У Х В А Л А

13 листопада 2013 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бондаря В.Я.,

при секретарі: Іщик О.В.

розглянувши заяву позивача про
забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного
суду м. Одеси знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю 3-х осіб - приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, КП «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
про визнання договору недійсним,
стягнення грошових коштів.

12.11.2013 року до суду надійшла заява
позивача про забезпечення позову, в
якій він просив вжити заходи для
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме та рухоме майно,
зареєстроване за ОСОБА_2 та належить їй
на праві власності. В заяві посилався
на те, що у разі задоволення позову,
відчуження відповідачем зазначеного в
заяві майна може стати перешкодою для
виконання рішення.

Заява про забезпечення позову
розглядається в порядку ч.1 ст.153 ЦПК
України день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У викладений вимозі про забезпечення
позову заявником не зазначені докази,
які б підтвердили факт того, що в
відповідач має намір відчужити
вищезазначене майно, що позбавляє суд
дійти висновку про наявність достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення позову може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
також робить неможливим виконання
такої ухвали, у зв'язку з чим суд вважає,
що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України ,
суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме та рухоме майно, що
зареєстроване та належить на праві
власності ОСОБА_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

13.11.2013