квартири, загальною площею 44,0 м.кв.,
житловою площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3,
а4, гараж літ. Л. розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/6 частини двокімнатної
квартири, загальною площею 44,0 м.кв.,
житловою площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3,
а4, гараж літ. Л. розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_3 права
власності на 1/6 частин двокімнатної
квартири, загальною площею 44,0 м.кв.,
житловою площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3,
а4, гараж літ. Л. розташовану за адресою:
АДРЕСА_1

В обґрунтування позову зазначили, що на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого 19.08.1993р. Комісією з
приватизації житлового фонду ВО
«Макіїввугілля», зареєстрованого у
Макіївському БТІ 04.11.1993р., двокімнатна
квартира, житловою площею 27,3 кв.м.,
розташована за адресою: АДРЕСА_1
належала ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається з 1/3 частини даної
квартири. Спадкоємцями першої черги на
спадкове майно були: дружина
спадкодавця - ОСОБА_6, а також сини
померлого - ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Жоден з них із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
звертався. Однак, ОСОБА_6 і ОСОБА_7
прийняли спадщину фактично, оскільки
були зареєстровані і проживали однією
сім'єю з померлим на момент відкриття
спадщини, вели сумісне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається з 1/3 частини спірної
квартири, яка належала померлої на
підставі вищевказаного свідоцтва про
право власності та 1/6 частини спірної
квартири, яку ОСОБА_1 фактично прийняла
у спадок після смерті чоловіка -
ОСОБА_5.

Спадкоємцями першої черги на вказане
спадкове майно стали діти померлої -
ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Спадщина була
прийнята шляхом подачі ними заяв до
нотаріальної контори.

11.11.2004р. ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/9 частину спірної
квартири, загальною площею 42,80 м.кв.,
житловою - 27,30 м.кв. При цьому,
нотаріусом була допущена помилка при
зазначенні загальної площі квартири, а
тому, замість 44,0 м.кв. зазначено 42,80 м.кв.
Крім того, нотаріусом не були видані
свідоцтва про право власності на
спадкове майно, яке складається з 1/6
частини спірної квартири, оскільки
позивачами було загублено свідоцтво
про право власності на квартиру. Отже,
позивачам належить по 1/9 + 1/18, всього по
1/6 частин спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 - чоловік
ОСОБА_1.

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається з наступних частин: 1/3
частини квартири, яка належала
померлому на підставі свідоцтва про
право власності на житло, 1/9 частини,
яка належала померлому на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом і 1/6 частини, яка була прийнята
у спадок ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_5. 1/12
частини квартири, яка була прийнята
померлим у спадщину, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_8

Отже, спадкоємцями на квартиру після
смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_1 і його син -
ОСОБА_9.

Позивачі звернулися до нотаріальної
контори з приводу прийняття спадщини.
При цьому ОСОБА_9 від прийняття
спадщини відмовився на користь ОСОБА_1.

24.11.2011р. нотаріусом ОСОБА_1 було видано
свідоцтво про право на спадщину, яка
відкрилося після смерті її чоловіка і
складається з 1/9 частини квартири. У
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/3, 1/6 і 1/12 частину
нотаріусом ОСОБА_1 було відмовлено у
зв'язку із тим, що чоловіком було
загублено свідоцтво про право
власності на житло, видане комісією з
приватизації житлового фонду ВО
«Макіїввугілля» 19.08.1993р., у зв'язку із
чим вона звернулася до суду із даним
позовом.

ОСОБА_1 зазначає, що у спірній квартирі
їй належить 1/9 + 1/3 + 1/6 + 1/12, всього 2/3
частини.

Тому, посилаючись на норми ст.ст. 392,1261,
1268, 1269, 1278 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) просять позов
задовольнити.

Представники позивачів 1, 3 та позивач 2
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та просили суд їх
задовольнити.

Представник відповідача - Макіївської
міської ради в судове засідання не
з'явився, про дату, місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав заяву про розгляд
справи без його участі, в якій
відзначив, що посилається на розсуд
суду.

Вислухавши в судовому засіданні
представників позивача 1, 3 позивача 2,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов належить задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_5 (а.с. 8), який був чоловіком
ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається з 1/3 частини
двокімнатної квартири, розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Як вбачається з копії
домової книги на дану квартиру, згідно
відмітки БТІ, за даними інвентаризації,
вона належала ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
на підставі свідоцтва про право
власності (а.с. 11, 12).

Також, згідно даної домової книги в
квартирі були зареєстровані: ОСОБА_5,
його дружина - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, який
діяв на момент смерті спадкоємця (на
час відкриття спадщини) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
(у тому числі усиновлені), дружина
померлого.

Отже, спадкоємцями першої черги на
спадкове майно були: дружина
спадкодавця - ОСОБА_6, а також сини
померлого - ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Жоден з них із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
звертався.

Статтею 549 ЦК УРСР визначені дії, що
свідчать про прийняття спадщини.
Зокрема, визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Отже, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 прийняли спадщину
фактично, оскільки були зареєстровані
і проживали однією сім'єю з померлим на
момент відкриття спадщини, вели
сумісне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 9).

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається з 1/3 частини спірної
квартири, яка належала померлій на
підставі свідоцтва про право власності
та 1/6 частини спірної квартири, яку
ОСОБА_1 фактично прийняла у спадок
після смерті чоловіка - ОСОБА_5.

Спадкоємцями першої черги на вказане
спадкове майно стали діти померлої -
ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

11.11.2004р. державним нотаріусом П'ятої
Макіївської державної нотаріальної
контори ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були видані
свідоцтва про право на спадщину за
законом кожному по 1/3 частину спірної
квартири, загальною площею 42,80 м.кв.,
житловою - 27,30 м.кв. (а.с. 19, 21).

Слід зазначити, що нотаріусом була
допущена помилка при зазначенні
загальної площі квартири, а саме,
замість 44,0 м.кв. (як вказано у
технічному паспорті, виготовленому КП
БТІ м. Макіївки 20.04.2011р. (а.с. 13 - 15)),
зазначено 42,80 м.кв. Така ж загальна
площа (44,0) вказана у свідоцтві про право
на спадщину за законом, виданим ОСОБА_1
24.11.2011р. державним нотаріусом Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори (а.с. 16).

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР
при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Відповідно до ч. 5 розділу «Перехідні та
прикінцеві положення» ЦК України (2004р.)
правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Нормами ст. 1216 ЦК України встановлено,
що спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Як пояснили позивачі (ОСОБА_2 та ОСОБА_3),
нотаріусом не були видані свідоцтва
про право власності на спадкове майно,
яке складається з 1/6 частини спірної
квартири, оскільки ними було загублено
свідоцтво про право власності на
квартиру. Тому їм належить по 1/9 + 1/18,
всього по 1/6 частин спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 10).

Після його смерті відкрилася спадщина,
яка складається з наступних частин: 1/3
частини квартири, яка належала
померлому на підставі свідоцтва про
право власності на житло, 1/9 частини,
яка належала померлому на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом і 1/6 частини, яка була прийнята
у спадщину ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_5.

1/12 частини квартири була прийнята
померлим у спадщину, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_8

Отже, спадкоємцями на квартиру після
смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_1 і його син -
ОСОБА_9, який відмовився від спадщини на
користь ОСОБА_1.

Позивачі звернулися до нотаріальної
контори з приводу прийняття спадщини.

24.11.2011р. нотаріусом ОСОБА_1 було видано
свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1,
яка відкрилося після смерті її
чоловіка і складається з 1/9 частини
квартири (а.с. 16).

ОСОБА_1 зазначила, що у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на 1/3,
1/6 і 1/12 частину нотаріусом було їй
відмовлено у зв'язку із тим, що її
чоловіком було загублено свідоцтво про
право власності на житло, видане
комісією з приватизації житлового
фонду ВО «Макіїввугілля» 19.08.1993р., у
зв'язку із чим вона звернулася до суду
із даним позовом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №
7 від 30.05.2008р. свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

Отже, у зв'язку із відсутністю у
позивачів умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтв про
право на спадщину, вони звернулися до
суду із даним позовом.

Разом із тим, зі свідоцтв про право на
спадщину за законом, виданих 11.11.2004р.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 державним нотаріусом
П'ятої Макіївської державної
нотаріальної контори (а.с. 19, 21),
вбачається, що померлій ОСОБА_1 спірна
квартира належала на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 19.08.1993р. Комісією з
приватизації житлового фонду ВО
«Макіїввугілля», зареєстрованого у
Макіївському БТІ 04.11.1993р. за № 43538. Крім
того, з відмітки БТІ на копії домової
книги на квартиру, за даними
інвентаризації, вона належала ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва
про право власності (а.с. 11, 12).

Таким чином, у суду не має сумнівів щодо
належності на праві власності ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
19.08.1993р. Комісією з приватизації
житлового фонду ПО «Макіїввугілля»,
зареєстрованого у Макіївському БТІ
04.11.1993р., двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 кв.м., житловою
площею 27,3 кв.м., розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

З урахуванням викладених обставин,
ОСОБА_1 належить 1/9 + 1/3 + 1/6 + 1/12, всього 2/3
частини спірної квартири.

Згідно висновку експертного
дослідження будівельно-технічної
спеціалізації « 14/24/12/13 від 16.12.2013р. ПП
«Експерт - оцінка» прибудови до
квартири гаражу літ. Л має 100% ступінь
готовності, відповідає вимогам ДБН
В.В.2.2.-15-2005 «Житлові споруди та будівлі
індивідуальних забудовників» та іншим
ДБН.

Конструктивні елементи будівлі
виконані з відповідних нормам
будівельних матеріалів, що відповідно
до технології забезпечує правильне
конструкційне з'єднання елементів, не
порушує експлуатаційну міцність
конструкцій будівель. Будова
відповідає нормативним вимогам
пожежної безпеки і санітарним нормам
ДБН В.В.2.2.-15-2005 та придатне для
подальшої експлуатації за
призначенням.

На підставі ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном за власним розсудом.
Власник має право здійснювати відносно
свого майна будь які дії, що не
суперечать закону.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації (ч. 2, 3 ст.
331 ЦК України).

Відповідно до ст. 19 Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07
2004р. № 1952-IV підставою для державної
реєстрації прав, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно,
обмежень цих прав, є рішення суду
стосовно речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав, що набрали
законної сили.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Як встановлено судом, прибудова - гараж
літ. Л не порушує права інших осіб.
Позивачем при реконструкції дотримані
норми, що пред'являються до даного виду
будівель. За таких обставин, позовні
вимоги є такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 77, 209, 214-215, 224-225,
256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Макіївської міської ради, про визнання
за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частини
двокімнатної квартири, загальною
площею 44,0 м.кв., житловою площею 27,30 м.кв.
літ. А - 1, а, а3, а4, гараж літ. Л.
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
визнання за ОСОБА_2 права власності на
1/6 частини двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
визнання за ОСОБА_3 права власності на
1/6 частин двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3
частини двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6
частини двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6
частин двокімнатної квартири,
загальною площею 44,0 м.кв., житловою
площею 27,30 м.кв. літ. А - 1, а, а3, а4, гараж
літ. Л. розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.С. Наумова