Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», третя особа на стороні
відповідача – Первинна профспілкова
організація Державного підприємства
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» про стягнення
матеріальної допомоги, про стягнення
моральної шкоди, про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача посилаючись на те, що
починаючи з 17 лютого 1998 року вона
працювала на державному підприємстві
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (ДП
«Буковинастандартметрологія»),
займаючи посаду головного бухгалтера.
11 січня 2013 року вона звільнилась з
роботи у зв'язку з виходом на пенсію.

Під час звільнення та проведення
розрахунку відповідач не виплатив їй
одноразову матеріальну допомогу у
зв'язку із виходом на пенсію та частину
матеріальної допомоги на оздоровлення
за 2012 рік.

Двічі вона зверталась із заявою про
виплату їй матеріальні допомоги в
повному обсязі, і двічі керівництво
відповідача відмовляло у проведенні
повного розрахунку з різних підстав.

А тому просила стягнути з відповідача
14908 грн. одноразової матеріальної
допомоги у зв'язку із виходом на пенсію
та 863,5 грн. частини матеріальної
допомоги на оздоровлення за 2012 рік.

Крім того вважала, що діями відповідача
їй заподіяні моральні страждання - вона
позбавлена можливості провадити
належний спосіб життя пенсіонера, їй
доводиться додатково шукати кошти на
підтримування слабкого здоров'я в
лікувальних закладах та побутове
утримання (придбання харчів і одягу, а
також сплата комунальних послуг). Вже
близько року вона не може вночі
спокійно спати, нервує, перебуваючи в
пригніченому стані, оскільки і до того
суворий сімейний бюджет. Відповідно
просила стягнути 6500 грн., а також
повернути їй судові витрати.

В подальшому позивач у
зв’язку з виплатою їй одноразової
матеріальної допомоги у зв'язку із
виходом на пенсію в розмірі 2 посадових
окладів збільшила розмір позовних
вимог і просила суд стягнути з
відповідача недоплачені 7454,00 грн.
матеріальної допомоги у зв'язку з
виходом на пенсію, компенсацію у
розмірі середньої заробітної плати з
весь час прострочення розрахунку після
звільнення на суму 3060,24 грн., 863,50 грн.
матеріальної допомоги на оздоровлення
за 2012 рік, та витрати на правову
допомогу у розмірі 3000 грн.

Позивач та її представники в
судовому засіданні позов підтримали і
в своїх поясненнях підтвердили
обставини, викладені в позовній заяві,
поясненнях та заяві про збільшення
позовних вимог.

Представники відповідача та
третьої особи на стороні відповідача в
судовому засіданні позов не визнали, в
своїх поясненнях підтвердили
обставини, викладені у власних
запереченнях, і просили відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що з 17
лютого 1998 року позивач працювала на
державному підприємстві «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (ДП
«Буковинастандартметрологія»),
займаючи посаду головного бухгалтера.
11 січня 2013 року вона була звільнена з
роботи у зв'язку з виходом на пенсію.
Під час звільнення та проведення
розрахунку відповідач не виплатив їй
одноразову матеріальну допомогу у
зв'язку із виходом на пенсію.

Двічі вона зверталась із заявою про
виплату їй матеріальні допомоги в
повному обсязі а.с. 8, 15, 17 , але це не
було зроблено.

Вже після звернення з цим позовом до
суду відповідач на підставі рішення
профспілкового комітету ДП
«Буковинастандартметрологія» від
06.12.2013 р. виплатив позивачу матеріальну
допомогу у зв'язку з виходом на пенсію у
розмірі 2-х посадових окладів.

Згідно з п. 4.12 діючого на підприємстві
Колективного договору та п. 1 Положення
про заохочення працівників, звільнених
у зв'язку з виходом на пенсію по
досягненню пенсійного віку,
працівникам ДП
«Буковина-стандартметрологія», що
звільняються у зв'язку з виходом на
пенсію по досягненню пенсійного віку,
виплачується матеріальна допомога в
залежності від стажу роботи. Зокрема
при стажі 10 і більше років - до 4-х
посадових окладів. Рішення про надання
матеріальної допомоги погоджується
профкомом а.с. 11 – 13 .

Суд вважає, що виплата відповідачем
позивачу матеріальної допомоги у
зв'язку з виходом на пенсію у розмірі 2-х
посадових окладів не суперечить
вищезазначеним п. 4.12 діючого на
підприємстві Колективного договору та
п. 1 Положення про заохочення
працівників, звільнених у зв'язку з
виходом на пенсію по досягненню
пенсійного віку оскільки визначення
розміру матеріальної допомоги в
розмірі до 4-х посадових окладів є
правом адміністрації і профкому і у них
відсутній обов’язок визначати таку
матеріальну допомогу обов’язково в
розмірі 4-х посадових окладів.

А тому суд вважає, що підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача матеріальної допомоги в
розмірі додаткових 2-х посадових
окладів немає.

Враховуючи те, що відповідачем ця
матеріальна допомога була виплачена
позивачу після її звернення до суду,
суд вважає що з ДП
«Буковинастандартметрологія» на
користь позивача має бути стягнуто
матеріальну допомогу в розмірі 2-х
посадових окладів, а саме в сумі 7454 грн.
за вирахуванням суми обов’язкових
платежів.

Посилання представників відповідача
та третьої особи на те, що розмір
допомоги не був погоджений
профспілковим комітетом і тому
допомога не виплачувалась ОСОБА_1 на
думку суду не заслуговує на увагу
оскільки профспілковому комітету
нічого не заважало вчасно розглянути
заяву позивача і погодити розмір
матеріальної допомоги.

Разом з тим, суд приймає до уваги те, що
ці кошти, хоч і з запізненням, але були
виплачені позивачу, рішення суду в цій
частині не підлягає зверненню до
виконання.

Що ж стосується виплати частини
матеріальної допомоги на оздоровлення
за 2012 рік в сумі 863,50 грн., то в цій
частині позову має бути відмовлено за
безпідставністю.

Судом встановлено, що позивач в 2010 р.
отримала таку допомогу в сумі 1000 грн.

Відповідно до п. 2.13 Колективного
договору при отриманні позитивних
результатів фінансово-господарської
діяльності за попередній звітний
період та оперативних даних про
отримання планового рівня прибутку у
поточному звітному періоді (місяць,
квартал) всім працівникам надається
матеріальна допомога на оздоровлення,
в тому числі що працюють понад 10 років -
до 50 % посадового окладу а.с. 12 .

Із зазначеного випливає, що розмір
матеріальної допомоги визначається
відповідачем в межах встановлених
Колективним договором із врахуванням
фінансових можливостей та за
погодженням з профспілковим комітетом.

Судом встановлено, що матеріальна
допомога на оздоровлення надається
працівникам ДП
«Буковинастандартметрологія» 1 раз на
рік, як правило при наданні основної
частини щорічної відпустки.

Отже виплата позивачу матеріальної
допомоги на оздоровлення в 2012р. в
розмірі меншому, ніж 50 % від її
посадового окладу не суперечить
вищенаведеному Колективному договору
і відповідає межам встановленим його п.
2.13.

Також безпідставною є вимога позивача
про стягнення її середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 30760,24 грн. у зв’язку з
наступним.

Згідно з ст. 116 ч. 1 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Відповідно до ст. 117 ч.1 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Зі змісту ст.ст. 9-1 КЗпП України, ст. 15
Закону України "Про оплату праці"
випливає, що одноразова виплата у
зв'язку з виходом на пенсію є
додатковою соціальною гарантією, що
поряд з іншими соціально-побутовими
пільгами, може встановлюватися
підприємством в межах своїх
повноважень за рахунок власних коштів.

Згідно з п. 3.6. Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року № 5, одноразова
матеріальна допомога у зв'язку з
виходом на пенсію не належить до фонду
оплати праці, відповідно вона не
відноситься до сум, що належать
позивачу від підприємства, установи,
організації, виплата яких провадиться
в день звільнення.

Що ж стосується відшкодування
моральної шкоди, то суд вважає, що позов
в цій частині підлягає задоволенню
частково.

Судом встановлено, що позивачу діями
відповідача по несвоєчасній виплаті
одноразової матеріальної допомоги у
зв’язку з виходом на пенсію були
заподіяні моральні страждання, які
полягають в тому, що вона нервує,
перебуває в пригніченому стані. Але
разом з тим, враховуючи доведений в
судовому засіданні розмір моральних
страждань, враховуючи всі обставини
справи, суд вважає, що з відповідача на
її користь має бути стягнуто 400 грн.
моральної шкоди.

Не підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
3000 грн. витрат за надання правової
допомоги у зв’язку з наступним.

Позивачем суду надано дві квитанції
про сплату нею Адвокатському
об’єднанню «Софяк та партнери» на суми
1000 грн. та 2000 грн. а.с. 56 . Але разом з тим,
в судовому засіданні позивача
представляло троє представників на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 22.01.2013р. а.с. 35 . Суду не
надано жодних доказів тому, що
вищезазначені три представники
позивача здійснювали представництво
її інтересів та надави їй юридичну
допомогу як працівники Адвокатського
об’єднання «Софяк та партнери», що
вони були уповноважені на вчинення цих
дій цим об’єднанням.

Також з відповідача на користь
позивача має бути стягнуто 230 грн.
повернення витрат, пов’язаних з
сплатою судового збору, а також на
користь держави враховую розмір
задоволених позовних вимог має бути
стягнуто судовий збір в сумі 114 грн. 10
коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 9-1, 116 ч. 1, 117 ч.1 КЗпП України, п. 3.6.
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, п. 2.13, 4.12 Колективного договору
Державного підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» та профспілкової
організації Державного підприємства
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», п. 1 Положення про
заохочення працівників, звільнених у
зв'язку з виходом на пенсію по
досягненню пенсійного віку Державного
підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» на користь ОСОБА_1 7454 грн.
матеріальної допомоги у зв’язку з
виходом на пенсію за вирахуванням суми
обов’язкових платежів.

Рішення суду щодо стягнення з
Державного підприємства «Чернівецький
регіональний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» на користь ОСОБА_1 7454 грн.
матеріальної допомоги у зв’язку з
виходом на пенсію не звертати до
виконання у зв’язку з його виконанням
в даний час.

Стягнути з Державного підприємства
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» на користь ОСОБА_1 400 грн.
моральної шкоди та 230 грн. повернення
судового збору, а всього 630 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Чернівецький регіональний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» на користь держави
судовий збір в сумі 114 грн. 10 коп.

З повним рішенням суду особи, які
беруть участь у справі, зможуть
ознайомитись 29 грудня 2013 року.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення до апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: