Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-599/11

номер провадження 2/695/15/13

25.12.2013 року

м.
Золотоноша

Золотоніський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді
Матвієнко М.В.,

при секретарі
Біленко Н.Г.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника
відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золотоноша справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
майна, що є об’єктом права спільної
сумісної власності подружжя та з
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони по справі перебували в шлюбі із
07.06.2002 року по 07.10.2010р. Від шлюбу вони
мають дочку ОСОБА_5, 05.01.2005р.н.

22.10.2003 року сторони по справі за
договором купівлі-продажу частини
будинку за скасувальною умовою
придбали 31/100 житлового будинку із
господарськими спорудами, що
розташовані в м. Золотоноша, Черкаської
обл., вул. Неверовського, 15,
правовстановлюючі документи на який
оформлені на ОСОБА_4 Відповідно до
державного акту серії ЧР № 039683 від
01.12.2003р. на підставі рішення
Золотоніської міської ради № 65-20-24 від
23.10.2003р. ОСОБА_4 належить на праві
приватної власності земельна ділянка,
розміром 0,0330 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, що розташована
за місцем знаходження житлового
будинку по вул. Неверовського, 15 м.
Золотоноша, що стверджується державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку серія ЧР № 039683.

Вищезазначений житловий будинок із
надвірними спорудами придбано
сторонами за кредитні кошти, що
стверджується кредитним договором №
CSA0G002100738 від 03.11.2003р., на що була дана
згода співвласником будинку дружиною
ОСОБА_3, та цей же будинок відповідно до
договору застави нерухомого майна №
Дз- CSA0G002100738 від 10.11.2003р. перебував у
заставі до повного виконання
зобов’язань за кредитним договором
від 03.11.2003р., яка була скасована 31.03.2010
року у зв’язку із повним виконанням
зобов’язань за кредитним договором.

02.01.2009р. у надвірній споруді розміром
5х7м, що розташована в м. Золотоноша по
вул. Неверовського, 15, що належить
ОСОБА_4 та ОСОБА_4 внаслідок короткого
замикання електропроводки будівлі,
сталася пожежа та була повністю
зруйнована ця споруда, що
стверджується актом про пожежу від
02.01.2009р. та довідкою ВДПН в м. Золотоноша
за №1 від 06.01.2009р.

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, що є
об’єктом права спільної сумісної
власності та ОСОБА_4 звернувся до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя та стягнення
компенсації за відновлювальний ремонт
господарської споруди та сплачений ним
кредит.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_4 та
представник позивача ОСОБА_1 з
урахуванням змінених у ході розгляду
справи позовних вимог, позов
підтримали та наполягали на визнанні
за ОСОБА_4 права власності на 60%
житлового будинку та надвірних споруд
та 60% земельної ділянки, що розташовані
за адресою вул. Неверовського, 15 м.
Золотоноша з урахуванням інтересів
неповнолітньої дитини, яка залишилася
проживати із позивачем після
розірвання шлюбу сторін. В
обґрунтування позовних вимог позивач
ОСОБА_4 та представник ОСОБА_1 пояснили,
що вона із ОСОБА_4 перебуваючи у шлюбі
за кредитні кошти у 2003р. придбали
частину житлового будинку з
господарськими спорудами по вул.
Неверовського, 15 м. Золотоноша.
Правовстановлюючі документи на
житловий будинок та кредит були
оформлені на відповідача. У 2003р. ОСОБА_4
була приватизована земельна ділянка та
на його ім’я виданий державний акт на
землю. Позивач ОСОБА_4 також пояснила,
що в жовтні 2005р. помер її батько, який
надавав її сім’ї матеріальну допомогу,
а відповідач перестав утримувати
дитину, а вона перебувала у відпустці
по догляду за дитиною, а тому вона була
змушена переїхати тимчасово проживати
до своєї матері та звернулася до суду
із позовом про стягнення аліментів на
утримання дитини. Відповідач ОСОБА_4
має на даний час заборгованість по
аліментах в сумі 5 918 грн., яку не
погашає, а сплачує в мінімальному
розмірі поточні виплати по аліментах,
оскільки офіційно не працює. В період
із 2006р. по жовтень 2010р. вона періодично
із дочкою проживала то разом із
відповідачем в будинку по вул.
Неверовського, 15 м. Золотоноша, то в
будинку її матері. Фактично шлюбні
відносини між ними припинено у вересні
2010р. та 07.10.2010р. був розірваний шлюб.
Позивач ОСОБА_4 просить визнати за нею
право власності на 60% житлового будинку
із господарськими спорудами та 60%
земельної ділянки з урахуванням
інтересів дитини, оскільки
відповідачем на даний час не погашена
заборгованість по аліментах в сумі 5 918
грн., а крім того він сплачує
мінімальний розмір аліментів на
утримання дитини, що становить десяту
частину витрат на її утримання, які
вимушена нести вона – мати дитини.
Позивач ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_1 критично розцінюють висновок
судової будівельно-технічної
експертизи від 27.06.2013р., згідно якої
дійсна вартість 31/100 частини житлового
будинку із господарськими спорудами
становить 131 784 грн., що є значно меншою
від експертної оцінки за ринковою
вартістю, що становить 213 610 грн.,
згідно звіту ПП «Консультант» від
17.09.2010р. Зустрічний позов ОСОБА_4 вона не
визнає повністю та просить в його
задоволенні відмовити. Свої
заперечення вона мотивує тим, що на
період пожежі, тобто на січень 2009р.,
вона проживала разом із дочкою по вул.
Неверовського, 15 м. Золотоноша та
приймала участь у відновленні
господарської споруди, яка була
відновлена на протязі року до початку
2010р. та кредит ними також був погашений
24.03.2010р., тобто в період спільного
проживання в шлюбі. Спільне проживання
та шлюбні відносини між ними повністю
були припинені після розірвання шлюбу
у жовтні 2010р.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов ОСОБА_4 не визнали та просили
відмовити в його задоволенні,
наполягаючи при цьому на задоволенні
зустрічного позову в останній редакції
та просили визнати за сторонами право
власності на 50% у 31/100 частині житлового
будинку з надвірними спорудами, що
розташовані по вул. Неверовського, 15 м.
Золотоноша за кожним та стягнути з
ОСОБА_4 ? частину вартості відновлення
двоповерхової споруди внаслідок
пожежі, вартості експертизи, а також ?
частину кредиту, що був наданий на
придбання житла, що разом становить 45
411,36 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи сторін,
надані сторонами письмові докази,
вважає, що позов ОСОБА_4 та зустрічний
позов ОСОБА_4 підлягають до часткового
задоволення, виходячи із слідуючих
підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України (ст. 22
КпШС України) "майно набуте подружжям
за час шлюбу належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності, незалежно від того, що один
із них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута під час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя".

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об’єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними або шлюбними договором.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" п. 19
"вирішуючи спори про поділ майна
подружжя, суди повинні враховувати, що
само по собі розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності подружжя на майно, набуте за
час шлюбу".

Суд, проаналізувавши надані сторонами
в судовому засіданні докази, приходить
до висновку, що 31/100 частина житлового
будинку із господарськими спорудами та
земельна ділянка, площею 0,0330 га по вул.
Неверовського, 15 м. Золотоноша є
спільною сумісною власністю сторін та
підлягає поділу між ними в рівних
частинах, а тому визнає за ОСОБА_4 право
власності на 50% у 31/100 частині житлового
будинку із господарськими спорудами та
земельної ділянки. При цьому суд
приймає до уваги доводи позивача
ОСОБА_4 в частині того, що
відновлювальні роботи господарської
споруди та кредит був погашений в
період шлюбу, що стверджується також
актом про пожежу від 02.01.2009р., де
зазначено, що даний акт був підписаний
інженером ВНДП Золотоніського РВ
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і ОСОБА_4, а також
квитанціями на придбання будівельних
матеріалів, вікон, на ім’я ОСОБА_4 за 2009
рік, даними виписки «ПриватБанку» щодо
погашення ОСОБА_4 кредиту, з якого
вбачається, що остання проплата та
повне виконання зобов’язань за
кредитним договором відбулося 24.03.2010р.

Із свідоцтва про одруження серії І-СР №
068570 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7
уклали шлюб 07.06.2002р.

Із виписки із рішення суду від 07.10.2010р.
вбачається, що шлюб між сторонами
розірваний.

Із договору купівлі-продажу частини
будинку за скасувальною умовою від
22.10.2003р. вбачається, що сторони придбали
31/100 частину житлового будинку із
відповідною частиною господарських
споруд, що розташовані по вул.
Неверовського, 15 м. Золотоноша.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відновлення господарської споруди
та повне погашення кредиту відбулося в
період шлюбу, який був розірваний
07.10.2010р. та з цього часу були припинені
шлюбні відносини та право у ОСОБА_4 на
майно, що було придбане ОСОБА_4 після
07.10.2010р. в спільній сумісній власності
подружжя.

За цих обставин, суд відмовляє ОСОБА_4 у
задоволенні зустрічного позову, щодо
стягнення із ОСОБА_4 ? частини вартості
відновлювального ремонту
двоповерхової споруди, пошкодженої
внаслідок пожежі 023.01.2009р. в сумі 27 883, 20
грн. та ? частини кредиту в сумі 16 254,90
грн., який був сплачений, починаючи із
березня 2006р. по 27.03.2010р., оскільки всі ці
витрати були понесені сторонами в
період їх перебування в шлюбі.

Суд також вважає, що сторони спільно
проживали однією сім’єю із усіма
обов’язками та правами в тім числі і
матеріальними витратами, які були
проведені із спільного бюджету до
жовтня 2010р., оскільки ОСОБА_4 не надано
суду переконливих доказів, що
спростовували б даний факт.

Суд не може прийняти як доказ
фактичного припинення шлюбних
відносин між сторонами, факт звернення
ОСОБА_4 із позовною заявою до суду про
стягнення аліментів на утримання
дитини, оскільки дана обставина, крім
доводів ОСОБА_4, спростовується також
вищенаведеними доказами (актом про
пожежу від 02.01.2009р.).

На думку суду, з урахуванням усіх
вищенаведених обставин, не підлягає до
задоволення позов ОСОБА_4 в частині
визнання за нею права власності на 60%
будинковолодіння та земельної ділянки.

Судові витрати, понесені сторонами по
справі по оплаті держмита, експертизи
та експертної оцінки, суд залишає
сторонам.

Керуючись ст. ст. 60, 72,73, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71, 72 СК
України, ст.ст. 257, 331, 334 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України" № 11 від 21.12.2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 – задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 –
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 50%
від 31/100 частини жилого будинку з
відповідною частиною надвірних споруд,
який знаходиться по вул. Неверовського,
15, в м. Золотоноша, Черкаської області,
як частку в спільній сумісній
власності майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 50%
від 31/100 частини жилого будинку з
відповідною частиною надвірних споруд,
який знаходиться по вул. Неверовського,
15, в м. Золотоноша, Черкаської області,
як частку в спільній сумісній
власності майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 50%
земельної ділянки площею 0,0330 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд, яка
розташована в м. Золотоноша, вул.
Неверовського, 15.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 50%
земельної ділянки площею 0,0330 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд, яка
розташована в м. Золотоноша, вул.
Неверовського, 15.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_7 – відмовити.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 – відмовити внаслідок
недоведеності.

Судові витрати по справі, понесені
кожною із сторін – покласти на ці
сторони.

Заходи забезпечення позову, накладені
ухвалою суду від 25 травня 2011 року –
скасувати з моменту вступу рішення в
законну силу.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
проголошення рішення.

Суддя

М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено 30
грудня 2013р.