Провадження по справі 2/122/1777/13
Залізничний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Головуючого судді - Масалигіної Н.С.
за участю секретарів - Курського І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
АР Крим цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,
02.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики від 07.06.2012 року.
Позовні вимоги, які були уточнені
заявами від 08.08.2013 року та від 16.08.2013
року мотивовані тим, що 07.06.2012 року між
позивачем та ОСОБА_2 був укладений
договір позики, згідно до змісту якого,
позичальник отримав від позикодавця
Грошові кошти були передані
позичальникові у повному обсязі, що
підтверджується розпискою, написаною
на звороті договору позики. Взяті на
себе обов'язки по поверненню грошових
коштів ОСОБА_2 виконували неналежним
чином, через що на момент звернення
позивача до суду із цим позовом,
відповідач допустила порушення умов
договору, а саме прострочення по сплаті
процентів з 07.06.2012 року по 07.08.2013 року за
користування грошовими коштами у
заборгованість відповідача станом на
позивач просить стягнути зі ОСОБА_2 у
судовому порядку.
В судове засідання від
представника позивача - ОСОБА_3, який
діє на підставі договору про надання
правової допомоги, на адресу суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутністю, позовні вимоги він
підтримав у повному обсязі, за
підставами викладеними у заяві, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення по справі. Також представником
позивача був наданий оригінал договору
позики від 07.06.2012 року (а.с.52-53).

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
причини неявки суду не повідомила
(а.с.19-20; 22-23; 31; 47-51).

За згодою представника позивача,
суд, ухвалив провести заочний розгляд
справи, що відповідає вимогам ст. ст. 169,
224 ЦПК України.

Справа розглянута відповідно до
положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Враховуючи докази на які посилався
позивач, як на підставу своїх вимог, які
були приєднані до матеріалів справи в
оригіналах, з'ясувавши фактичні
підстави та предмет позову, визначивши
закон, якій підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд вважає, що
позов є обґрунтованим і підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизначених або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судовим розглядом встановлено, що
07.06.2012 року між ОСОБА_1 (позикодавцем) та
ОСОБА_2 (позичальником) був укладений
договір позики відповідно до вимог ч.1
ст.1047 ЦК України (а.с.3; 53)

Пунктом першим договору позики
передбачено, що ОСОБА_2 отримала від
ОСОБА_1 грошову позику у розмірі 36000,00
гривень (а.с.3; 53).

Грошові кошти були передані
відповідачці у повному обсязі, що
підтверджується розпискою від 07.06.2012
року, написаній на зворотній стороні
договору позики (а.с.3, 53 на звороті).

Частиною першою статті 1048 ЦК
України встановлено, що позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Зі змісту частини першою ст.536 ЦК
України вбачається. що за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами.

Пунктом третім договору позики
встановлено, що за користування
грошовими коштами, отриманими від
позикодавця, позичальник
зобов'язується сплачувати 5,0% на місяць
від фактичного використовуваної суми
позики, не пізніше сьомого числа
кожного наступного місця з дати
підписання договору позики, що складає
1800,00 грн., до повному повернення позики
(а.с.3, 53).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На момент звернення позивача до
суду, ОСОБА_2 порушила умови договору -
допустила прострочення по сплаті
процентів з 07.06.2012 року по 07.08.2013 року за
використання грошовими коштами у
розмірі 25 200,00 грн.

На підтвердження даної суми боргу,
позивачем наданий такий розрахунок: з
07.06.2012 року по 07.08.2013 року - 14 місяців
користування грошовими коштами (1 800,00 *
14 місяців = 25 200,00 грн).

Не пізніше 07.06.2014 року позичальник
зобов'язався повністю повернути
грошову позику у розмірі 36000,00 грн. (п.4
договору позики) (а.с.3; 53).

Пунктом п'ятим договору та ст.1052 ЦК
України передбачено право позикодавця
вимагати від позичальника
дострокового повернення суми позики у
розмірі 36 000,00 грн. та сплати процентів,
встановлених пунктом третім цього
договору (а.с.3; 53).

За статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору і
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як передбачено статтею 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача станом на
07.08.2013 року складає 61 200,00 грн. (з них - 25
200,00 грн. (сума несплачених процентів) + 36
000,00 грн. (сума неповернутої позики) = 61
200,00 грн.).

Зі змісту статті 599 ЦК України
вбачається, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Положенням статті 629 ЦК України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

За таких обставин, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог, дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у
справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність,
достатність і взаємний зв'язок у
сукупності, з'ясувавши усі обставини
справи, на яких ґрунтується позов, з
урахуванням приписів ст.1 ЦПК України,
відповідно до якої завданням
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичної або
юридичної особи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики
засновані на законі, а відтак
підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України суд, під час ухвалення рішення
вирішує, у тому числі, і питання щодо
розподілу між сторонами судових
витрат, які підлягають стягненню з
відповідача.

Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню при зверненні до
суду з даною позовною заявою судовий
збір, в розмірі 611,80 грн.(а.с.1,25).

Виходячи з положень ст.ст. 525, 526, 530,
599, 625, 629, 1047-1048 ЦК України, та керуючись
ст. ст. 3, 10, 11,56,79, 88, 197, 212, 213, 214, 224-226, 294
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с. Жадове, Семенівського
району, Чернігівської області, паспорт
серії НОМЕР_1, виданий Желєзнодорожним
РВ Сімферопольського МУГУ МВС України
в Криму 02.04.2002 року, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1 (НОМЕР_2) на користь
ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2 (НОМЕР_3) суму боргу за
договором позики від 07.06.2012 року у
розмірі 61 200 (шістдесят однієї тисячі
двохсот) грн., на відшкодування судових
витрат 611 (шістсот одинадцять) грн. 80
коп., а всього стягнути 61 811 (шістдесят
одну тисячу вісімсот одинадцять) грн. 80
коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Залізничний районний суд м.
Сімферополя АРК шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя: