Справа № 128/5755/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

17 грудня 2013 року
м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді
Гриценко І.Г.

при секретарі
Манюк Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
укладеним договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року до Вінницького
районного суду Вінницької області
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в
якому просив суд визнати укладеним
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, згідно якого 14.01.2008 року ОСОБА_1
купив, а ОСОБА_2 продала йому земельну
ділянку НОМЕР_1 площею 0,0612 га у межах
згідно з планом, цільове призначення
якої - для садівництва згідно
Державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯА №810633, що
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №16 за 121 200,00
грн., яка знаходиться в садівничому
товаристві «Комунальник-1»,
Агрономічної сільської ради
Вінницького району Вінницької області.
Позов мотивований тим, що згідно
рішення постійно діючого третейського
суду при Товарній біржі
«Південнобузька» від 11 січня 2008 року
визнано між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним
договір купівлі-продажу від 14.01.2008 року
земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0612
га, кадастровий номер 010010367,
цільове призначення земельної ділянки
- для садівництва, яка знаходиться в
садівничому товаристві «Комунальник-1»
, Агрономічної сільської ради
Вінницького району, а також визнано за
ОСОБА_1 право власності на дану
земельну ділянку. Дане рішення
третейського суду є чинним і не
скасованим та ним підтверджуються
обставини досягнення між позивачем і
відповідачем всіх істотних умов
договору купівлі-продажу, в тому числі
щодо отримання відповідачкою у
позивача грошових коштів за придбану
земельну ділянку та передачі нею
позивачу земельної ділянки та
оригінали правовстановлюючих
документів на неї. Земельною ділянкою
позивач користується як власник по
теперішній час безперешкодно з боку
відповідачки.

Проте в зв'язку зі своїм похилим віком
та незадовільним станом здоров'я, через
свою необізнаність в галузі права та
недостатністю відповідних знань,
одразу ж після винесення вказаного
рішення позивач не зареєстрував своє
право власності на дану земельну
ділянку в управлінні земельних
ресурсів. Згодом звернувшись для
реєстрації права власності на придбану
земельну ділянку на підставі вказаного
рішення третейського суду, позивачу
було відмовлено в цьому, посилаючись на
зміни в законодавстві. ОСОБА_1
неодноразово звертався до
відповідачки щодо оформлення в
нотаріальному порядку договору
купівлі-продажу, однак відповідач
відмовляється посилаючись на брак часу
і гроші теж відмовляється повертати, в
зв'язку з чим до теперішнього часу
позивач не може зареєструвати своє
право власності на куплену земельну
ділянку на підставі рішення
третейського суду, яке набуло законної
сили і ніким не оспорене.

До судового засідання представник
позивача не з'явився, подав заяву про
розгляд справи в його відсутність та що
позов підтримує повністю і не
заперечує щодо ухвалення заочного
рішення (а.с. 12).

Відповідач також до судового засідання
не з'явилася, хоча повідомлялася судом
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомила (а.с. 10, 15).

За таких обставин у відповідності
до ст. 224 ЦПК України суд розглянув
справу у відсутність відповідача в
порядку заочного провадження на
підставі наявних в ній доказів,
оскільки представник позивача не
заперечив проти такого порядку
вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку про задоволення
позову з таких підстав.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно
Державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯА №810633, що
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №16 за
ОСОБА_2 зареєстровано право власності
на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,0612
га у межах згідно з планом, яка
розташована у садівничому товаристві
«Комунальник-1», Агрономічної
сільської ради Вінницького району
Вінницької області, цільове
призначення якої - для садівництва (а.с.
7).

Згідно рішення постійно діючого
третейського суду при Товарній біржі
«Південнобузька» від 11 січня 2008 року,
яке є чинним на день розгляду справи,
визнано між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним
договір купівлі-продажу від 14.01.2008 року
земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0612
га, кадастровий номер 010010367,
цільове призначення земельної ділянки
- для садівництва, яка знаходиться в
садівничому товаристві
«Комунальник-1», Агрономічної
сільської ради Вінницького району та
визнано за ОСОБА_1 право власності на
дану земельну ділянку (а.с 5).

В зв'язку зі своїм похилим віком
та незадовільним станом здоров'я, через
свою необізнаність в галузі права та
недостатністю відповідних знань,
одразу ж після винесення вказаного
рішення позивач не зареєстрував своє
право власності на дану земельну
ділянку в управлінні земельних
ресурсів. Згодом звернувшись для
реєстрації права власності на придбану
земельну ділянку на підставі вказаного
рішення третейського суду, позивачу
було відмовлено в цьому, посилаючись на
зміни в законодавстві. ОСОБА_1
неодноразово звертався до
відповідачки щодо оформлення в
нотаріальному порядку договору
купівлі-продажу, однак відповідач
відмовляється посилаючись на брак часу
і гроші теж відмовляється повертати, в
зв'язку з чим до теперішнього часу
позивач не може зареєструвати своє
право власності на куплену земельну
ділянку на підставі рішення
третейського суду, яке набуло законної
сили і ніким не оспорене.

Крім того, ОСОБА_1 звертався до
Вінницького міського суду Вінницької
області із заявою про видачу
виконавчого листа на примусове
виконання рішення постійно діючого
третейського суду при Товарній біржі
«Південнобузька» від 11.01.2008 року по
справі №1-014/08, але його заяву було
залишено без розгляду в зв'язку із
пропуском строку звернення до суду із
даною заявою (а.с. 6).

Статтею 328 ЦК України встановлено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ч.2 статті 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Частиною 1 статті 638 ЦК України
встановлено, що договір є укладеним,
якщо сторони досягли згоди з усіх
істотних умов.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3
ст. 334 ЦК України).

В силу вимог ст. 182 ЦК України, а також
ст. 4 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" право власності
та інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до Наказу Міністерства
юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. «Про
затвердження тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно» слідує, що державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно здійснюється лише за умови
наявності правовстановлюючих
документів.

На підставі положень цивільного
законодавства, що діяли на час
укладення договору купівлі - продажу
земельної ділянки, суд дійшов до
висновку, що право власності на
земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,0612 га,
розташовану у садівничому товаристві
«Комунальник-1», Агрономічної
сільської ради Вінницького району
Вінницької області, цільове
призначення якої - для садівництва,
позивачем ОСОБА_1 набуто правомірно на
підставі рішення постійно діючого
третейського суду при Товарній біржі
«Південнобузька» від 11.01.2008 року, яким
підтверджуються обставини досягнення
між позивачем і відповідачем всіх
істотних умов договору
купівлі-продажу, в тому числі щодо
отримання відповідачкою у позивача
грошових коштів за придбану земельну
ділянку та передачі нею позивачу
земельної ділянки, а також оригіналів
правовстановлюючих документів на
землю.

Оскільки позивач вчасно не
зареєстрував своє право власності на
спірну земельну ділянку на підставі
рішення постійно діючого третейського
суду при Товарній біржі
«Південнобузька» від 11.01.2008 року, що в
даний час унеможливлює ОСОБА_1 в
повному обсязі реалізувати права
власника придбаної земельної ділянки,
то задля захисту його порушеного права
необхідно визнати укладеним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
згідно якого 14.01.2008 року ОСОБА_1 купив, а
ОСОБА_2 продала йому земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 0,0612 га у межах згідно з
планом, цільове призначення якої - для
садівництва згідно Державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №810633, що зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за
№16 за 121 200,00 грн., яка знаходиться
в садівничому товаристві
«Комунальник-1», Агрономічної
сільської ради Вінницького району
Вінницької області.

З моменту державної реєстрації
рішення суду про визнання укладеним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки відбувається перехід права
власності.

Рішення суду про визнання
укладеним договору купівлі-продажу
земельної ділянки є підставою для
внесення відомостей про нового
власника даного нерухомого майна до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 16, 182, 220, 319, 321, 328, 331, 334,
638, 655, 657, 509 ЦК України, ст. ст. 10, 27, 57-60, 88,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати укладеним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
згідно якого 14.01.2008 року ОСОБА_1 купив, а
ОСОБА_2 продала йому земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 0,0612 га у межах згідно з
планом, цільове призначення якої - для
садівництва згідно Державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №810633, що зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за
№16 за 121 200,00 грн., яка знаходиться
в садівничому товаристві
«Комунальник-1», Агрономічної
сільської ради Вінницького району
Вінницької області.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
через Вінницький районний суд
Вінницької області, а відповідачем
може бути подано заяву про перегляд
заочного рішення суду протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
суду.

Суддя: