Справа № 463/77/13
Головуючий у 1 інстанції: Леньо
Провадження № 22-ц/783/6967/13
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Приколоти Т.І.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського
районного суду м. Львова від 11 вересня
2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в
задоволенні подання Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського МУЮ про виділ частки у
майні боржника ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить ухвалу суду
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити подання.

Апелянт вважає, що ухвалу суду
постановлено з порушенням норм
процесуального права при неповно
з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи, а висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи. Покликається на те, що оскільки
відповідно до ст. 370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду, вважає, що
співвласниками квартири АДРЕСА_1 є
четверо осіб, а відтак у разі виділу
частка кожного з них становитиме ?.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що така задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі,
якщо боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 370 ЦК України, у
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

У відповідності до ст. 379 ЦПК України
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що на виконання рішення
Пустомитівського районного суду м.
Львова від 12.12.2012 року, 19.02.2013 року
видано виконавчий лист №1316/1843/12 про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 430
460 грн. суми позики, процентів за
користування грошовими коштами в
розмірі 8336,63 грн., інфляційних втрат в
розмірі 2964, 55 грн., 3% річних в розмірі
3227,08 грн., а всього - 444 988, 26 грн.

01.03.2013 року державним виконавцем в
порядку ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно свідоцтва про право власності
на квартиру від 07.09.1995 року №ЛО 2233
співвласниками квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Одна з співвласників вищезгаданої
квартири - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відмовляючи в задоволенні подання про
виділ частки у майні боржника суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що частка в майні боржника, на яку слід
звернути стягнення визначається
виключно судом з врахуванням
розрахунку, який проведено державним
виконавцем на підставі
правовстановлюючих документів щодо
такого майна та згідно свідоцтва про
право власності на квартиру,
співвласниками квартири АДРЕСА_1 були
п'ятеро осіб. ОСОБА_6, що була одним з
співвласників померла та відповідно
немає інформації щодо її спадкоємців
та успадкування її частки квартири.

А відтак судом вірно встановлено, що
неможливо визначити частку боржника в
тому розмірі, в якому просить державний
виконавець.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, ухвала прийнята з
дотриманням вимог ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів вважає, що
підстав для зміни чи скасування ухвали
суду, передбачених ст. 312 ЦПК України не
встановлено.

Керуючись ст. 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 314
ч. 1 п. 4, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного
суду м. Львова від 11 вересня 2013 року,
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: