УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2013 року Центральний районний
суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді –Черенкової
Н.П.

про секретарі – Волковій І.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні скаргу Публічного
акціонерного товариства "Миколаївська
ТЕЦ" на дії державного виконавця
Центрального відділу ДВС ММУЮ,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" (далі ПАТ
"МТЕЦ") звернулося до суду зі скаргою на
дії державного виконавця Центрального
ВДВС ММУЮ , в якій просив визнати
неправомірною та скасувати постанову
державного виконавця Центрального
ВДВС ММУЮ від 20.09.2013 року про закінчення
виконавчого провадження з виконання
судового наказу Центрального
районного суду м. Миколаєва у справі
№1-7715/07.

В обґрунтування скарги зазначили,
що 10.10.2013 року представником стягувача
було отримано постанову державного
виконавця від 20.09.2013 року про
закінчення виконавчого провадження в
зв’язку зі смертю боржника.

Вважаючи вказану постанову
неправомірною, по причині порушення п.1
ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче
провадження», п.п. 2.13, 2.14 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/54 від
02.04.2012 року. Постанову позивач вважає
неправомірною, оскільки в даному
випадку правовідносини допускають
правонаступництво. Оскільки державний
виконавець не зупинив виконавче
провадження, просили вищезазначену
постанову визнати неправомірною,
зобов'язавши державного виконавця
скасувати її.

В судове засідання представник ПАТ
"Миколаївська ТЕЦ" не з'явився, надав
заяву, у якій зазначив, що вимоги
викладені у скарзі підтримує, просить
розглянути справу за його відсутності.

В судове засідання представник
Центрального ВДВС ММУЮ не з'явився,
просив про розгляд справи у його
відсутності, надав письмові
заперечення, в яких вказав, що
державний виконавець при здійсненні
виконавчих дій діяв в межах та порядку
діючого законодавства.

Судом ухвалено про розгляд справи у
відсутності учасників процесу, які не
з’явились.

Суд приходить до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду зі скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

21.11.2007 року Центральним районним
судом м. Миколаєва було винесено
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ «МТЕЦ»
заборгованості за спожиту теплову
енергію у сумі 1386,19 грн. та судових
витрат.

29.05.2012 року ОСОБА_1 померла.

20.09.2013 року у ВП №36308577 державним
виконавцем, з посиланням на п.3 ч.1 ст.49
Закону «Про виконавче провадження»
(далі Закон) було винесено постанову
про завершення виконавчого
провадження та повернення виконавчого
документу.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р.,
передбачено, що у разі вибуття однієї
із сторін виконавчого провадження (у
разі смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, а також в інших
випадках заміни сторони у виконавчому
провадженні), якщо правовідносини
допускають правонаступництво,
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони виконавчого
провадження її правонаступником. На
підставі постановленої судом ухвали
державний виконавець своєю постановою,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
замінює назву сторони виконавчого
провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 Закону виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
смерті або оголошення померлим
стягувача чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи
- сторони виконавчого провадження,
якщо виконання їх обов'язків чи вимог
у виконавчому провадженні не
допускає правонаступництва.

Наказне провадження - це особливий
спрощений вид цивільного процесу,
спрямований на швидкий та ефективний
захист безспірних прав осіб, шляхом
видачі судового наказу, що одночасно є
судовим рішенням та виконавчим
документом.

Сторонами у наказному провадженні є
стягувач (заявник) і боржник.

Загальна характеристика вимог, за
якими може бути видано судовий наказ,
безспірність.

За такого, зі скарги та поданих
документів вбачається спір про право,
оскільки за судовим наказом виконання
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що скарга ПАТ
"Миколаївська теплоелектроцентраль" є
не обґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 386-388 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "Миколаївська
ТЕЦ" на дії державного виконавця
Центрального відділу ДВС ММУЮ-
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
порядку передбаченому ст.ст. 294, 296 ЦПК
України протягом 5 днів до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд міста
Миколаєва.

Суддя
Н.П.
Черенкова