Справа № 574/792/13-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2013 року
Буринський районний суд Сумської
області

в
складі:            головуючого
судді Куцан В.М.

при
секретарі Кошелєвій Н.В.

з
участю            позивачки ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Буринського
районного суду справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської
ради ОСОБА_5 міської ради про визнання
права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача про визнання права
власності на житловий будинок,
мотивуючи тим, що ними та ОСОБА_6, який є
їм чоловіком та батьком, відповідно,
було приватизовано будинок і 29.06.1994
року Першотравневим бурякорадгоспом
видано свідоцтво про право власності
на житло. За їх спільного життя дане
свідоцтво було втрачено. При цьому
ОСОБА_6 помер 19.01.2010 року і спадщину,
відповідно до закону, прийняла ОСОБА_1
являючись його дружиною, оскільки на
день смерті проживала разом з ним.
Намагаючись нотаріально оформити
спадщину, до якої ввійшла в тому числі
1/3 частина вказаного будинку з
господарськими спорудами, що належала
спадкодавцю, було встановлено, що крім
відсутності оригіналу свідоцтва про
право власності на житло воно ще не
було зареєстровано і в БТІ. Отримати
дублікат втраченого свідоцтва в
теперішній час можливості нема у
зв’язку з ліквідацію підприємства, яке
його видало. Крім того позивачі
зазначили, що з тих же причин вони не
можуть належним чином реалізувати своє
право власності на 1/3 частину будинку,
кожний. Просили визнати за ОСОБА_1 право
власності на 2/3 частини будинку з
господарськими спорудами, а за ОСОБА_3
на 1/3 частини будинку з господарськими
спорудами.

Ухвалою суду від 19.08.2013 року до участі в
справі в якості співвідповідача
притягнуто ОСОБА_5 районну державну
адміністрацію.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
вказані вимоги підтримала, пояснивши,
що вона та її чоловік працювали в
Першотравневому бурякорадгоспі. Як
молодих спеціалістів їх забезпечили
житлом, яке в 1994 році було
приватизовано на них та їхнього сина
ОСОБА_3 в рівних частках. Однак тепер
вони не можуть підтвердити своє право
на 1/3 частину будинку кожного так як
свідоцтво про право власності на житло
було при невідомих причинах втрачене. З
цих же підстав вона не може оформити
спадкові права на 1/3 частину будинку,
яка залишилася після смерті її
чоловіка. Крім того при огляді
нотаріусом документів було
встановлено, що вказане свідоцтво з
невідомих причин не було зареєстровано
в органах БТІ.

Позивач ОСОБА_3 заявлені вимоги
підтримав, просив справу розглянути
без його участі, про що повідомив суд
письмовою заявою.

Представник відповідача ОСОБА_5 РДА
ОСОБА_2 в задоволенні позову не
заперечувала, вважала, що за підстав
викладених позивачами їх право
власності на будинок підлягає захисту.

Представник відповідача ОСОБА_4
сільської ради в задоволенні позову
заперечував з тих підстав, що сільська
рада не є належним відповідачем по цій
справі, оскільки спірний будинок
розташований поза межами населених
пунктів ОСОБА_4 сільської ради, тому
просив слухати справу без його участі,
про що повідомив суд письмово листом.

Дослідивши обставини справи,
представлені докази та давши їм оцінку,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 11.08.1990 року
перебували у зареєстрованому шлюбі, в
якому 09.02.1991 року народився їх син
ОСОБА_3, що вбачається із свідоцтва про
шлюб та свідоцтва про народження
дитини (а.с.5-6).

29.06.1994 року бурякорадгоспом
Першотравневого цукрокомбінату
Буринського району Сумської області
ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, відповідно до
Закону України «Про приватизацію
житлового фонду», було видано
свідоцтво про право власності на
житло, згідно з яким кожному з них на
праві спільної сумісної власності,
належав житловий будинок №17,
розташований в селищі Леонтіївка
ОСОБА_4 сільської ради Буринського
району Сумської області, що
підтверджується показами позивачки
ОСОБА_1, копіями свідоцтва про право
власності на житло та технічним
паспортом на нього, висновком щодо
оцінки нерухомого майна (а.с.10-17,19).

За таких обставин, враховуючи
відсутність будь-яких домовленостей
між співвласниками з приводу розміру
їх часток, суд вважає, що ці частики є
рівними, тобто кожному з них належить
по 1/3 частини будинку.

19.01.2010 року ОСОБА_6 помер, у зв’язку з
чим відкрилася спадщина на його майно,
яку прийняли його дружина ОСОБА_1
відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України,
являючись спадкоємицею першої черги за
законом, що видно із свідоцтва про
смерть, довідки ОСОБА_4 сільської ради,
матеріалів спадкової справи №445/2010 та
інформаційних довідок за Спадкового
реєстру.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 прийняла
спадщину після смерті свого чоловіка,
її частка у вище вказаному
будинковолодінні становить 2/3 (1/3+1/3=2/3).

Однак оформити свої спадкові права
позивачка не спроможна, оскільки
свідоцтво про право власності на житло
було втрачено, крім цього його
реєстрація в органах БТІ за життя
спадкодавцем проведена не була, що
вбачається також з листа ОСОБА_5 РДНК та
довідки ТОВ «ОСОБА_5 БТІ» (а.с.9,18).

Отримати дублікат вказаного
правовстановлюючого документу
позивачі також неспроможні через
ліквідацію підприємства, що його
видало, у зв’язку з чим вони не можуть
належним чином реалізовувати своє
право власності на їхні частки в
будинковолодінні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов’язки, що належать спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. При
цьому, частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах (ч.1 ст.1226 ЦК).

Частиною 1 статті 328 ЦК України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Статтею 392 указаного Кодексу
встановлено, що власник майна може
пред’явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який посвідчує його право
власності.

Приймаючи до уваги, що позивачі не
можуть підтвердити своє право
власності на частину житлового будинку
у зв’язку з втратою
правовстановлюючого документа на
нього, а ОСОБА_1 з цих же підстав, крім
того, не може скористатись в повному
обсязі своїм правом власності на
спадкове майно, до якого ввійшла 1/3
частина в будинку її померлого
чоловіка, шляхом його нотаріального
оформлення, суд вважає, що їх вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15, 212 ЦПК України,
ст.ст.328,355,372,1216,1218,1266,1258,1261,1268 ЦК України,
суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3
житлового будинку №17 – за планом
літера - „А-1” з господарськими
спорудами: літня кухня – «Ж», веранда
до літньої кухні – «Е», сараї – «Б,В»,
погріб з шийкою – «пг», погріб – «пг1»,
гараж – «Д», навіс – «Г», убиральня –
«у», огорожа –« 1-3», що розташований по
вулиці без назви в селищі Леонтіївка,
ОСОБА_4 сільської ради Буринського
району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3
житлового будинку №17 – за планом
літера - „А-1” з господарськими
спорудами: літня кухня – «Ж», веранда
до літньої кухні – «Е», сараї – «Б,В»,
погріб з шийкою – «пг», погріб – «пг1»,
гараж – «Д», навіс – «Г», убиральня –
«у», огорожа –« 1-3», що розташований по
вулиці без назви в селищі Леонтіївка,
ОСОБА_4 сільської ради Буринського
району Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Буринський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час його проголошення, в
той же строк з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 28.10.2013
року.