Справа № 465/948/13
Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/8132/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря -Проворної Н.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_2-

ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_4 -

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 14 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з
участю третьої особи Франківського
ВДВС ЛМУЮ про стягнення неустойки
(пені) за несвоєчасну сплату аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів в розмірі 46 333,38 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим,
що рішенням Франківського районного
суду м. Львова від 20.09.2011р. ухвалено
стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
аліменти в розмірі 800 грн. на утримання
сина ОСОБА_7 щомісячно, починаючи з
30.05.2011р. і до досягнення дитиною
повноліття. У зв'язку з невиконанням
відповідачем рішення суду згідно
розрахунку, проведеного державним
виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ,
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01.01.2013р. становить 15 200 грн.,
Пеня за прострочення сплати аліментів
становить 46 333,38 грн., яку просить
стягнути з відповідача.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 14 листопада 2013 року позов
задоволено та стягнуто з ОСОБА_4
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_7 в розмірі
46 333 грн. 38 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду, неправильне встановлення
обставин, які мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову. Зокрема зазначає, що судом
безпідставно задоволено вимоги
позивачки про стягнення з нього пені по
аліментах з травня 2011 року, оскільки
виконавче провадження було відкрите
тільки 22 березня 2012 року, тому за період
з травня 2011 року заборгованості і
прострочення по аліментах у
відповідача не було. Крім цього
зазначає, що заборгованість по сплаті
аліментів утворилась з незалежних від
нього причин, оскільки в нього склалося
тяжке матеріальне становище; судом не
враховано, що на даний час він є
тимчасово непрацездатний та не
враховано надані ним квитанції про
часткове перерахування коштів на
утримання сина в рахунок погашення
заборгованості по сплаті аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі -
бувше подружжя, які мають спільного
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 20 вересня 2011р. стягнуто з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Львова на користь ОСОБА_2 аліменти в
розмірі 800 грн. на утримання сина ОСОБА_7
щомісячно, починаючи з 30.05.2011р. і до
досягнення дитиною повноліття.
Допущено до негайного виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць, відповідно до ст. 367 ЦПК України.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 рішення
суду в добровільному порядку, згідно
заяви ОСОБА_2, виконавчий лист
пред'явлено для подальшого примусового
виконання у Франківський відділ
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції. Згідно розрахунку проведеного
державним виконавцем Франківського
ВДВС ЛМУЮ, заборгованість ОСОБА_4 по
сплаті аліментів станом на 01.01.2013р.
становить 15 000 грн.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 10 грудня 2012р., залишеного
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
від 13 травня 2013р., ОСОБА_4 відмовлено у
позові до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на сина ОСОБА_7 та звільнення
його від сплати заборгованості по
аліментах, яка склалася на час
пред'явлення позову.

Із змісту вказаних судових рішень
вбачається, що заборгованість по
аліментах виникла з вини ОСОБА_4, який
тривалий час ніде не працює, перебуває
на обліку в диспансері з приводу
наркологічної залежності.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно пункту 22 роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справі щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р.
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках сплачується неустойка
за весь час прострочення сплати
аліментів.

Довідкою-розрахунком Франківського
відділу ДВС ЛМУЮ підтверджується, що
заборгованість відповідача по сплаті
аліментів на утримання сина ОСОБА_7 за
період з 30.05.2011р. по 01.01.2013р. становить 15
200 грн. (а.с.18).

Відповідач не надав суду доказів про
те, що заборгованість виникла не з його
вини, тому правові підстави для
зменшення розміру неустойки відсутні.

Оглядом записів у трудовій книжці
встановлено, що відповідач ОСОБА_4
молода людина ІНФОРМАЦІЯ_2, має
технічну освіту, тривалий час з жовтня
2008р. не працює, не є інвалідом та
обмежень у виконанні роботи, окрім
наркологічної залежності немає, тому
його доводи про незадовільне
матеріальне становище, у яке він сам
себе поставив, як підстава для відмови
у стягненні неустойки, не заслуговують
на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що
розрахунок неустойки з травня 2011р.
проведено неправильно, так як рішення
суду про стягнення аліментів ухвалено
лише 20 вересня 2011р., а виконавче
провадження відкрито тільки 22 березня
2012р., є безпідставними, оскільки за
рішенням суду від 20.09.2011р. відповідач
зобов'язаний сплачувати аліменти з 30
травня 2011р. і повинен був виконувати це
рішення суду добровільно незалежно від
пред'явлення його до примусового
виконання, тому невиконання ним
аліментних платежів починається саме з
30 травня 2011р., а не з дати пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Задовольняючи позов в повному розмірі
суд правильно виходив з розрахунку
неустойки (пені) з 30 травня 2011р.,
кількості днів прострочення платежу та
стягнув неустойку з 30 травня 2011р. по 31
грудня 2012р. в сумі 46 333,38 грн. (а.с.6).

Розрахунок неустойки проведений
позивачкою з врахуванням методики
розрахунку, зазначеної в рішенні
Верховного Суду України від 10 червня
2009р. у справі за позовом ОСОБА_9 до
ОСОБА_10 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів.

Враховуючи, що судом першої інстанції
повно і правильно встановлено фактичні
обставини справи, правильно
застосовано закон, який поширюється на
зазначені правовідносини, доводи
апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку про те, що судом при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального і процесуального
права, які передбачені ст. 309 ЦПК
України, як підстави для скасування
рішення суду, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 14 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий: _______________ Мусіна
Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________
Савуляк Р.В.