Єдиний унікальний номер 267/4108/13-ц
Справа № 2/267/1609/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року Гірницький
районний суд міста Макіївки Донецької
області

у складі :
головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при
секретарі - Хорхордіної О.О.

з участю
представника

позивача -
адвоката - ОСОБА_1

з участю
представника

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Макіївки
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а
н о в и в :

15 серпня 2013 року
ухвалою суду було відкрито провадження
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування йому спричиненої
матеріальної та моральної шкоди
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що мала місце 18 січня 2013 року з
вини ОСОБА_4 та внаслідок якої було
пошкоджено його здоров'я, на
відновлення якого та придбання ліків
він затратив 2108 гривень, та внаслідок
пошкодження здоров'я і неможливістю
працювати він втратив дохід і його
упущена вигода становить 4400 гривень,
також йому було завдано моральну шкоду
розміром 25000 гривень та ним були
понесені судові витрати у вигляді
судового збору 229,40 гривень і затрат на
оплату правової допомоги адвоката в
розмірі 2600 гривень, що просив стягнути
з відповідача ОСОБА_4 на його користь.

Позивач ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності за участю його
представника - адвоката ОСОБА_1 (а.с. 65 )

Представник позивача -
адвокат ОСОБА_1, діючий на підставі
договорів про надання правової
допомоги від 24.01.2013 року і від 09.09.2013
року ( а.с. 25, 35-36 ), в судовому засіданні
підтримав позов ОСОБА_3, на
обґрунтування якого пояснив, що з вини
водія автомобілю марки «CHEVROLET AVEO»
державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, який
порушив п.12.1 Правил дорожнього руху
України, 18.01.2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення з автомобілем марки « DAEWOO
LANOS» державний номер НОМЕР_2, під
керуванням позивача ОСОБА_3, внаслідок
якої останньому були спричинені
тілесні ушкодження, а його автомобіль
зазнав механічних пошкоджень.
Постановою суду від 29.04.2013 року ОСОБА_4
було визнано винуватим у вчиненні
вказаної ДТП і піддані штрафу за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. Так як відповідач не мав поліса
цивільно-правової відповідальності, то
за спричинену позивачеві матеріальну
шкоду у вигляді витрат на
відновлювальний ремонт пошкодженого
автомобілю, МТСБУ було сплачено
страхове відшкодування. Проте,
позивачеві відповідачем була
спричинена матеріальна шкода у вигляді
понесених ним затрат на лікування з
приводу отриманих ним тілесних
ушкоджень при вказаній ДТП в період з
18.01.2013 року по 22.01.2013 року на стаціонарі
в хірургічному відділенні № 2 КМУ
«Клінічна Руднична лікарня» м.
Макіївки та з 22.01.2013 року по 18.02.2013 року
амбулаторно у лікаря травматолога
Макіївської міської лікарні № 7, на що
за квитанціями він витрати 2108 гривень.

Кім того, позивач до отримання тілесних
ушкоджень при ДТП і знаходження на
лікуванні у зазначених лікувальних
закладах, займався приватним
перевезенням пасажирів та надавав
послуги по транспортуванню різного
майна пасажирів і за цю роботу він
отримував по 200 гривень в день. Дохід,
який він реально міг отримати , якби він
працював у звичайному режимі за один
місяць з 18.01.2013 року по 18.02.2013 року за ви
четом вихідних - 22 робочих дня по 200
гривень і дорівнює 4400 гривень. отже,
упущена вигода позивача становить 4400
гривень. На підставі ст. 1188 ЦК України,
просить відшкодувати з винної особи,
тобто з відповідача на користь
позивача зазначену матеріальну шкоду :
2108 гривень і 4400 гривень, загалом 6508
гривень.

Більш того, пошкодженням здоров'я при
ДТП позивачеві було завдано і моральну
шкоду, бо він зазнав фізичного болю та
душевних страждань із-за отриманих
тілесних пошкоджень, зокрема, струсу
головного мозку, забиття тіла грудини,
плечового та колінного суглобів, та
забиття брюшиної стінки. Позивач
вимушений був лікуватися стаціонарно у
хірургічному відділенні і амбулаторно
у лікаря-травматолога протягом місяця.
Змінилися його плани та звички, він
став боятися їздити на автомобілі,
відчуває тривогу та страх, побоюється
за свій стан здоров'я у подальшому, що
спричиняє йому моральні страждання,
тому просить відшкодувати йому
моральну шкоду у розмірі 25000 гривень.

Також позивач поніс судові витрати у
вигляді судового збору розміром 229,40
гривень, що просить стягнути з
відповідача на його користь.

Позивачем також понесені витрати на
оплату правової допомоги, яка
складається з роботи адвоката по
складанню позову, на що затрачено 2
години , і участь у судовому засіданні
та представлення інтересів позивача у
суді , що тривало також 2 години. Оплата
за одну годину дорівнює 458 гривень
відповідно до постанови КМУ № 590 від
27.04.2006 року, а тому відшкодуванню
позивачеві підлягають витрати на
правову допомогу у розмірі 1832 гривні,
які також просить стягнути з
відповідача на користь позивача.

Відповідач ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явився, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності з участю його представника
ОСОБА_2 ( а.с. 62 )

Представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, діючий на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності ( а.с. 45 ), позов не визнав і в
судовому засіданні пояснив в інтересах
ОСОБА_4, що вина останнього у вчинення
ДТП підтверджена частково, бо на той
час була ожеледиця і сталося зіткнення
автомобілів. При ДТП водію ОСОБА_4 також
були спричинені тілесні ушкодження,
але йому первинну медичну допомогу
ніхто не надавав. Але ОСОБА_4 не
оскаржував постанову судді про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Позивач та його представник не надали
жодного доказу про понесені позивачем
затрати на лікування на суму 2108
гривень, бо відсутні листки
призначення ліків і що ці ліки на таку
суму купувались саме позивачем , а не
ким іншим, представлені копії чеків
цієї інформації не відражають. Також
вважає недоказаною вимогу позивач про
стягнення на його користь упущену
вигоду у розмірі 4400 гривень, бо
відсутні будь-які докази, що він
займався перевезенням пасажирів і
вантажівок і що він за цю роботу
отримував по 200 гривень за день. Всі ці
вимоги є безпідставними, тому просив
відмовити у їх задоволенні. Моральну
шкоду позивач також має довести суду,
надавши докази щодо факту спричинення
такої шкоди та щодо обґрунтованості
заявленого розміру моральної шкоди,
чого позивачем і його представником не
зроблено. З огляду на викладене, просив
відмовити позивачеві у задоволенні
його вимог в цілому, внаслідок
недоведеності і необґрунтованості
належними та допустимими доказами.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
надані докази, приходить до висновку,
що позов ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в
судовому засіданні, 18 січня 2013 року о 20
годині 15 хвилин ОСОБА_4, керуючи
автомобілем марки «CHEVROLET AVEO» державний
номер НОМЕР_1, рухався по вулиці
Академічна, де навпроти кафе «Алінка» в
Гірницькому районі міста Макіївки, у
порушення вимог пункту п.12.1 Правил
дорожнього руху України, не врахував
дорожню обстановку, не вибрав безпечну
швидкість руху, щоб мати можливість
постійно контролювати рух
транспортного засобу та безпечно
керувати ним, внаслідок чого скоїв
зіткнення із зустрічним автомобілем
марки « DAEWOO LANOS» державний номер НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_3, із-за чого
останньому були спричинені тілесні
ушкодження, а транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

За даним фактом
слідчим відділом Макіївського МУ ГУМВС
України в Донецькій області 19.01.2013 року
було відкрито кримінальне провадження
за ознаками ст. 286 ч.1 КК України та
постановою слідчого СВ Макіївського МУ
ГУМВС України в Донецькій області від 25
березня 2013 року кримінальне
провадження було закрито на підставі
ст.. 284 ч.1 п.2 КПК України за відсутністю
в діях ОСОБА_4 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286 КК
України, оскільки кримінальна
відповідальність за даною нормою
закону настає тільки при спричиненні
потерпілому тілесних ушкоджень
середньої тяжкості та тяжких тілесних
ушкоджень. ( а.с. 15-16 )

При цьому ОСОБА_4 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП за
порушення правил дорожнього руху, що
потягло пошкодження транспортних
засобів та за ст. 126 ч.1 КУпАП за
керування транспортним засобом без
наявності полісу цивільно-правової
відповідальності, що підтверджується
копіями протоколів та постанов ( а.с. 10-12
)

Згідно постанови суду
від 29 квітня 2013 року ОСОБА_4 було
визнано винним у скоєні вказаної ДТП та
у порушенні ним пункту 12.1 Правил
дорожнього руху України, внаслідок
чого були пошкоджені транспортні
засоби та його було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП і піддано штрафу у розмірі
340 гривень. Вказана постанова набрала
законної сили . ( а.с. 17 )

Відповідно до приписів
частини 4 статті 61 ЦПК України, вирок у
кримінальні справі, що набрав законної
сили, або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Отже, судом
встановлено, що 18 січня 2013 року мала
місце дорожньо-транспортна пригода за
вказаних обставин, з вини відповідача
ОСОБА_4, який порушив Правила
дорожнього руху України, внаслідок
чого скоїв зіткнення з автомобілем під
керуванням позивача ОСОБА_3, внаслідок
чого йому були спричинені легкі
тілесні ушкодження та пошкоджено його
автомобіль.

Ці обставини у повній
мірі підтверджуються також і
дослідженими в судовому засіданні
матеріалами кримінального
провадження № 0000030 за фактом
дорожньо-транспортної пригоди за
участю водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_3, під час
якої травмовано ОСОБА_3, яке закрите на
підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України.

За таких умов,
доводи представника відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_2, що у вказаній ДТП вина
ОСОБА_4 є частковою, бо внаслідок
погодних умов - слизької дороги, він не
впорався з керуванням транспортним
засобом і скоїв зіткнення із
зустрічним автомобілем під керуванням
позивача ОСОБА_3, є безпідставними.

Згідно статті 1188 ЦК
України, шкода,завдана, внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

За приписами ст. 16 ЦК
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди та
відшкодування моральної (немайнової )
шкоди.

Як встановлено в
судовому засіданні, позивачеві ОСОБА_3
внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди з вини
відповідача ОСОБА_4 були спричинені
тілесні ушкодження: забиття м'яких
тканин лобної області, струс головного
мозку, забиття тіла грудини, правого
плечового суглобу, лівого колінного
суглобу, забиття передньої брюшиної
стінки, які згідно висновку № 136
судово-медичної експертизи від 01.03.2013
року віднесені до легких тілесних
ушкоджень, що потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я, як такі,
що вимагають для свого лікування строк
більше 6-ти, але не більше 21-го дня. ( а.с.
67-68 )

З приводу отриманих
тілесних ушкоджень позивач знаходився
на лікуванні стаціонарно з 18.01.2013 року
по 22.01.2013 року в хірургічному
відділенні № 2 КМУ «Клінічна Руднична
лікарня» м. Макіївки, куди після ДТП
поступив в стані середньої тяжкості,
18.01.2013 року йому було зроблено операцію.
Надавалось лікування: дексалгін,
перев'язки. Виписаний для подальшого
амбулаторного лікування. Це
підтверджується виписним епікризом (
а.с. 57 )

Згідно довідки лікаря
і завідуючого хірургічним відділенням
№ 2 КМУ «Клінічна Руднична лікарня» м.
Макіївки за період лікування ОСОБА_3 у
відділенні з 18.01.2013 року по 22.01.2013 року
хворим за власні кошти придбавались
медикаменти - дексалгін 2 мл - 4 ампули. (
а.с. 58 )

Згідно фіскального
чеку вартість 1 ампули дексалгіну 2 мл
становить 18 гривень 80 копійок, тобто
позивачем було придбано цього
медичного препарату на загальну суму 75
гривень 20 копійок.

Позивачем заявлені
вимоги, що у період лікування ним
придбавалися різні медичні препарати
на загальну суму 2108 гривень.

Проте, позивачем не
надані докази того, що які саме медичні
препарати на вказану суму йому були
призначені лікарями і що саме ним за
власні кошти ці медичні препарати
придбавалися, крім вищезазначеної
довідки і фіскального чеку.

З наданих копій
фіскальних чеків аптечних пунктів за
19.01.2013 року, 20.01.2013 року і за 04.02.2013 року
неможливо зробити висновок ким ці
медичні ліки та препарати
придбавалися, у зв'язку з чим і ким ці
ліки призначалися. ( а.с. 22-24 )

Відповідно до ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень… Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене,
суд находить доказаним матеріальна
шкода, яка спричинена позивачеві, у
вигляді його витрат на придбання ліків
на загальну суму 75 гривень 20 копійок,
щодо решти позовних вимог у цій
частині, то вони не підтверджені
належними та допустимими доказами.

Крім того, позивачем
заявлені вимоги про відшкодування йому
упущеної вигоди у розмірі 4400 гривень.

Однак, на
обгрунтування цих вимог, позивачем не
надано жодного доказу.

Згідно ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено ( упущена вигода ).

У своєму позові ОСОБА_3
зазначив, що він до травмування при
вказаній ДТП, працював, займаючись
приватним підвезенням пасажирів та
перевезенням вантажів на своєму
автомобілі, і у один робочий день він
отримував 200 гривень, та оскільки він
лікувався із-за отриманих поранень
протягом місяця з 18.01.2013 року по 18.02.2013
року, то за цей період він за 22 робочих
дня не отримав доходу 4400 гривень ( 22 дня
х 200 грн. = 4400 грн. ), який просить
стягнути з відповідача на його користь.

Окрім заяви позивача,
що він дійсно працював і що в день він
отримував від своєї діяльності по
перевезенню пасажирів та вантажів по 200
гривень, відсутні будь-які докази.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в
судовому засіданні підтвердив, що на ці
вимоги у позивача немає ніяких доказів.

За таких обставин,
позовні вимог ОСОБА_3 про відшкодування
йому збитків у вигляді упущеної вигоди
розміром 4400 гривень не підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її права.

Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Відповідно о приписів
ст. 1167 ЦК України, моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
фізичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом , іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки…

Судом встановлено, що
позивач при вказаній ДТП отримав
тілесні ушкодження: забиття м'яких
тканин лобної області, струс головного
мозку, забиття тіла грудини, правого
плечового суглобу, лівого колінного
суглобу, забиття передньої брюшиної
стінки, які судово-медичною
експертизою віднесені до легких
тілесних ушкоджень.

З медичних історій
хвороби вбачається, що після ДТП
позивач поступив у хірургічне
відділенні № 2 КМУ «Клінічна Руднична
лікарня» у стані середньої тяжкості,
йому було проведено операцію, він
стаціонарно лікувався протягом 5 днів,
та протягом місяця лікувався
амбулаторно у Макіївській міській
лікарні № 7, де проходив обстеження у
травматолога, кардіолога,
невропатолога, отримував лікування до
18.02.2013 року.

Отже, позивач в момент
травмування при ДТП терпів фізичний
біль та переживав за своє життя і
здоров'я, що продовжувалось протягом
всього часу лікування з приводу
отриманого ушкодження здоров'я і на
теперішній час у позивача виникають
душевні хвилювання щодо можливих
наслідків погіршення його стану
здоров'я. Характер отриманих ним
тілесних ушкоджень, як то струс
головного мозку, викликають у позивача
періодичні головні болі.

Пошкодження здоров'я
позивача викликали в нього негативні
наслідки, йому було проведено операцію,
він був вимушений лікуватися тривалий
час у лікувальних закладах. Це змінило
його плани та повсякденне життя, в цей
період він не займався звичайними
справами, бо був вимушений лікуватися.

Всі ці обставини
викликали душевні переживання у
позивача і завдали йому моральну шкоду.

Проте, визначаючи
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, суд враховує характер
правопорушення, глибину фізичних та
душевних страждань позивача та вимоги
розумності і справедливості, і
приходить до висновку, що позивачеві
підлягає відшкодуванню відповідачем
моральна шкода у розмірі 8000 гривень , а
не 25000 гривень, як їм заявлено у позові,
у зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_3 у
цій частині підлягають частковому
задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

За приписами ст. 79 ЦПК
України, судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. До витрат , пов'язаних
з розглядом справи, зокрема , віднесені,
витрати на правову допомогу.

Так, згідно квитанції
від 05.06.2013 року позивач при зверненні до
суду з вказаним позовом заплатив
судовий збір у розмірі 229 гривень 40
копійок ( а.с. 1 ), який підлягає
відшкодуванню на його користь
відповідачем, проти чого останній не
заперечує.

За приписами ст.84 ЦПК
України, витрати , пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця у галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно ст. 1 Закону
України від 20.12.2011 року № 4191-У1 «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», який
вступив в законну силу з 01.01.2012 року,
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно матеріалів
справи, правова допомога позивачеві
здійснюється адвокатом ОСОБА_1 на
підставі договору від 09.09.2013 року ( а.с.
35-36 )

За умовами цього
договору, позивач уповноважив адвоката
представляти його інтереси в суді при
розгляді вказаної справи.

Крім того, позивач
уповноважив адвоката скласти позовну
заяву до суду, надати докази, отримав
консультацію, що підтверджено
договором про надання правової
допомоги від 24.01.2013 року ( а.с. 25 )

Як вбачається з
розрахунку гонорару адвоката за
надання правової допомоги позивачу, на
складання позову адвокатом було
затрачено 2 години та адвокат приймав
участь у розгляді вказаної справи у
суді загалом 2 години. ( а.с. 66 )

Таким чином ,
компенсації підлягають витрати на
оплату праці адвоката в розмірі: 1147 грн.
х 40% х 4 год. = 1835 гривень 20 копійок.

Позивачем заявлені
вимоги про відшкодування йому витрат
на правову допомогу адвоката в сумі 2600
гривень, що згідно розрахунку включає
також і правову допомогу адвоката на
отримання позивачем відшкодування
матеріальної шкоди за пошкоджений
автомобіль Моторно-Транспортним
страховим бюро. (а.с. 26 )

Згідно розрахунку
гонорару адвоката за участь у даній
справі, компенсація становить 1832
гривні, що не перевищує розмір,
передбачений Закону України від 20.12.2011
року № 4191-У1, а тому таку суму судових
витрат слід стягнути з відповідача на
користь позивача.

Аналізуючи всі докази
у їх сукупності , суд приходить до
висновку, про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 і стягнення на
його користь х відповідача ОСОБА_4
матеріальну шкоду у вигляді витрат на
лікування у розмірі 75 гривень 20 копійок
і моральну шкоду розміром 8000 гривень, а
також про відшкодування судових витрат
у вигляді судового збору 229 гривень 40
копійок і витрат на правову допомогу
адвоката у розмірі 1832 гривні.

На підставі
викладеного,

ст. ст. 22,23, 1166,
1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України,

керуючись
ст.ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і
ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 75 гривень 20 копійок як
матеріальну шкоду за відшкодування
витрат, понесених на лікування.

Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 8000 ( всім тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 на відшкодування
понесених судових витрат у вигляді
судового збору - 229 гривень 40 копійок і
на відшкодування витрат на правову
допомогу - 1832 гривні.

У задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

На рішення може бути
подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Донецької області
через Гірницький районний суд міста
Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: