Справа № 1523/2326/2012р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

09.09.2013 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Рені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2, у судове
засідання не з'явилась, надала до суду
заяву, в якій зазначила, що позовні
вимоги визнає в повному обсязі, просила
розглянути справу за її відсутності.

Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій вказав, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, просить суд розглянути справу
за його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи
були дослідженні наступні документи:
копія паспорту громадянина України -
ОСОБА_1, серії НОМЕР_1; копія свідоцтва
про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_3;
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2,
серії НОМЕР_2; копія свідоцтва про
смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_4; копія
будинкової книги прописки громадян
проживаючих у квартирі АДРЕСА_1; копія
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1, складений 03.10.1995Р.; копія
свідоцтва про право власності на житло
№ 228 від 10.10.1995р.; копія
приватизаційного платіжного доручення
від 10.10.1995р.; копія договору найму
житлового будинку від 04.03.1974р.; заява
ОСОБА_1 від 02.09.2013р. за вх. № 6689; заява
ОСОБА_2 від 02.09.2013р. за вх. № 6688;
квитанція про судового збору.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
його смерті відкрилась спадщина, у
вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.
Під час життя ОСОБА_3 будь-яким чином не
розпорядився належним йому майном,
заповіту не залишив, тому спадкоємство
здійснюється за законом. Спадкоємцями
першої черги є позивач та його мати, яка
померла раніше, 14.03.1990р. Відповідач по
справі ОСОБА_2 (тітка позивача) є
спадкоємцем яка має право на
обов'язкову частку у спадщині, оскільки
є непрацездатною та до часу відкриття
спадщини проживала разом із
спадкодавцем однією сім'єю не менш
п'яти років, тобто має право прийняти
спадщину, як спадкоємець четвертої
черги. Однак, відповідач ОСОБА_2
спадщину не прийняла, заяву про
прийняття спадщини не подавала, крім
того не претендує на спадщину й не
проти щоб позивач визнав за ним право
власності на спадкове майно, про що
свідчить заява, яка міститься в
матеріалах справи. Інших спадкоємців,
які б мали право на обов'язкову частку у
спадщині, немає. У встановлений
законодавством 6-місячний термін для
прийняття спадщини позивач не
звернувся із заявою про прийняття
спадщини до нотаріуса, оскільки надати
витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно не мав можливості, т.я. в
електронний реєстр прав власності на
нерухоме майно квартира не внесена.

Однак, на момент відкриття спадщини
позивач проживала разом із
спадкодавцем, факт проживання разом із
спадкодавцем на момент смерті
підтверджується реєстрацією в
будинковій книзі та в паспорті, тобто
позивач прийняв спадщину шляхом вступу
в управління та володіння спадковим та
не заявив відмову від спадщини. Факт
приналежності ОСОБА_3 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, підтверджується
копією свідоцтва № 228 про визнання
права власності на житло від 10.10.1995р.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що по справі мають місце
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням за законом.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню виходячи з
наступного: ст.1216 ЦК України визначає,
що спадкоємством є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК
України визначає, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відкриття спадщини
регулюється нормою ст.1220 ЦК України -
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку встановленого ст.1270 ЦК України
не заявив про відмову від неї.
Враховуючи, що позивач прийняв
спадщину шляхом постійного проживання
із спадкодавцем (ч.3ст.1268 ЦК України),
суд приходить до висновку про те, що
його права на спадкове майно у вигляді
1/2 частини квартири АДРЕСА_1, є
невизнаними. Ч.5ст.1268 ЦК України вказує,
що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за законом
першої черги. Відповідач по справі
ОСОБА_2 (тітка позивача) є спадкоємцем,
яка має право на обов'язкову частку у
спадщині, оскільки є непрацездатною та
до часу відкриття спадщини проживала
разом із спадкодавцем однією сім'єю не
менш п'яти років. ОСОБА_2 спадщину не
прийняла, заяву про прийняття спадщини
не подавала, крім того не претендує на
спадщину й не проти щоб позивач визнав
за ним право власності на спадкове
майно, про що свідчить заява, яка
міститься в матеріалах справи. Інших
спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку у спадщині, що
передбачене нормою ст.1241 ЦК України,
немає. Після смерті ОСОБА_3 позивач
прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, оскільки постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Факт прийняття позивачем
спадщини після смерті батька знайшли
своє належне підтвердження в ході
розгляду справи. Позивач прийняв
спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак,
не може оформити її у зв'язку із
обставинами, що не залежать від неї.
Підстав, які б не дозволяли перехід
права власності від померлого ОСОБА_3
до позивача, судом не встановлено.
Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК
України, право власності припиняється
у разі припинення юридичної особи чи
смерті власника. Право власності
ОСОБА_3 припинилось у зв'язку з його
смертю, а право власності позивача може
виникнути тільки на підставах, які не
заборонені законом, у тому числі у разі
спадкування.

Таким чином, суд вважає за можливе
визнати за позивачем право власності
на спадкове майно, яке залишилось після
смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом.

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст.ст. 346, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258,
1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за законом, після смерті
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.,
у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков