Справа № 129/2436/13-ц
Провадження по справі № 2/129/576/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2013 р. Гайсинський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді О.В. Бондар,

при секретарях - В.В. Березнер, Л.І.
Климик

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайсині цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розподіл спільного сумісного майна
подружжя, -

Встановив:

25.07.2013 р. позивачка звернулася з
позовом, в якому просила провести
розподіл між нею і відповідачем
спільне сумісне майно подружжя:
придбаний ними 17.04.2001 р. за договором
купівлі-продажу незакінчений
будівництвом будинок по АДРЕСА_1,
визнавши за нею право власності на 1/2
його частину, а також стягнути з
відповідача на її користь 30 000 грн.
грошової компенсації 1/2 частини
вартості автомобіля
«Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску,
придбаний ними 13.12.2012 р. та реалізований
відповідачем 26.02.2013 р. без її на те
згоди.

В судовому засіданні позивачка вимоги
позову підтримала, просила суд їх
задовольнити, вказала, що 8.12.1999 р. між
нею та ОСОБА_4 укладено шлюб, 17.04.2001 р.
ними було придбано за договором
купівлі-продажу незакінчений
будівництвом будинок по АДРЕСА_1 з
готовністю 75%, вони разом добудували
його, проте будинок на даний час не
зданий в експлуатацію, також за спільні
кошти, отримані від продажу автомобіля
«Опель-Астра» та продажу продуктів
харчування з власного домашнього
господарства, 13.12.2012 р. ними придбано
автомобіль «Сітроен-Берлінго», 2007 року
випуску, вартістю 60 000 грн. З часу
укладення шлюбу і до січня 2013 року
подружжя проживало разом, вели спільне
господарство, народили і виховували
двох дітей, в січні 2013 року через
виниклий між ними конфлікт фактично
шлюбні стосунки між сторонами
припинилися, відповідач переїхав жити
до своїх батьків, 18.03.2013 р. звернувся до
суду із позовною заявою про розірвання
їх шлюбу, забрав із собою вказаний
автомобіль, який був 26.02.2013 р. ним без її
на те згоди знятий з обліку для
реалізації. З 26.02.2013 р. власником
автомобіля є батько відповідача
ОСОБА_5, хоча відповідач продовжує
використовувати вказаний автомобіль
по даний час. Рішенням Гайсинського
районного суду від 29.04.2013 р. шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, реєстрацію
розірвання шлюбу здійснено 19.06.2013 р.

Відповідач вимоги позову визнав
частково, в частині визнання за
позивачкою права власності на 1/2
частину незакінченого будівництвом
будинку по АДРЕСА_1, не заперечував
проти його розподілу. В частині
стягнення з нього на користь позивачки
30 000 грн. 1/2 частини вартості автомобіля
«Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску,
заперечив, вказав, що вказаний
автомобіль був придбаний ним за кошти
його батька ОСОБА_5, оформлений був
спочатку на ОСОБА_4 через те, що при
оформленні договору купівлі-продажу у
батька не було при собі паспорта
громадянина України, в подальшому
здійснив його переоформлення для
уникнення поділу автомобіля як
спільного сумісного майна подружжя;
при цьому погодився, що вартість
вказаного автомобіля становить 60 000
грн. Вважав, що за вказаних обставин
автомобіль є особистою власністю його
батька ОСОБА_5 і не підлягає поділу.

З'ясувавши позиції сторін та
дослідивши надані сторонами докази,
суд визнає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
законних підстав.

Встановлено, що з 8.12.1999 року по 19.06.2013 р.
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, в
січні місяці 2013 року фактично
припинили шлюбні відносини, проживали
окремо, спільне господарство не вели.
За час шлюбу придбали, зокрема, 17.04.2001 р.
незакінчений будівництвом будинок по
АДРЕСА_1 та 13.12.2012 р. автомобіль
«Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску,
вартістю 60 000 грн.; після фактичного
припинення шлюбних відносин в січні 2013
року до розірвання шлюбу ОСОБА_4 без
нотаріально засвідченої письмової
згоди ОСОБА_4 26.02.2013 р. зняв з обліку
Гайсинського ВРЕР автомобіль
«Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску,
для реалізації, а з 26.02.2013 р. власником
вказаного автомобіля є батько
відповідача ОСОБА_5

Спірні правовідносини регулюються:

- ч.1 ст. 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України,
за якими майно, набуте подружжям за час
шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю;

- ч.1 ст.69 СК України, відповідно до якої
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу;

- ч.1 ст. 70 СК України, ч.2 ст. 372 ЦК України,
якими визначено, у разі поділу майна,
що є у спільній сумісній власності,
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними;

- ч.3 ст. 65 СК України, згідно з якою для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення та (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово; згода на
укладення такого договору має бути
нотаріально засвідчена.

Виходячи з положень вказаних статей,
правової позиції Верховного Суду
України в Постанові ВСУ від 15.05.2013 р. у
справі № 6-37 цс13, незавершений
будівництвом будинок, зведений за час
шлюбу, може бути визнаний об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя із визначенням часток. За
таких обставин необхідно визнати
придбаний подружжям ОСОБА_5 за
нотаріально засвідченим договором
купівлі-продажу від 17.04.2001 р.
незакінчений будівництвом будинок по
АДРЕСА_1 вартістю 120 000 грн. на момент
розгляду справи об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
визнавши за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину вказаного
будинку вартістю 60 000 грн. за кожним.

Оскільки, спірний автомобіль
«Сітроен-Берлінго», 2007 р. випуску,
вартістю 60 000 грн. був придбаний ОСОБА_4
13.12.2012 р. під час шлюбу з ОСОБА_3, є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, 26.02.2013 р. вказаний автомобіль
ОСОБА_4 без письмової нотаріально
засвідченої згоди дружини знятий з
обліку для реалізації, з 26.02.2013 р.
власником автомобіля є ОСОБА_5,
реальний розподіл вказаного
автомобіля між подружжям є неможливим,
то за таких обставин необхідно
стягнути з відповідача на користь
позивачки 1/2 частину вартості
вказаного автомобіля.

Доводи ОСОБА_4 про придбання автомобіля
«Сітроен-Берлінго» за кошти його
батька ОСОБА_5 для потреб останнього, з
використанням ще й позичених у зятя
ОСОБА_6 2 000 доларів США не заслуговують
на увагу з огляду відсутність
достатніх і допустимих доказів, які б
об'єктивно підтверджували б цей факт,
крім того, ці твердження спростовані в
судовому засіданні показаннями
відповідача, позивачки, свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_6 про те, що спірний автомобіль
придбавався подружжям ОСОБА_5 з причин
необхідності заміни їх технічно
зношеного автомобіля «Опель-Астра»,
переоформлення вказаного автомобіля
на батька відповідача здійснювалося
для можливості його виключення з
переліку спільно набутого майна
подружжя під час окремого проживання
позивача і відповідачки до розірвання
між ними шлюбу. З цих самих підстав суд
не бере до уваги показання свідка
ОСОБА_5, про те, що він придбавав цей
автомобіль для себе та своїх потреб, за
власні та позичені у ОСОБА_6 кошти,
через відсутність у нього на момент
оформлення договору купівлі-продажу
автомобіля паспорта громадянина
України власником автомобіля став
ОСОБА_4

Показання свідка ОСОБА_7 суд до уваги не
бере, оскільки в зв'язку із
віддаленістю його місця проживання від
садиби ОСОБА_4 він не зміг вказати
період спільного та окремого
проживання подружжя.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивачки на
підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Висновки суду підтверджуються такими
доказами:

- свідоцтвом про шлюб (а.с.10),
рішенням Гайсинського районного суду
про розірвання шлюбу (а.с.22), відміткою в
паспорті ОСОБА_3 (а.с.21 зв.) за якими
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 8.12.1999 р. по 19.06.2013 р.
перебували в зареєстрованому шлюбі;

- договором купівлі-продажу (а.с.7),
рішенням та довідкою виконкому
Нараївської сільської ради Вінницької
області (а.с.8), відповідно до яких
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали незакінчений
будівництвом житловий будинок в
с.Нараївка Гайсинського району по вул.
Перемоги-16, землекористувачем
земельної ділянки, на якій
розташований вказаний житловий
будинок, є ОСОБА_4, в житловому будинку
зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8
та ОСОБА_9

- актом опису майна подружжя ОСОБА_9 від
12.08.2011 р. (а.с.82), довідкою № 112 від 10.06.2013
р. (а.с.81), за якими на час опису 12.08.2011 р.
подружжю належав, зокрема, автомобіль
«Опель-Астра», станом на 1.01.2013 р. - за
подружжям ОСОБА_9 рахується 2 корови, 3
свиней, 1 кобила, 15 птиці;

- свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.55), довідкою №
424 від 11.06.2013 р. (а.с.5), за якими 13.12.2012 р. за
ОСОБА_4 був зареєстрований
транспортний засіб «Сітроен-Берлінго»,
2007 року випуску, білого кольору, д/н
НОМЕР_1, 26.02.2013 р. знятий з обліку для
реалізації; 26.02.2013 р. вказаний
автомобіль зареєстрований на ім`я
ОСОБА_5.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10,11,209,212,213-215,218 ЦПК України, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4
задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину незавершеного будівництвом
житлового будинку по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину незавершеного будівництвом
житлового будинку по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 30 000
грн. компенсації 1/2 частини вартості
автомобіля «Сітроен-Берлінго», 2007 р.
випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 300
грн. судового збору та 2000 грн. витрат на
правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 600
грн. судового збору.

Складання повного рішення суду
відкласти на строк не більше пяти днів
з дня закінчення розгляду справи, тобто
до 31.12.2013 р.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Гайсинський районний суд в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна.Рішення станом на 31.12.2013 р.
не набрало чинності.

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі Гайсинського
районного суду № 129/2436/13-ц.

Голова суду
В.М.
Ковчежнюк