Справа № 464/600/13
Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/3666/13
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:43
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Служалі А.Ю.,

за участю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 -
представників відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Львівського
комунального підприємства „Під
Зуброю" на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 11 березня
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року Львівське комунальне
підприємство (ЛКП) „Під Зуброю"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5,
у якому просило суд зобов'язати
відповідачку відшкодувати позивачу
збитки, завдані ухиленням від
виконання власних зобов'язань по
оплаті житлово-комунальних послуг, у
розмірі 6 906 грн. 22 коп. Позивач позовні
вимоги обгрунтовував тим, що
відповідачці на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1, однак
відповідачка протягом тривалого часу
ухиляється від участі в оплаті
видатків на утримання будинку і
прибудинкової території, чим завдала
збитків позивачу на суму позовних
вимог (а.с. 2-7).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову відмовлено (а.с. 35-37) і позивач це
рішення оскаржив в апеляційному
порядку.

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги, покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання
доводів апеляційної скарги та
заперечення цих доводів зі сторони
представників відповідачки ОСОБА_5,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відмову у задоволенні позовних вимог
суд мотивував тим, що зазначені
позивачем підстави для задоволення
позову, а саме - ст.ст. 1166, 1212, 1213 ЦК
України, не дають правових підстав для
задоволення позову, оскільки між
сторонами виникли зобов'язальні
відносини по оплаті за надані
комунальні послуги, а не з підстав
відшкодування шкоди.

Проте з вище наведеними висновками
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідачка є
власником квартири АДРЕСА_1, у якій є
зареєстрованою та проживає.

Будинок АДРЕСА_1 перебуває на
обслуговуванні ЛКП „Під Зуброю".

На підтвердження своїх вимог позивачем
надано розшифровку заборгованості
відповідачки, з якої вбачається, що
станом на 01 січня 2013 року (саме на цю
дату позивачем були заявлені позовні
вимоги до відповідачки) така
заборгованість була в сумі 6 876 грн. 64
коп. ( а.с. 66-67), а також фактичні витрати
підприємства на утримання будинку та
прибудинкової території ( а.с. 7).

Факт надання позивачем послуг з
обслуговування житла у спірний період
та понесених у зв'язку з цим витрат
підтверджується договором, укладеними
між позивачем та ТзОВ „КОМ-ЕКО-Львів"
на вивезення твердих побутових
відходів, графіком вивезення цих
відходів, зокрема, і по АДРЕСА_1;
договором № 11/101 на технічне
обслуговування, ремонт ліфтів і
диспетчерських систем від 26.04.2011 року;
договором № 66 на виконання робіт з
ліквідації аварій та пошкоджень на
внутрішньобудинкових інженерних
мережах від 01.01.2012 року; актами звірки
взаєморозрахунків між ЛКП „Під Зуброю"
та ТзОВ „Ліфт-Еко", ЛКП „Збиранка" і
ТзОВ „Ком-Еко-Львів" (а.с. 68-84).

Таким чином, послуги, які надаються
позивачем, відповідно ст. 13 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" належать до
житлово-комунальних послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, з управління будинком, а
правовідносини, що виникли між
сторонами у справі, є правовідносинами
між виконавцем послуг та їх споживачем.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" та Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими територіями,
власники приватизованого житла в
багатоквартирних будинках є
співвласниками всіх допоміжних
приміщень будинку та його технічного
обладнання і повинні сплачувати свою
частку витрат у загальних витратах на
утримання будинку (житла) та
прибудинкової території пропорційно
до займаної площі. Послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій зобов'язані сплачувати, як
квартиронаймачі, так і власники
викуплених та приватизованих квартир.

Як вбачається з розрахунків боргу
відповідачки по оплаті за утримання
будинку та прибудинкової території,
проведених ЛКП „Під Зуброю" в
обгрунтування позовних вимог,
відповідачка протягом певних періодів
частково здійснювала оплату за
утримання будинку та прибудинкової
території (а.с. 66-67), однак її
представники (незважаючи на перерви в
судових засіданнях в ході апеляційного
розгляду справи) так і не змогла подати
до суду своїх розрахунків в
обгрунтування правильності сум, які
вносилися відповідачкою в рахунок
часткової оплати згаданої послуги.

Статтями 20 і 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання житлово-
комунальних послуг, підготовленого на
основі Типового договору, а також
оплата житлово-комунальних послуг
устроки, встановлені договором або
законом ( п.п. 1, 5 ст. 20 Закону), а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством, а також підготовка та
укладення зі споживачем договору про
житлово- комунальні послуги.

Обовязок власника квартири укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг та оплачувати надані послуги
передбачено також п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою
Кабінету Міністів України № 572 від
08.10.1992 року в редакції постанови КМ
України від 24.01.2006 року № 45.

Таким чином власник квартири
зобов'язаний укласти договір про
надання житлово-комунальних послуг та
оплачувати їх.

Така правова позиція висловлена в
ухвалі Верховного Суду України від
06.08.2008 року у справі за позовом ДП
"Моноліт-Сервіс" до Особи 1 про
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг та
стягнення суми заборгованості з оплати
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території.

Оскільки обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг власника
житла ґрунтується не тільки на
договорі, але й на законі, відсутність
письмових договірних відносин не є
підставою для звільнення від оплати
житлово-комунальних послуг.

Така правова позиція висловлена в
ухвалі Верховного Суду України від
08.04.2009 року у справі за позовом
Житлово-експлуатаційного
ремонтно-будівельного управління ТОВ
"Рівненський МЖК" до Особи 1 про
стягнення заборгованості з оплати
житлово-комунальних послуг.

Доказів про те, що відповідачка
зверталася до позивача з претензіями
щодо неякісного надання послуг у
спірний період, оформлених відповідно
до положень ст. 18 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", суду не
надано.

Згідно з п. 5 ст. 119 ЦПК України,
підставами позову, що їх відповідно до
статей 11 ч.1 та 31 ч.2 ЦПК України суд не
може змінити без згоди позивача, є
обставини, якими останній обґрунтовує
вимоги, а не само по собі посилання на
певну норму закону, а тому в разі
неправильного посилання позивача на
норму закону суд повинен уточнити
підстави позову й застосувати ту норму
права, яка їм відповідає.

Проте суд першої інстанції, незважаючи
на те, що позивач обґрунтував свої
позовні вимоги порушенням
відповідачкою, як споживачем послуг,
вимог ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" та п. 2 ст. 10
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фону", прийшов до
невірного висновку про те, що дійсною
підставою позову є статті 1212-1214 ЦК
України, на які (поряд із вище
зазначеними) невірно послався позивач,
та з цих підстав прийшов до помилкового
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права.

Відповідно до 4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

В суді апеляційної інстанції позивач
визнав, що його позов підлягає до
задоволення в межах позовної давності
(а.с. 93).

Враховуючивище вище наведене,
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про
часткове задоволення позовних вимог, а
саме: про стягнення заборгованості по
оплаті за житлово-комунальні послуги
за період з 22 січня 2010 року по 31 грудня
2012 року включно у розмірі 3 562 грн. 47 коп.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, а якщо позов задоволено
частково - судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, а частиною
5 - що у випадку, коли суд апеляційної
інстанції змінює рішення або ухвалює
нове, то цей же суд відповідно змінює
розподіл судових витрат. Відтак зі
сторін по справі підлягає до стягнення
в дохід держави судовий збір
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а також пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.
1-4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Львівського
комунального підприємства „Під
Зуброю" задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 11 березня 2013 року скасувати
та ухвалити нове, яким позов
Львівського комунального підприємства
„Під Зуброю" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Львівського комунального підприємства
„Під Зуброю" заборгованість по оплаті
за утримання житла та прибудинкової
території за період з 22 січня 2010 року по
31 грудня 2012 року включно у розмірі 3 562
грн. 47 коп.

В задоволенні позовних вимог
Львівського комунального підприємства
„Під Зуброю" про стягнення з ОСОБА_5
заборгованості по оплаті за утримання
житла та прибудинкової території за
період по 22 січня 2010 року - відмовити за
спливом строку позовної давності.

Стягнути в дохід держави судовий збір:

- з ОСОБА_5 - у розмірі 118 грн. 33 коп.;

- з Львівського комунального
підприємства „Під Зуброю" - у розмірі 111
грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Львівського комунального підприємства
„Під Зуброю" 59 грн. 17 коп. судового
збору сплаченого за подачу апеляційної
скарги.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Головуючий:

Судді: