Єдиний унікальний номер 205/5206/13-ц
Справа № 2/205/2642/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя
особа Ленінський РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, про
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку, –

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» 18 червня 2012 року
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
третя особа Ленінський РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, про
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку. Уточнивши позовні вимоги,
позивач посилався на те, що 22 лютого 2008
року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір, згідно
умов якого позивач надав відповідачу
кредит у розмірі 60000 доларів США
строком до 22 лютого 2028 року, а
відповідач зобов’язався кошти
прийняти, належним чином їх
використовувати та повернути у строк
та на умовах, передбачених договором. В
забезпечення виконання зобов’язань за
кредитним договором 22 лютого 2008 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір іпотеки, згідно умов
якого відповідач передав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок, розташований за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Тарана, буд. 21.
Разом з тим, відповідач свої
зобов’язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів не виконав.
Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 серпня 2012 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, відповідач підлягає
виселенню зі зняттям з реєстраційного
обліку за адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Тарана, буд. 21.

Позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив суд виселити ОСОБА_2, який
проживає та зареєстрований у
домоволодінні за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Тарана, буд. 21 зі
зняттям з реєстраційного обліку в ГУ
ДМС України в Дніпропетровській
області.

У своїй заяві до суду представник
позивача просив справу розглядати за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове
засідання не з’явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив. Письмових заяв
від нього не надходило.

Представник Ленінського РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС УМВС України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з’явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив. Письмових заяв
не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані та добуті докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого відповідно до
Статуту є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 42), та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ DNZVGК00000004, згідно умов якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 60000
доларів США на строк з 22 лютого 2008 року
по 22 лютого 2028 року, а відповідач
зобов’язався кошти прийняти, належним
чином їх використовувати та повернути
у строк та на умовах, передбачених
договором (а.с. 10-15).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
банківський кредит – будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В забезпечення виконання зобов’язань
за кредитним договором 22 лютого 2008 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого відповідно до
Статуту є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 42), та
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим № 911. Відповідно до умов
зазначеного договору ОСОБА_1 передав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
домоволодіння, розташоване за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Тарана, буд. 21
(а.с. 17-22).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 серпня 2012 року
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення стягнення
на предмет іпотеки – задоволено
частково. В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором № DNZVGK00000004 від 22 лютого 2008
року у розмірі 83292,61 доларів США, що у
еквіваленті за курсом НБУ складає 657178
грн. 62 коп., звернуто стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки №
DNZVGK00000004 від 22 лютого 2008 року
домоволодіння та земельну ділянку
загальною площею 130,4 кв.м.,
розташованого за адресою: 49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Тарана, буд. 21,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог – відмовлено (а.с. 27-30).

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд, за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до положень ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України,
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

Згідно ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового

врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

22 березня 2013 року ОСОБА_1 було
направлено письмову вимогу
добровільно звільнити житловий
будинок за адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Тарана, буд. 21 у тридцятиденний
строк з дня отримання цієї вимоги (а.с.
31, 32-33, 34).

Згідно довідки квартального комітету
№ 20 Ленінського району м.
Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 72).

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства реєструють своє місце
проживання. Реєстрація місця
проживання – це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесенням цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу. Оскільки
реєстрація фіксує офіційне місце
проживання особи, за якою особа має
право проживати, на неї надсилаються
усі офіційні документи.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі
остаточного рішення суду про
позбавлення права власності або права
користування житловим приміщенням.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв’язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» законні, обґрунтовані та
повністю доведені, а, отже, підлягають
частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних з вимог, а
відповідачеві – пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд вважає, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір у розмірі 229,40
грн. (а.с. 47).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15-16, 1054 Цивільного кодексу України,
ст. 109 Житлового кодексу України, ст. 2
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», ст. ст. 39-40 Закону України
«Про іпотеку», ст. ст. 3, 6-7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. ст. 10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст.
ст. 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя
особа Ленінський РВ у м.
Дніпропетровську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, про
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку – задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з домоволодіння № 21 по
вул. Тарана в м. Дніпропетровську зі
зняттям ОСОБА_1 з реєстраційного обліку
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Тарана, буд. 21.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір у сумі 229,40 грн. (двісті двадцять
дев’ять гривень сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Залімська