Справа № 675/806/13-ц
Провадження № 2/675/302/2013
"22" жовтня 2013 р. Ізяславський
районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Демчука П.В.,
при секретарі Новіковій Л.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Ізяславі справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю. В
обґрунтування позову зазначив, що він,
згідно договору купівлі-продажу від
27.12.2006 року, купив у ТОВ «Ізяславський
Райагробуд» квартиру АДРЕСА_1 та
являється її власником. Однак
користуватися даною квартирою він не
може, оскільки відповідач ОСОБА_2, до
укладення даного договору, завіз у
квартиру свої особисті речі, меблі, які
до цього часу там знаходяться та
добровільно їх забрати та звільнити
квартиру не погоджується, чим чинить
перешкоду у користуванні власністю.
Тому ОСОБА_1 і звертається до суду з
позовом зобов’язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні
власністю, шляхом звільнення
приміщення від майна, яке там
неправомірно знаходиться, а також
стягнути із відповідача 2000 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги в
частині звільнення житлового
приміщення підтримали, в частині
стягнення моральної шкоди відмовилися.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечив
звільнити квартиру від своїх речей, при
цьому зазначив, що у нього до позивача є
також вимоги матеріального характеру.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, його
адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_2,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 27 грудня
2006 року купив квартиру за №6 в будинку
№99 по вул.Жовтнева в м. Ізяслав
Хмельницької області, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу від 27.12.2006 року,
укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю «Ізяславський
райагробуд» та ним, який посвідчений
приватним нотаріусом Ізяславського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за №3096,
копією витягу з Державного реєстру
правочинів №3400824 від 27.12.2006 року.
Право приватної власності на
зазначену квартиру було зареєстроване
ОСОБА_1 в реєстрі прав власності на
нерухоме майно 26.06.2007 року, про що
свідчить копія витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно.
В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 до купівлі ОСОБА_1 квартири
проживав у ній, однак, достовірно
знаючи про існування договору
купівлі-продажу квартири та її нового
власника, квартиру від свого
особистого майна та меблів не звільнив,
хоча і неодноразово про це
Крім того, рішенням Ізяславського
районного суду Хмельницької області
від 24.06.2010 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ТОВ «Ізяславський
райагробуд», ОСОБА_1 про визнання
договору купівлі-продажу квартири
недійсним, визнання права власності на
неї, усунення перешкод в користуванні
квартирою та переведення прав і
обов’язків покупця, було відмовлено.
Дане рішення ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 29.12.2010 року та
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19.12.2011 року було залишено без
змін, про що свідчать копії даних ухвал.
Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Відповідно до ст. 383 ЦК України - власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім» ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Права власника житлового приміщення
також визначені ст. 150 ЖК Української
РСР. Зокрема, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі
будинки (квартири), що є в приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою), крім випадків,
установлених законодавством Союзу РСР
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2
чинить перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
квартирою, чим порушує його права як
власника, а тому права власника слід
відновити, ОСОБА_2 зобов’язати усунути
перешкоди у користуванні квартирою
шляхом звільнення зазначеної квартири
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому у даному випадку з відповідача
необхідно стягнути судовий збір та
витрати за надання правової допомоги
адвокатом.

На підставі ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК
України, ст.ст.150, 155, 156 ЖК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов’язати ОСОБА_2 усунути перешкоди
у користуванні ОСОБА_1 квартирою №6 у
будинку 99 по вул.Жовтневій у м.Ізяслав
шляхом звільнення зазначеної квартири
від майна, що належить ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114
грн. 70 коп. судового збору, а також 250
грн. витрат за надання правової
допомоги адвокатом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області через
Ізяславський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

П.В.Демчук