Справа № 654/1199/13-ц
Провадження №2/654/422/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2013 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Охтень А.А.,

при секретарі – Томенчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гола Пристань
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про
зобов’язання вчинити дії щодо
укладання договору суперфіцію та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» про встановлення
земельного сервітуту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, мотивуючи
тим, що 02.06.2011 року між публічним
акціонерним товариством
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» та
ОСОБА_2М.(замовник) укладено договір №
19590 про реалізацію технічних умов
інженерного забезпечення
електропостачання. Позивач
зобов’язався здійснити реконструкцію
власних електричних мереж згідно
розробленої проектної документації
для можливості реалізації технічних
умов від 17.08.2010 року електропостачання
об’єкта містобудування замовника. В
свою чергу замовник зобов’язався
оплатити вартість понесених витрат,
крім того п.2.2.3 передбачено обов’язок
замовника виконати відведення
земельної ділянки для ПАТ «ЕК
«Херсонобленерго» для розміщення
ТП-10/0,4 кВ, згідно п.8.1.3 Технічних умов
від 17.08.2010 року. Також сторонами було
укладено договір про заміну сторони в
зобов’язані та внесено зміни до
договору про реалізацію технічних умов
інженерного забезпечення
електропостачання, відповідно до якого
зобов’язання щодо відведення
земельної ділянки перейшло до ОСОБА_1. У
подальшому сторонами підписаний
договір суперфіцію б/н, однак
відповідач відмовляється виконати
невід’ємну частину договору, а саме
підписати акт приймання передачі
об’єкту договору, акт визначення меж
земельної ділянки в натурі, не вчиняє
дій щодо складання плану земельної
ділянки та кадастрового плану з
відображенням обтяжень у її
використанні. У зв’язку з чим орган
Держкомзему не реєструє договір
суперфіцію. Просять зобов’язати
ОСОБА_1 укласти з публічним акціонерним
товариством «Енергопостачальна
компанія «Херсонобленерго» договір
суперфіцію земельної ділянки площею
0,0025 га для здійснення будівництва,
реконструкції, обслуговування та
подальшої експлуатації ТП-10/0,4 кВ.
Зобов’язати ОСОБА_1 підписати акт
прийомки – передачі земельної ділянки
за договором суперфіцію та акт
визнання меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за адресою
Херсонська область Голопристанський
район с. Залізний Порт пров. Маячний.
Зобов’язати ОСОБА_1 здійснити державну
реєстрацію договору суперфіцію.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» витрати щодо сплати
судового збору у розмірі 107, 30 грн.

Представник публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія «Херсонобленерго» уточнені
позовні вимоги підтримав.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні заперечував проти позивних
вимог ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», свою
позицію обґрунтовував тим, що відмова
від передачі права користування для
забудови земельної ділянки
ґрунтується на нормах діючого
законодавства, зокрема, відносини між
сторонами передбачають укладення
договору сервітуту, що дає позивачу
тільки право користування земельною
ділянкою без будь-яких додаткових
переваг, як передбачає договір
суперфіцію. У зв’язку з чим ОСОБА_1
звернувся до суду із зустрічним
позовом та просить встановити
публічному акціонерному товариству
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» безстроковий
оплатний земельний сервітут на спірну
земельну ділянку для здійснення
обслуговування та проведення
поточного ремонту ТП -10/0,4 кВ без права
підключення до неї інших об’єктів без
погодження власника земельної ділянки.
Свої вимоги мотивує тим, що п. 2.2.3
договору про реалізацію технічних умов
інженерного забезпечення
електропостачання не передбачено
укладання саме договору суперфіцію,
тому вважає їх взаємовідносини
допускають лише встановлення
земельного сервітуту.

Представник позивача по первісному
позову зустрічні позовні вимоги не
визнав, просив задовольнити первісний
позов.

Судом встановлено, що 02.06.2011 року між
публічним акціонерним товариством
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» та
ОСОБА_2М.(замовник) укладено договір №
19590 про реалізацію технічних умов
інженерного забезпечення
електропостачання.

ПАТ «Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» зобов’язався
здійснити реконструкцію власних
електричних мереж згідно розробленої
проектної документації для можливості
реалізації технічних умов від 17.08.2010
року електропостачання об’єкта
містобудування замовника. п.2.2.3
договору про реалізацію технічних умов
інженерного забезпечення
електропостачання від 02.06.2011 року
передбачено обов’язок замовника
виконати відведення земельної ділянки
для ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» для
розміщення ТП-10/0,4 кВ, згідно п.8.1.3
Технічних умов від 17.08.2010 року.

02.06.2011 року укладено договір про заміну
сторони в зобов’язані та внесено зміни
до договору про реалізацію технічних
умов інженерного забезпечення
електропостачання, відповідно до якого
зобов’язання щодо відведення
земельної ділянки перейшло до ОСОБА_1,
якому належить на праві власності
земельна ділянка площею 0,1558 га за
адресою с.Залізний Порт, пров. Маячний,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

На теперішній час будівельні роботи по
розміщенню ТП-10/0,4 кВ для забезпечення
електропостачання об’єктів
містобудування споживачів на
земельній ділянці відповідача
виконані.

Сторонами підписаний текс договору
суперфіцію б/н.

Дані обставини сторони у судовому
засіданні визнали.

Статтею 102-1 Земельного кодексу України
встановлено, що право користування
чужою земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис) і право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій) виникають на підставі
договору між власником земельної
ділянки та особою, яка виявила бажання
користуватися цією земельною ділянкою
для таких потреб, відповідно до
Цивільного кодексу України.

Укладення договорів про надання
права користування земельною
ділянкою для сільськогосподарських
потреб або для забудови здійснюється
відповідно до Цивільного кодексу
України з урахуванням вимог цього
Кодексу.

У відповідності до ст. 395 Цивільного
кодексу України встановлено, що
речовими правами на чуже майно є: право
володіння; право користування
(сервітут); право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій).

Статтею 413 Цивільного кодексу України
визначено, що власник земельної
ділянки має право надати її в
користування іншій особі для
будівництва промислових, побутових,
соціально-культурних, житлових та
інших споруд і будівель (суперфіцій).

Таке право виникає на підставі
договору або заповіту.

Право користування чужою земельною
ділянкою для забудови може бути
встановлено на визначений або на
невизначений строк.

Щодо порядку укладення, визначення
форми та змісту договору, дані
положення регламентовані ст.ст. 638, 639
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
об’єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об’єкти інженерно-транспортної
інфраструктури.

Таким чином, оскільки в розумінні
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
трансформаторна підстанція - ТП – 10/0,4
кВ є спорудою, сторони дійшли згоди на
розміщення даної споруди на земельній
ділянці відповідача, суд вважає,
правове регулювання взаємовідносин
сторін містить глава 34 (ст. ст. 413-417)
Цивільного кодексу України, тобто
передбачає право користування
земельною ділянкою для забудови.

Вимога щодо зобов’язання ОСОБА_1
здійснити державну реєстрацію
договору суперфіцію не підлягає
задоволенню, оскільки даними
повноваженнями відповідно до діючого
законодавства наділений відділ
Державного земельного кадастру
України за ініціативою сторони
договору.

Аналізуючи в сукупності наведені
обставини, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні заявлених
вимог по зустрічному позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» про встановлення
земельного сервітуту.

Так, за попередньою домовленістю
сторін на спірній земельній ділянці
вже розміщено споруду ТП-10/0,4 кВ.
Договір на право користування
земельною ділянкою відповідача для
цієї мети не укладений за вини
відповідача. При цьому правовідносини,
які виникли між сторонами на даний час
не підлягають врегулюванню у спосіб
встановлення земельного сервітуту,
оскільки мають бути задоволені іншим
способом, а саме, як зазначено вище,
шляхом укладання договору суперфіцію.

З огляду на викладене, керуючись ст. 10,
60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» – задовольнити
частково.

Зобов’язати ОСОБА_1 укласти з
публічним акціонерним товариством
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» договір суперфіцію
земельної ділянки площею 0,0025 га для
здійснення будівництва, реконструкції,
обслуговування та подальшої
експлуатації ТП-10/0,4 кВ.

Зобов’язати ОСОБА_1 підписати акт
прийомки – передачі земельної ділянки
за договором суперфіцію та акт
визнання меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за адресою
Херсонська область Голопристанський
район с. Залізний Порт пров. Маячний.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» витрати щодо сплати
судового збору у розмірі 107, 30 грн.

В іншій частині позивних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Херсонобленерго» про встановлення
земельного сервітуту залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

А. А.
Охтень