Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Іванченко А. М., при секретарі Верескун
Г.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за позовом відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м.
Маріуполі до ОСОБА_1 та Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
Територіально відокремленого
безбалансового відділення №10004/0459
філії Донецького обласного управління
АТ «Ощадбанк» про визнання права та
зобов’язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05.08.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_1 та
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10004/0459
філії Донецького обласного управління
ПАТ «Ощадбанк» про відшкодування
безпідставно отриманих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що у відділені виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м.
Маріуполі (далі – Фонд) з вересня 2001
року знаходився на обліку ОСОБА_2, на
підставі довідки МСЕК йому було
безстроково визначено 50% втарти
працездатності. Щомісячні страхові
виплати, згідно до заяви ОСОБА_2
перераховувалися на розрахунковий
рахунок №27385, Філії ПАТ «Ощадбанк»
ТВБВ №10004/0459. 12.02.2013 року до відділення
Фонду в м. Маріуполі звернулася дочка
потерпілого ОСОБА_1, яка є
відповідачкою по справ, остання надала
до Фонду свідоцтво про смерть ОСОБА_2, в
якому було зазначено, що той помер
22.06.2012 р. Враховуючи відсутність
відомостей про смерть ОСОБА_2
відділенням Фонду у м. Маріуполі за
період з 23.06.2012 року по 31.01.2013 рік на
рахунок померлого до «Ощадбанку»
перераховувалися страхові виплати на
загальну суму 13 759 грн. 72 коп.
Відповідачка на підставі довіреності,
після смерті батька безпідставно
отримувала страхові виплати у
відділеннях ПАТ «Ощадбанк», у зв’язку
з чим відділення Фонду звернулося до
прокуратури. Згодом на відповідачку
було складено обвинувальний акт за ст..
190 ч.1 КК України, у подальшому
відповідачка вину свою визнала, між нею
та відділенням Фонду було укладено
мирову угоду, а кошти повернуті
відділенню Фонду у розмірі 5697, 12 грн.
Зазначені страхові виплати, які
отримувала відповідачка після смерті
батька не є спадковим майном і в такому
разі мають бути повернуті відділенню
Фонду. Позивач просив стягнути з ОСОБА_1
на користь відділення Фонду страхові
виплати у сумі 8062 грн. 60 коп. які
перераховувалися на розрахунковий
рахунок №27385 відкритий на ім’я ОСОБА_2
а у Філії – Донецького обласного
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України» ТВБВ №10004/0459 після його смерті
за період з 23.06.2012 року по 31.01.2013 р. а
також зобов’язати ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі Філія
Донецьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України»
перерахувати грошові кошти у сумі 8062, 60
грн. з розрахункового рахунку
№1459, рахунок №27385, відкритий в
ТВБВ № 10004/0459 на ім’я ОСОБА_2, на р/р
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі №
1052 в ГУДКСУ у Донецькій області (
МФО 834, ) за період з
23.06.2012 року по 31.01.2013 р.

28.08.2013 р. позивач надав до суду уточнену
позовну заяву, в якій змінив свої
вимоги та просив визнати право
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі на
отримання грошових коштів у сумі 8062, 60
грн. які перерахувалися на
розрахунковий рахунок № 27385 відкритий
на ім’я ОСОБА_2 у Філії – Донецького
обласного управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» ТВБВ №10004/0459
після його смерті за період з 23.06.2012
року по 31.01.2013 р. та ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі Філія
Донецьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України»
перерахувати грошові кошти у сумі 8062, 60
грн. з розрахункового рахунку
№1459, рахунок №27385, відкритий в
ТВБВ № 10004/0459 на ім’я ОСОБА_2, на р/р
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі №
1052 в ГУДКСУ у Донецькій області (
МФО 834, ) за період з
23.06.2012 року по 31.01.2013 р.

07.11.2013 року позивач надав до суду
уточнену позовну заяву, та просив
визнати право відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі на
отримання грошових коштів у сумі 8062,60
грн. які помилково переховувалися на
розрахунковий рахунок №27385 відкритий
на ім’я ОСОБА_2 у ПАТ «Державний
ощадний банк України» ТВБВ №10004/0459
Філії – Донецьке обласне управління АТ
«Ощадбанк» після його смерті за період
з 23.06.2012 року по 31.01.2013 року. Стягнути з
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти у
сумі 8062,60 грн. шляхом звернення
стягнення цих коштів з розрахункового
рахунку №27385 відкритому на ім’я ОСОБА_2
у ПАТ «Державний ощадний банк України»
ТВБВ №10004/0459 Філії – Донецьке обласне
управління АТ «Ощадбанк», які
перераховувалися відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі за
період з 23.06.2012 року по 31.01.2013 року після
смерті ОСОБА_2

16.12.2013           року позивач уточнив
свої вимоги, які просив вважати
остаточними та визнати право
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі на
отримання грошових коштів у сумі 8062,60
грн, які знаходяться на рахунку № 27385
відкритому на ім’я ОСОБА_2 у ТВБВ №
100040489 Філії – Донецьке обласне
управління АТ «Ощадбанк» (підзвітне
ТВБВ № 100040459) після його смерті за
період з 23.06.2012р. по 31.01.2013 року.
Зобов’язати публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі ТВБВ № 100040459 Філії -
Донецьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України»
перерахувати грошові кошти у сумі 8062,60
грн. з рахунку № 27385, відкритого в ТВБВ
№ 100040489 на ім’я ОСОБА_2, які
безпідставно утримуються банком, на
розрахунковий рахунок відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі №
1052 в ГУДКСУ у Донецькій області
(МФО 834016, ) за період з
23.06.2012р. по 31.01.2013р.

Представник позивача – ОСОБА_3, яка діє
за довіреністю, уточнені позовні
вимоги від 16.12.2013 року підтримала у
повному обсязі та пояснила в судовому
засіданні, що у відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі з
2001року знаходився на обліку ОСОБА_2, про
що свідчить постанова Фонду від
вересня 2001р..Відповідно до довідки МСЕК
йому було безстроково визначено 50%
втрати працездатності.Відповідно до
п.в) ч.1 ст. 21, п.1 ст. 28, абз. 7.8. ст.. 40 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» йому сплачувалися
щомісячні страхові виплати, які на
підставі особистої заяви ОСОБА_2,
перераховувалися на розрахунковий
рахунок Філії – Донецького обласного
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України» № 1459 код банку 335106 , відкритий потерпілому у
ПАТ «Ощадбанк» ТВБВ № 100040459 відділення
10004/0489 рахунок № 27385.Приписами абз. 7,8 ст.
40 зазначеного закону передбачено, що
страхові виплати провадяться
протягом строку, на який встановлено
втрату працездатності у зв'язку із
страховим випадком, який встановлено
МСЕК або ЛКК. З аналізу наведених норм
вбачається, що страхові виплати
припиняються від дня смерті
потерпілого.12.02.2013 до відділення Фонду
у м. Маріуполі звернулася донька
ОСОБА_2Я - ОСОБА_1, яка надала до
відділення Фонду у м. Маріуполі
свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (серія I-HO
633927, видане 25.06.2012р. відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Краснолиманського міського управління
юстиції у Донецькій області), що
свідчить про те, що ОСОБА_2 помер 22.06.2012
р. Враховуючи відсутність відомостей
про смерть ОСОБА_2, відділенням Фонду у
м. Маріуполі за період з 23.06.2012г. по
31.01.2013г. на рахунок № 27385, відкритий в
ТВБВ № 100040459 Філії - Донецьке обласне
управління ПАТ «Ощадбанк» (надалі -
ТВБВ № 100040459), перераховувалися
страхові виплати на загальну суму 13759,72
грн., що підтверджується відповідними
платіжними дорученнями. ОСОБА_1 на
підставі довіреності, після смерті
батька безпідставно отримувала
страхові виплати у відділеннях ПАТ
«Ощадбанк», у зв’язку з чим відділення
Фонду звернулася до органів
прокуратури. По результатам розгляду
заяви, відповідачка була визнана
винною у скоєні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та
засуджена. В подальшому вину свою
визнала, у зв’язку з чим між нею та
відділенням Фонду було укладено мирову
угоду, а кошти повернуті відділенню
Фонду у розмірі 5697,12грн. які вона зняла
з рахунку після смерті батька ОСОБА_2.
На рахунку ОСОБА_2 у відділенні ПАТ
«Ощадбанк» на теперішній час
знаходяться кошти, які були помилково
перераховані у сумі 8062,60 гривні і які
безпідставно утримуються банком.Отже
кошти, які підлягають поверненню
складають: 13759,72-5697,12 =8062,60 грн. Ці кошти
ні є спадковим майном, то вони мають
бути повернені відділенню Фонду. ПАТ
«Державний ощадний банк» є
безпідставним утримувачем коштів
Фонду. Просила задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 до судового
засідання не з’явилася, надала до суду
заяву в якій зазначила, що позовні
вимоги позивача визнає у повному
обсязі, не заперечує розглянути справу
у її відсутності.

Представник відповідача
територіально-відокремлене
безбалансове відділення №10004/0459 філії
Донецького обласного управління ПАТ
«Ощадбанк» у судовому засіданні
пояснила, що у лютому 2013 року листом №
05-46/03-357 Фонд звернувся до ТВБВ № і 0004/0459
з вимогою повернути із рахунку
померлого ОСОБА_2 зайво перераховані
кошти у сумі 13759,72 грн. 26.02.2013 року ТВБВ №
10004/0459 відмовило Фонду повернути кошти
так як немає на це правових підстав.
Фонд вважає, що грошові кошти можуть
списуватися банком з рахунка клієнта у
примусовому порядку на підставі
рішення суду. Але ж примусове списання
полягає у списанні коштів, що
здійснюється стягувачем без згоди
платника, на підставі встановлених
законом виконавчих документів у
випадках, передбачених законом (п. 1.39
ст. 1 Закону України "Про платіжні
системи та переказ грошових коштів в
Україні"). Відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Такими підставами є, зокрема, договори
та інші правочини, інші юридичні факти.
Так. відповідно до статті 14 ЦК України
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Частиною 1
статті 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Оскільки Фондом не
доведено виникнення з АТ «Ощадбанк»
цивільних правовідносин щодо рахунку,
відкритого клієнтові (фізичній особі),
тому що відсутній договір Фонду з
Банком щодо такого рахунку, - вважаємо,
що відсутні правові підстави для
перерахування коштів із рахунку № 27385,
відкритого на імя ОСОБА_2Я у ТВБВ №
10004/0489 філії -Донецьке обласне
управління АТ „Ощадбанк" на рахунок
Фонду. статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (надалі - Закон)
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

За статтею 40 Закону страхові виплати
провадяться щомісячно в установлені
Фондом дні на підставі постанови цього
Фонду або рішення суду. За бажанням
одержувачів ці суми можуть
перераховуватися на їх рахунки в банку.

Пунктами 1.8 та 1.9 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві й професійних захворювань
України № 24 від 27.04.2007 року, також
передбачено спосіб одержання суми
страхових виплат шляхом їх
перерахування на особові рахунки в
банку, а також, що повернення зайво
виплачених сум проводиться на підставі
постанови робочих органів виконавчої
дирекції фонду, якщо потерпілі або
особи, які мають на це право, не
заперечують проти підстав і розміру
відрахування. Відповідно до приписів
статей 1066, 1067 ЦК України договір
банківського рахунку регулює
правовідносини між банком та клієнтом;
за договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Відповідно до приписів пункту 7.1.2
статті 7 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
банк на договірній основі повинен
здійснювати зберігання коштів,
проводити розрахунково-касові
операції за допомогою платіжних
інструментів відповідно до умов
договору та вимог законодавства
України.

Згідно з статтею 1071 ЦК України банк
може списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

Положення частини 2 статті 1071 ЦК
України визначає обов'язок банку
виконати судове рішення, прийняте за
наслідками захисту прав стягувача щодо
особи-володільця рахунку та отримувача
грошових коштів незалежно від
волевиявлення володільця рахунку.

Фонд соціального страхування не надав
докази у підтвердження існування
такого рішення щодо володільця
рахунку, порушення Банком прав
позивача невиконанням цього рішення,
не вказав матеріально-правових підстав
для здійснення Банком на користь
позивача дій щодо особового рахунку
клієнта, як цивільного обов'язку Банку,
що виник на час звернення позивача до
суду з відповідним позовом.

З вищенаведеного вбачається, що
обов'язок Банку здійснити дії щодо
особового рахунку клієнта (в тому числі
списати кошти з особового рахунку
клієнта) виникає лише у визначених
законодавством випадках.

При цьому слід враховувати імперативні
приписи п. 1. ст. 1215 ЦК України, згідно
яких не підлягає поверненню
безпідставно набуті заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Тобто, якщо, наприклад, виплата стала
наслідком якоїсь іншої помилки
платника (помилки у документах тощо),
вищеперераховані виплати поверненню
не підлягають. У задоволенні позовних
вимог просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки
МСЕК від 27.06.1991 року ОСОБА_2, батька
відповідачки ОСОБА_1, визнано особою
яка безстроково втратила 50%
професійної працездатності після
отримання травми на виробництві.

Згідно до копії заяви ОСОБА_2 від 20.07.2001
року до Відділу Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м.
Маріуполі, встановлено, що останній
звернувся з наданням свого особистого
рахунку для проведення страхових
виплат. (а.с.28).

Постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м.
Маріуполі від 26.09.2001 року №140/НОМЕР_1
ОСОБА_2 відповідно до вищезазначеної
заяви було продовжено раніше
призначену щомісячну грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку. (а.с.29).

Кошти перераховувалися на особистий
рахунок ОСОБА_2Я № 27385, відкритий в ТВБВ
№ 10004/0459 Філії – Донецьке обласне
відділення ПАТ «Державний ощадний банк
України».

Згідно до копій платіжних доручень у
період з травня 2012 року по січень 2013
року відповідно до п. (в) ч.1 ст. 21, п.1 ст.
28, абз. 7.8. ст.. 40 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» ОСОБА_2 сплачувалися
щомісячні страхові виплати, які у
загальній сумі склали 13759,72 гривні (а.с.
06-23).

У період з 23.06.2012 року по 31.01.2013 року Фонд
виконував страхові виплати внаслідок
нещасного випадку на виробництві, не
маючи інформації про смерть
громадянина ОСОБА_2

Тобто предметом спору у цій справі є
помилково нарахована сума страхової
виплати за період 23.06.2012 року по 31.01.2013
року 13759,72 гривні. На час розгляду
справи в суді відповідачкою ОСОБА_1
було повернуто кошти у розмірі 5697,12
гривень та залишок безпідставно
набутих коштів складає 8062,60 гривні, що
не оспорюють сторони по справі.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Краснолиманського міського управління
юстиції в Донецькій області від 25
червня 2012 року встановлено, що ОСОБА_2
помер 22.06.2012 року. Вказані обставини
підтверджуються копією актового
запису про смерть №262 від 25 червня 2012
року, де вказано останнє місце
реєстрації померлого за адресою
АДРЕСА_1.

Копія свідоцтва про смерть була надана
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків та професійних
захворювань України у м. Маріуполі
ОСОБА_1 13.02.2013 року, про що мається
відмітка (а.с. 24)

Згідно до копії обвинувального акту, що
внесений до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0001614 від 30.06.2013
року, встановлено що відносно
відповідачки ОСОБА_1 було відкрито
кримінальне провадження у вчинені
кримінального правопорушення за ч.1 ст.
190 КК України. Згідно до вироку
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 12.08.2013 року ОСОБА_1
визнана винною та засуджена за ст.. 190 ч.1
КК України.

Згідно до відповіді Краснолиманської
державної нотаріальної контори ГУЮ
Донецької області встановлено, що
спадкова справа до майна громадянина
ОСОБА_2, який помер 22.06.2012 року не
заводилась. З заявами про прийняття або
про відмову від спадщини до
нотконтори ніхто не звертався. (а.с.76-77).

Згідно до копії паспорту ОСОБА_1 НЕ 222663
на час смерті батька ОСОБА_2 була
зареєстрована за місцем реєстрації
батька за адресою АДРЕСА_1.

Згідно до виписки з рахунку від 16.12.2013
року наданого ТВБВ № 10004/0489 філії
-Донецьке обласне управління АТ
„Ощадбанк" встановлено, що у період з
10.07.2012 року по 08.02.2013 рік на ім’я ОСОБА_2
була нарахована суму 8081 грн. 43 коп.
(а.с.83).

Відповідно до ст..1261 ЦК України
відповідачка ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги. Та фактично э власником
та розпорядником усього майна після
смерті батька, у тому числі і коштів, що
знаходяться на банківських рахунках,
як це передбачено п.2 ст. 1228 ЦК України.
Адже відповідно до згаданої норми
право на вклад входить до складу
спадщини незалежно від способу
розпорядження ним.

Відповідно до ст..1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов’язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не
зверталася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини та не
писала заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до частини 3,4 ст. 1268 ЦК
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст..1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї. Зазначені
особи вважаються такими, що прийняли
спадщину.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч.3
ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Тому, суд вважає встановленим, що
ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті
батька ОСОБА_2.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що
суми заробітної плати, пенсії,
стипендії, аліментів, допомоги у
зв’язку з тимчасовою
непрацездатністю, відшкодувань у
зв’язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров’я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його
сім’ї, а у разі їх відсутності - входять
до складу спадщини.

Відповідно до п.3 ст.1219 ЦК України не
входять до складу спадщини права та
обов’язки, що нерозривно пов’язані з
особою спадкодавця, зокрема, право на
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров’я, право на пенсію, допомогу або
на інші виплати встановлені законом.

З огляду на вказане предметом спору є
помилково нарахована сума страхової
виплати за період з 23.06.2012 року по 31.01.2013
року у розмірі 8062,60 гривень.

Отже страхові виплати у розмірі 8062,60
гривень сплачені після смерті ОСОБА_2
не є спадковим майном.

Згідно з приписами ст..1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов’язана повернути це майно. Особа
зобов’язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Згідно з положенням ч.ч.1,2 ст.14 ЦК
України цивільні обов’язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов’язковими для неї.

Відповідно до ч.1 ст. 28 та ч.ч.1,9 ст. 40
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку. Страхові виплати
провадяться щомісячно в установлені
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків дні на підставі
постанови цього Фонду або рішення суду.
За бажанням одержувачів ці суми можуть
перераховуватися на їх особові рахунки
в банку.

Відтак, спірні суми коштів, виплату
яких здійснено і які перераховано на
особовий рахунок зазначеної вище
фізичної особи вже після його смерті,
останньою не набуваються у зв’язку з
чим ці кошти не можуть входити до
складу спадщини, оскільки згідно
приписів ст.. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов’язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 1066 Цивільного кодексу України
за договором банківського рахунку банк
зобов’язується приймати і зарахувати
на рахунок, відкритий клієнтові,
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка проведення інших операцій за
рахунком (ч.1). Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами (ч.2) .

Відповідно до п.7.1.2. ст..7 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні» банк на договірній
основі повинен здійснювати зберігання
коштів, проводячи розрахунково-касові
операції за допомогою платіжних
інструментів відповідно до умов
договору та вимог законодавства
України.

Згідно до ст..1071 ЦК України банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

З вищевикладеного вбачається, що банк
не має права на суму коштів, які
знаходяться на рахунку фізичної особи,
а обов’язок банку здійснити певні дії
що особового рахунку клієнта, зокрема,
списати кошти з особового рахунку,
виникає лише у визначених
законодавством випадках.

Отже, оскільки сплата страхових виплат
після смерті потерпілого ( ОСОБА_2Я.) не
передбачена діючим законодавством
України, а сплачені після смерті ОСОБА_2
страхові виплати у сумі 8062,60 гривень є
помилково виплаченими та не є
спадковим майном, та відповідачка
ОСОБА_1 позовні вимоги визнала та не
заперечує проти їх задоволення, то вони
мають бути поверненні відділенню
Фонду, як безпідставно утримувані
банком.

Керуючись ст.ст. 1071,1261,1212,1218,1219 ЦК
України, ст.ст. 3,119-120 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків та професійних
захворювань України у м. Маріуполі до
ОСОБА_1 та Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі Територіально
відокремленого безбалансового
відділення №10004/0459 філії Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк» про
визнання права та зобов’язання
вчинити певні дії – задовольнити.

Визнати право відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі на
отримання грошових коштів у сумі 8062,60
грн. які знаходяться на рахунку № 27385
відкритому на ім’я ОСОБА_2 у ТВБВ №
100040489 Філії – Донецьке обласне
управління АТ «Ощадбанк» (підзвітне
ТВБВ № 100040459) після його смерті за
період з 23.06.2012 р. по 31.01.2013р.

Зобов’язати публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі Територіально
відокремленого без балансового
відділення № 100040459 Філії - Донецьке
обласне управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» перерахувати
грошові кошти у сумі 8062,60 грн. з рахунку
№ 27385, відкритого в ТВБВ № 100040489 на ім’я
ОСОБА_2, які безпідставно утримуються
банком, на розрахунковий рахунок
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі №
1052 в ГУДКСУ у Донецькій області
(МФО 834016, ) за період з
23.06.2012р. по 31.01.2013р..

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
А. М.
Іванченко