Єдиний унікальний номер 205/5941/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року

Ленінський районний суд
м.Дніпропетровська в складі
головуючого судді Остапенко Н.Г., при
секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_3, треті особи:
Управління Дніпропетровської міської
ради по управлінню майном колишнього
селища міського типу Таромське,
Публічне акціонерне товариство
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім..Петровського»
про визнання факту припинення дії
договору та визнання права власності
на недобудований будівництвом об*єкт
нерухомості за набувальною давністю-

В С Т А Н О В И В
:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська з
позовом до Дніпропетровської міської
ради, ОСОБА_3, треті особи: Управління
Дніпропетровської міської ради по
управлінню майном колишнього селища
міського типу Таромське, ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод» про визнання
факту припинення дії договору та
визнання права власності на
недобудований будівництвом об*єкт
нерухомості за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначив,
що на підставі постанови дирекції
профкома Орендного підприємства
Дніпропетровського металургійного
заводу ім.. Петровського від 28.09.1998 року
№224, добросовісно заволодів
нерухомістю на ділянці НОМЕР_1 /нині
АДРЕСА_1 за 540 грн., що підтверджується
постановою ДП ОП ДМЗ ім..Петровського
від 10.03.2000 року №25 про перерахунок та
повернення ОСОБА_1 залишку, довідкою
про сплату ссуди за котедж у розмірі 1080
грн., розрахунковими документами про
відрахування із заробітної плати
позивача за грудень 1996 року,
січень-лютий 1997 року та про повернення
ОСОБА_1 540 грн. у березні.

Отже, спочатку відбулася відмова
володільця від володіння майном, а
згодом фактично відбулася сплата
ОСОБА_1 ссуди за котедж і позивач,
починаючи з лютого 1997 року
добросовісно заволодів чужим майном та
фактично тримав його у себе, що
підтверджується довідкою про сплату
ссуди за котедж у розмірі 1080 грн.

ОСОБА_1 не оформив документи
купівлі нерухомості письмово, не
завірив їх нотаріально і не має змоги
на цей час, оскільки будівництво
спірного майна відбулося згідно
Положення про будівництво
індивідуальних будинків господарським
способом в селищі Таромське,
правовстановлюючих документів на
новостворене майно не має.

Не визнання прав позивача
Дніпропетровською міською радою
відбулося у формі протоколу від 10.02.2010
року №158 не через оспорення, а лише
тільки з підстав не визнання ОСОБА_3
факту припинення договору між нею та
Виконкомом Таромської селищної Ради
народних депутатів і Дніпропетровська
міська рада рекомендувала ОСОБА_1
звенутись до суду для встановлення
певних фактів.

Позивач не намагається оспорити
рішення Дніпропетровської міської
ради в частині необхідності звернення
до суду, а навпаки намагається виконати
його. Якби не було винесене таке
рішення то позивач виконав би усі
можливі дії по оформленню документів
купівлі спірної нерухомості згідно п.7
Положення про будівництво, але
враховуючи ситуацію з відсутністю
правовстановлюючих документів на
нерухомість, вже потім би звернувся до
суду для визнання прав на нерухомість
за набувальною давністю.

В частині визнання за ОСОБА_1
права власності на нерухомість за
набувальною давністю, позов
пред*явлений через відсутність
належних правовстановлюючих
документів на новостворене майно.

Таромський виконком та ОСОБА_3 на
підставі рішення від 18.02.1993 року №16/3
уклали договір від 01.04.1993 року про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 строком до
01.04.1996 року.

Згідно п.2 рішення Таромського
виконкому від 18.02.1993 року №16/3, у випадку
невикористання забудовником земельної
ділянки за призначенням протягом 2-х
років, забудовник втрачає право на
земельну ділянку.

У вказаний строк умови п.2
договору від 01.04.1993 року ОСОБА_3
виконані не були, що підтверджується
крім фактичної відмови від котеджу так
і рішенням Тар омського виконкому від
28.04.1999 року №55, яким було продовжено
строк договору забудовника.

Оскільки рішення Теромського
виконкому від 18.02.1993 року №16/3 є
невід*ємною частиною договору від
01.04.1993 року, то це означає, що рішення
від 28.04.1999 року №55 прийнято тоді, коли
ОСОБА_3 фактично втратила право на
користування землею, внаслідок
закінчення строку на який було надано
земельну ділянку та невикористання
протягом 2-х років.

ОСОБА_3 на підставі заяв від 30.09.1996
року та від 05.12.1996 року, постановою
дирекції профкома ОП ДМЗ
ім..Петровського від 13.12.1996 року №283,
шляхом внесення змін до ПДП ДМЗ
ім..Петровського від 17.11.1994 року №318,
змінено котедж на ділянці НОМЕР_1 /нині
АДРЕСА_1 на ділянці НОМЕР_2 в АДРЕСА_1.

Постановою ДП ДМЗ
ім..Петровського від 28.11.1997 року №246
ОСОБА_3 вирішено продати котедж на
ділянці НОМЕР_2, а ПДП ОП ДМЗ
ім..Петровського від 12.02.1998 року №28
ОСОБА_3 вирішено зробити перерахунок за
рахунок раніше сплачених за котедж на
ділянці НОМЕР_1 , тобто відбулось
матеріальне підтвердження відмови
ОСОБА_3 від котеджу на ділянці НОМЕР_1,
що підтверджується набуттям власності
ОСОБА_3 на котедж на ділянці НОМЕР_2,
замість котеджу на ділянці НОМЕР_1

На підставі викладеного просить
визнати факт припинення дії договору,
укладеного Виконкомом Таромської
селищної Ради народних депутатів з
ОСОБА_3 01.04.1993 року про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, площею не
більше 80 кв.м., строком до 01.04.1996 року та
визнати за ОСОБА_1 право власності на
недобудований будівництвом об*єкт
нерухомості загальною площею 226,5 кв.м.
під будівлею 121 к.в.м., вартістю 31 000 грн.
за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити.

Представник позивача-ОСОБА_10 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради
-Адамов Д.В. в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав. В судових
дебатах участі не приймав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнана та
просила в задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача-ОСОБА_11
позовні вимоги не визнав та в
задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім..Петровського»-
Неділько Т.Є. просив прийняти рішення
відповідно до діючого законодавства
України.

Представник третьої особи:
Управління Дніпропетровської міської
ради по управлінню майном колишнього
селища міського типу Таромське судове
засідання не з*явився. Про день, час та
місце судового засідання сповіщались
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, його представника,
відповідача та представників
відповідачів, представника третьої
особи та свідків, вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні відповідно до постанови
дирекції та комітета профкома
орендного підприємства
Дніпропетровського металургійного
завода ім..Петровського №318 від 18.11.1994
року /а.с.53/ ОСОБА_3, вбиральниці
житлово-комунального господарства
орендного підприємства, на сім*ю з
п*ятьох чоловік вирішено продати в
недобудованому стані житловий котедж
НОМЕР_1 в АДРЕСА_1.

Рішенням Виконкому Таромської
селищної ради народних депутатів №16/3
від 18.02.1993 року /а.с.40/ ОСОБА_3 виділено
земельну ділянку по АДРЕСА_1 для
будівництва будинку.

01.04.1993 року Виконкомом
Таромської селищної ради було
укладено з ОСОБА_3 договір про надання
в безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 /а.с.38/.

05.12.1996 року ОСОБА_3 звернулась
до директора підприємства з заявою
/а.с.50-51/ про заміну котеджаНОМЕР_3, який
знаходився в аварійному стану, на
котедж НОМЕР_4.

На підставі постанови дирекції
та профкома підприємства № 283 від
13.12.1996 року /а.с.52/ було прийняте рішення
щодо продажу ОСОБА_3 котеджу НОМЕР_4.

Пункт 1. постанови дирекції №318
від 17.11.1994 року щодо продажу ОСОБА_3
котеджа на ділянці НОМЕР_1 в
недобудованому стані-скасувати.

Також, постановою дирекції та
профкома підприємства №253 від 28.11.1997
року було прийнято рішення щодо
продажу ОСОБА_3 котеджу НОМЕР_2,
оскільки вона приймала участь у його
будівництві та просить продати /а.с.54/.

Постановою дирекції та
профкома підприємства за №46 від 28.11.1997
року /а.с.55/ було прийнято рішення щодо
продажу котеджу НОМЕР_1 ОСОБА_7

Постановою дирекції та
профкома підприємства за №224 від 28.09.1998
року постанова №246 від 28.11.1997 року про
виділення котеджу НОМЕР_1 ОСОБА_7
скасована та було прийнято рішення
щодо виділення котеджа ОСОБА_1 в
недобудованому стані /а.с.56, 58/.

Як встановлено, котедж НОМЕР_1
18.11.1994 року було виділено ОСОБА_3
Рішенням Виконкому Таромської
селищної ради ОСОБА_3 виділена
земельна ділянка по АДРЕСА_1 для
будівництва будинку та укладено з
ОСОБА_3 договір про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

У зв*язку з тим, що котедж
НОМЕР_1 було визнано аварійним , 13.12.1996
року ОСОБА_3 було виділено котедж
НОМЕР_4, але земельна ділянка по
АДРЕСА_1 була вже виділена рішенням
Таромської селищної ради саме ОСОБА_3
та укладено договір про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки. Фактично ОСОБА_3 закінчила
будівництво котеджу НОМЕР_2 за адресою:
АДРЕСА_2, в якому і проживає з сім*єю .

Згідно до довідки, виданої
24.01.06 року /а.с.113/ Міським комунальним
підприємством «Земград» адреса
домоволодіння по АДРЕСА_1 змінена на
адресу-АДРЕСА_1.

Домоволодіння АДРЕСА_1
знаходиться в недобудованому стані.
Земельною ділянкою зазначеного
домоволодіння постійно з 1994 року
користується ОСОБА_3, що знайшло своє
підтвердження в поясненнях свідків,
які були допитані під час судового
розгляду справи: ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Позивач ОСОБА_1 з 1998 року по 2009
рік свої права на домоволодіння
АДРЕСА_1 не заявляв. Земельною ділянкою
не користувався. Вперше ОСОБА_1
з*явився за адресою: АДРЕСА_1 та
повідомив ОСОБА_3 про те, що йому було
виділено котедж НОМЕР_1 в квітні 2009
року.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК
України право власності на
новостворене нерухоме майно виникає з
моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Як встановлено в судовому
засіданні будівництво домоволодіння
АДРЕСА_1 не завершено у зв*язку з чим до
експлуатації не прийнято .

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК
України особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом 10 років або
рухомим майном-протягом 5 років,
набуває право власності на це майно.

Виходячи із припису ч.1 ст.344
ЦК України, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1, в частині
визнання права власності на
недобудований об*єкт нерухомості за
адресою: АДРЕСА_1 за набувальною
давністю, задоволенню не підлягають
оскільки позивачем не доведено, що він
добросовісно заволодів чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом 10
років.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1
в частині визнання факту припинення
дії договору, якладеного Виконкомом
Таромської селищної Ради народних
депутатів з ОСОБА_3 01.04.1993 року, про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 суд
приходить до висновку, що зазначені
позовні вимоги задоволенню не
підлягають оскільки відсутні будь-які
на то правові підстави.

Відповідно до листа №131/1
від 27.08.09 року Дніпропетровської
міської ради Управління
Дніпропетровської міської ради по
управлінню майном колишнього селища
міського типу Таромське/а.с.101/ рішення
виконкому Таромської селищної ради від
18.02.1993 року №16/3 «Про виділення
земельної ділянки під особисте
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_3» у термін до 01.01.02
року, а саме до припинення повноважень
Таромської селищної ради не
скасовувалося. Ініціювати питання щодо
скасування чи припинення дії
зазначеного договору має право саме
орган місцевого самоврядування.

На підставі викладеного,
керуючись ч.1 ст.328, ч.2 ст.331, ч.1 ст.344 ЦК
України, ст..ст.10, 15. 27, 57-60, 62, 209-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_3, треті особи:
Управління Дніпропетровської міської
ради по управлінню майном колишнього
селища міського типу Таромське,
Публічне акціонерне товариство
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім..Петровського»
про визнання факту припинення дії
договору укладеного Виконкомом Тар
омської селищної Ради народних
депутатів з ОСОБА_3 01.04.1993 року про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право приватної власності житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, площею не
більше 80 кв.м., строком до 01.04.1996 року та
визнання права власності на
недобудований будівництвом об*єкт
нерухомості, загальною площею 226,5 кв.м.
під будівлею 121 кв.м., вартістю 31 000 грн.,
за адресою: АДРЕСА_1 ща набувальною
давністю-відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 10 днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.Г.Остапенко