Справа № 449/987/13
Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/783/8026/13
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.

секретаря: Глинського О.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 5 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Дунаївської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о
в и л а:

рішенням Перемишлянського районного
суду Львівської області від 5 листопада
2013 року у задоволенні позову -
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та постановити нове
рішення, яким його позов задовольнити.
На його думку, рішення суду є
незаконним, оскільки судом не було
враховано, що відповідач проти позову
не заперечував, тобто фактично такий
визнав. Також, суд не врахував того, що
він хоч свою інвалідність 2 групи
отримав в червні 2013 року, однак це
сталось внаслідок хронічного
захворювання, яким він хворіє ще з
90-років, і через яке він не мав фізичної
можливості вчасно звернутись до
нотаріуса. Також він не мав можливості
подати суду медичні документи,
оскільки такі вправі був витребувати
лише суд.

В судове засідання позивач та
представник відповідача не з'явилися,
однак суд вважав за можливе проводити
розгляд справи у їх відсутності,
враховуючи, що такі були належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи, жодних клопотань про
відкладення розгляду справи не подали,
зважаючи на вимоги ст. 305 ЦПК України та
те, що інтереси позивача у судовому
засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача в підтримання
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із оскаржуваного
рішення, відмовляючи у задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що позивач, який на момент смерті
його матері ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею не
проживав, не довів суду належними
доказами, що він пропустив
шестимісячний строк для подання
нотаріусу заяви про прийняття спадщини
з поважної причини. Так, вказані
позивачем причини: необізнаність про
необхідність звернення за прийняттям
спадщини в шестимісячний термін;
неповідомлення його про це вчасно
сільської ради - поважними причинами
пропуску строку не є. Третя ж причина -
складні сімейні обставини, а саме
хвороба та інвалідність ІІ групи, як
поважні причини пропуску ним строку -
недоведені, оскільки доказів, що
позивач з моменту смерті матері хворів
- немає, а інвалідом він визнаний лише в
червні 2013 року, тобто більш як через два
роки після смерті матері.

Однак з такими доводами суду першої
інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини,, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме копій свідоцтва про смерть ОСОБА_4
Серія НОМЕР_1 від 13.04.2011 року, свідоцтва
про народження позивача НОМЕР_2 від
5.09.1972 року та його паспорту, довідки
виконавчого комітету Дунаївської
сільської ради Перемишлянського
району Львівської області №722 від 4.10.2013
року, листа Перемишлянської державної
нотаріальної контори №1464/01-16 від 3.12.2013
року (а.с. 5-7, 9, 32), мати позивача ОСОБА_4,
постійним місцем проживання якої на
час смерті було с.Дунаїв
Перемишлянського району Львівської
області померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її
смерті спадкова справа ніким із
нотаріусів не реєструвалась. Позивач,
її син на час її смерті постійно з нею
не проживав так як з 1975 року постійно
проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1.
Крім цього, він заяви нотаріусу про
прийняття спадщини у передбачений
законом шестимісячний строк не подав.

Щодо причин вказаних позивачем у заяві
як причин поважності пропуску ним
строку на подання заяви нотаріусу про
прийняття спадщини, а саме:
необізнаність про необхідність
подання заяви нотаріусу про прийняття
спадщини у шестимісячний строк та
неповідомлення його про це сільської
ради, то такі дійсно окремо не можуть
бути визнані поважними причинами
пропуску особою строку на подання
заяви нотаріусу про прийняття
спадщини.

Однак враховуючи такі, в сукупності з
третьою причиною, яка судом в повній
мірі перевіреною не була, слід прийти
до висновку про неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, і як наслідок помилковість
висновків суду першої інстанції про
неповажність пропуску позивачем
строку на подання заяви про прийняття
спадщини після смерті матері та
невідповідність таких обставинам
справи.

Так, як вбачається із довідки МСЕК
Серія 10 ААВ №849259 від 26.06.2013 року
позивач, дійсно визнаний вперше
інвалідом другої групи 26.06.2013 року,
тобто задовго (більш як два роки після
смерті матері).

Однак, як вбачається із копій ряду
медичних документів, що були
досліджені у суді апеляційної
інстанції (а.с. 39-47), питання про
витребування яких судом першої
інстанції не вирішувалось, причиною
інвалідності позивача є тривале, важке,
хронічне захворювання хребта.

Так, позивач у зв'язку із вказаним
захворюванням, негативні наслідки
якого він відчуває постійно з
періодами загострення негативних явищ,
перебуває на диспансерному обліку з 2011
року. У період з 2011 року по 2013 рік
позивач перебуває періодично на
амбулаторному та стаціонарному
лікуванні, проходить огляди, отримує
консультації лікарів, тощо, враховуючи
стадії загострення перебігу
захворювання. Захворювання
відноситься до категорії важких у
зв'язку з чим та тривалим періодом його
перебігу без покращення, а навпаки з
погіршенням (2011-2013 роки) позивачу
встановлена друга група інвалідності.

Характер захворювання, як вбачається
із вказаних медичних документів,
перешкоджає позивачу повноцінно
пересуватись, йому заборонена тривала
ходьба, переохолодження, важка фізична
праця.

У передбачений законом шестимісячний
період для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті матері у
позивача мало місце загострення
захворювання, а конкретно у період
квітень-червень 2011 року внаслідок чого
він перебував на стаціонарному
лікуванні з 21.04.2011 року по 5.05.2011 року,
проходив консультації у травні та
червні 2011 року, що не призвело до
покращення стану його здоров'я, а
навпаки мало місце погіршення стану
його здоров'я та як наслідок повторне
комплексне, в тому числі і стаціонарне
лікування у 2012 році та аналогічно у 2013
році і в кінцевому результаті
встановлення групи інвалідності.

Враховуючи вказане, а саме те, що з 2011
року, зокрема, і у період строку на
подання заяви про прийняття спадщини
12.04.2011 року - 12.10.2011 року позивач, хворіє
на важке, хронічне захворювання хребта
та у період строку на прийняття
спадщини мало місце загострення його
перебігу; перебіг такого унеможливлює
його нормальне пересування (йому
заборонена тривала ходьба) і як
наслідок йому важко долати великі
відстані; віддаленість місця його
проживання від місця відкриття
спадщини, що потребує для нього
докладання значних додаткових зусиль
для переїзду до місця відкриття
спадщини, з'ясування додаткових даних
про порядок прийняття спадщини,
зокрема, того куди звертатись, у якій
формі має бути викладене звернення, які
необхідні документи потрібно подати,
де знаходяться такі документи та як їх
отримати, тощо; те, що він юридично
необізнаний та при з'ясуванні вказаних
питань потребує додаткових
консультацій осіб юридично обізнаних;
те, що від сільської ради, за місцем
відкриття спадщини, жодних
консультацій з приводу спадкування
майна він не отримав, хоч така, як орган
місцевого самоврядування в змозі та
вправі (в силу своїх повноважень) була
йому, як спадкоємцю, що не проживав
постійно з матір'ю на час смерті,
проживає у значно віддаленій
місцевості від останнього місця
проживання матері та страждає на
фізичні захворювання такі надати; те,
що він проходить періодичні огляди та
лікування за місцем проживання,
колегія суддів вважає, що вказані
причини в своїй сукупності свідчать
про пропуск позивачем строку на
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті його матері з поважних
причин. А саме вказане важке
захворювання, його перебіг з
ускладненнями у визначений законом
строк на подання заяви про прийняття
спадщини, юридична необізнаність
позивача та ненадання необхідних
консультацій з приводу прийняття
спадщини органом місцевого
самоврядування стали для позивача
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для подання заяви про
прийняття спадщини у передбачений
строк.

Відтак суд вважає, доводи апеляційної
скарги та позовної заяви достатньо
обґрунтованими, підставними та такими,
що свідчать про поважність пропуску
позивачем строку на подання заяви про
прийняття спадщини. Висновки ж суду
першої інстанції на думку колегії є
такими, що зроблені без повного та
всебічного з'ясування всіх обставин
справи та, як наслідок, такими, що не
відповідають обставинам справи. Тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з постановленням нового про
задоволення позову.

Що стосується неподання згаданих
медичних документів про початок,
перебіг та наслідки для позивача його
хронічного захворювання, зокрема, і у
строк на подання заяви про прийняття
спадщини у суді першої інстанції та
прийняття таких апеляційним судом, то
колегія суддів вважає, що неподання
таких безпосередньо з позовною заявою
зважаючи на подану довідку МСЕК про
інвалідність позивача та доводи
позивача та його представника про
причини набуття такої не перешкоджали
суду першої інстанції роз'яснити
позивачу (його представнику)
необхідність їх подання (а саме для
з'ясування всіх обставин справи) та
наслідки неподання таких, що мало, як
встановлено вище, істотне значення для
правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 1,
3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 5 листопада
2013 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 до Дунаївської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини -
задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для
подання заяви нотаріусу про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4 протягом
трьох місяців з дня набрання рішенням
законної сили.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
цим рішенням законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник