№ 2/258/3489/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Донецьк

„18"
листопада 2013 року

Кіровський районний суд м. Донецька у
складі головуючого судді Сидорова Є.І.,
при секретарі Нестеренко П.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу
«Шахта «Південнодонбаська № 3»
державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я на
виробництві,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
відокремленого підрозділу «Шахта
«Південнодонбаська № 3» державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я на
виробництві.

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що він
працював з 05.09.1997 року по 22.09.1999 року на
шахті «Південнодонбаська № 3»
проходчиком з повним робочим днем у
шахті.

Працюючи на вищевказаному вугільному
підприємстві, з ним стався нещасний
випадок 25.12.1998 року, що підтверджується
актом. Внаслідок нещасного випадку він
отримав перелам ліктьової кістки зі
зміщенням. В результаті отриманої
травми він тривалий час знаходився на
лікуванні в медичному закладі. Згідно
довідки МСЕК йому встановлена 3 група
інвалідності та 40% втрати
працездатності.

Внаслідок виробничої травми йому була
спричинена моральна шкода, яка полягає
в тому, що пошкодження здоров'я привело
до порушення його особистих немайнових
прав, він відчуває страждання у зв'язку
із тим, що позбавлений можливості
реалізувати свої звички та бажання у
зв'язку із неможливістю подальшого
активного життя, а також від інших
негативних наслідків. Тому йому
потрібні додаткові зусилля для
організації подальшого життя. Він
змушений часто звертатися до медичних
установ, проходити курси лікування, що
дезорганізує його життя та спричиняє
негативні наслідки, які згубно
відбиваються на нервовій системі.

Враховуючи характер та тривалість
страждань, їх наслідків, вважає, що
спричинена моральна шкода складає 12000
грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
з'явився, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, дав суду пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

В судовому засіданні представник
відповідача - відокремленого
підрозділу «Шахта «Південнодонбаська
№ 3» державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія»
позовні вимоги не визнав, пояснивши, що
нещасний випадок з позивачем стався у
1998 році, тобто в цей час і до 11.07.2001 року
діяла Постанова Кабінету Міністрів
України № 472 від 23 червня 1993 року. У
відповідності до п. 11 Постанови № 472
моральна шкода відшкодовується за
заявою потерпілого про характер
моральної втрати чи висновком медичних
органів у вигляді одноразової грошової
виплати або в іншій матеріальній формі,
розмір якої визначається в кожному
конкретному випадку на підставі:
домовленості сторін, рішення комісії
по трудових спорах, рішення суду.
Розмір відшкодування моральної шкоди
не може перевищувати 150
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян незалежно від інших будь-яких
виплат, тобто 150х17=2550 грн. При
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд приймає до уваги
глибину моральних та фізичних
страждань. Позивача з приводу
пошкодження здоров'я, ступінь втрати
ним професійної працездатності,
дотримуючись принципів домірності,
виваженості та справедливості. Крім
того, позивачем не доведений як сам
факт морального страждання, так і
ступінь та тяжкість перенесених ним,
саме, моральних страждань. До позову не
додано жодного доказу морального
страждання, що не відповідає вимогам
ст. 57 ЦПК України. Не було також надано
жодних доказів того, на скільки тяжко
він переживав трудове каліцтво, чим
саме нещасний випадок вплинув на
повсякденне життя позивача, чи є у
нього утриманці, який дохід він отримує
та інше. Просить відмовити позивачу в
повному обсязі.

Суд, заслухав пояснення сторін, вважає,
що позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивач ОСОБА_1 працював з 05.09.1997 року
по 22.09.1999 року на шахті
«Південнодонбаська № 3» проходчиком з
повним робочим днем у шахті, що
підтверджується записами у трудовій
книжці.

Працюючи на вищевказаному вугільному
підприємстві, з ОСОБА_1 стався нещасний
випадок 25.12.1998 року, що підтверджується
актом № 261 від 29.12.1998 року. Внаслідок
нещасного випадку ОСОБА_1 отримав
перелам ліктьової кістки зі зміщенням.
В результаті отриманої травми він
тривалий час знаходився на лікуванні в
медичному закладі.

Згідно довідки МСЕК № 043631 від 27.09.2007
року ОСОБА_1 встановлена 3 група
інвалідності та 40% втрати
працездатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування працівнику моральної
шкоди у випадку порушення його
законних прав, що призвело до моральних
страждань, втраті нормальних життєвих
зв'язків та потребують від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, проводиться власником або
уповноваженим ним органом в порядку,
встановленому законодавством.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові безпосередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разі виникнення у
працівника моральних страждань або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
спричинена фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка його спричинила, за наявності її
вини.

Рішенням Конституційного Суду України
від 08 жовтня 2008 року по справі № 1-32/2008
встановлено, що застраховані
громадяни, потерпілі внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, мають право
на відшкодування моральної шкоди
відповідно до ст. 1167 ЦК України, ст. 237-1
КЗпП України. Власник або
уповноважений ним орган, зобов'язаний
відшкодовувати моральну шкоду,
спричинену умовами виробництва всіма
потерпілим, у тому числі у випадку
встановлення тимчасової, стійкої,
повної або часткової втрати
професійної працездатності.

Робота в шахті під землею є джерелом
підвищеної небезпеки та створює
підвищену можливість спричинення
шкоди здоров'ю працівника із-за
неможливості підвищеного контролю
людини за умовами та факторами.

Внаслідок отриманої травми позивачу
заподіяна моральна шкода, яка
виражається не тільки в тривалому
фізичному болі, але й в емоційних
(моральних) хвилюваннях. Позивач
позбавлений можливості реалізувати
свої звички та бажання у зв'язку із
неможливістю подальшого активного
суспільного життя, порушено його право
спілкування з людьми, що оточують його,
у зв'язку із чим йому потрібні
додаткові зусилля для організації
подальшого життя. ОСОБА_1 змушений
достатньо часто звертатися за
допомогою до медичних установ та
проходити курси лікування, що
дезорганізує його життя і спричиняє
негативні наслідки, які згубно
відбиваються нам нервовій системі.

У зв'язку із втратою професійної
працездатності, він немає можливості
працювати на тих посадах, які
дозволяють одержувати відповідний
заробіток, немає змоги здійснювати,
реалізовувати в повній мірі своє право
на працю.

Протягом тривалого часу у позивача
частково порушені відносини з
оточуючими, він не може вести активний
відпочинок.

Всі ці обставини порушили звичний
спосіб життя позивача та вимагали від
нього зусиль для організації своєї
життєдіяльності, що потягло за собою
негативні переживання та спричинило
моральні страждання.

Нещасний випадок з позивачем ОСОБА_1
стався у 1998 році, тобто, у період дії
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 472 від 23 червня 1993 року.

У відповідності до п. 11 вищевказаної
постанови моральна шкода
відшкодовується за заявою потерпілого
про характер моральної втрати чи
висновком медичних органів у вигляді
одноразової грошової виплати або в
іншій матеріальній формі, розмір якої
визначається в кожному конкретному
випадку на підставі: домовленості
сторін, рішення комісії по трудових
спорах, рішення суду. Розмір
відшкодування моральної шкоди не може
перевищувати 150 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян незалежно
від інших будь-яких виплат.

Таким чином, позивачу в рахунок
відшкодування моральної шкоди з
урахуванням глибини моральних та
фізичних страждань позивача, ступеню
втрати ним працездатності, підлягає
стягненню 2550 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» від сплати судового
збору звільняються, зокрема позивачі -
за подання позовів про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Таким чином, з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди 2550 грн.

Керуючись ст. 268, 1167 ЦК України, ст. 153, 237-1
КЗпП України, ст.. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
відокремленого підрозділу «Шахта
«Південнодонбаська № 3» державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я на
виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з відокремленого підрозділу
«Шахта «Південнодонбаська № 3»
державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 2550 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 до відокремленого
підрозділу «Шахта «Південнодонбаська
№ 3» державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я на
виробництві - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:

Є.І. Сидоров