Справа №2/257/2179/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2013 року Київський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Харитоновій А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 9 цивільну
справу за позовною заявою Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1, про відшкодування
витрат в порядку регресу, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Моторне (транспортне) страхове
бюро України звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, про відшкодування
витрат в порядку регресу, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування у
розмірі 25700 грн. та судових витрат у
розмірі 257 грн. та витрат на надання
правової допомоги у сумі 2000 грн. В
обґрунтування позовних вимог
зазначило, що відповідач 25 вересня 2009
року о 16-05 годині на вул.
Університетська біля будинку №75 у м.
Донецьку керував транспортним засобом
Чері державний номерний знак НОМЕР_1, не
забезпечив безпеку дорожнього руху
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем Хонда, державний номерний
знак НОМЕР_2, що призвело до механічних
пошкоджень транспортного засобу. На
дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1
не мав чинного договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у
вчиненні ДТП підтверджується
постановою Київського районного суду
м. Донецька від 28 жовтня 2009 року. В
результаті зазначеної ДТП був
пошкоджений автомобіль Хонда,
державний номерний знак НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3 Вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу, відповідно до
звіту №2011 про оцінку вартості
матеріального збитку спричиненого
власнику ДТЗ Хонда державний номерний
знак НОМЕР_2, складеного ТОВ «Євротест»
та складає 47113,73 грн. Про місце, дату та
час проведення експертизи відповідач
був повідомлений належним чином,
шляхом надсилання телеграми та був
присутній. Зазначена шкода особисто
винуватцем ДТП не була відшкодована
потерпілій особі. Власник пошкодженого
автомобіля з метою отримання
відшкодування звернувся до моторного
(транспортного) страхового бюро
України з відповідною заявою до якої
було додано копію полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВС/7782673 з
терміном дії - з 21.07.2009 року до 20.07.2010
року. Договірних зобов'язань між МТСБУ,
потерпілою особою та відповідачем не
виникало. У зв'язку з настанням події,
передбаченої п.41.1 ст. 41 Закону, МТ СБУ 01
лютого 2010 року здійснило виплату
відшкодування потерпілій особі в
розмірі 25500 грн. Додатково МТСБУ
понесені витрати на оплату юридичних
послуг в розмірі 2000 грн. та за послуги
аварійного комісара в розмірі 200 грн.
також просить поновити пропущений
строк звернення до суду, мотивуючи це
тим, що 01 лютого 2013 року Київським
районним судом м. Донецька було
винесено ухвалу, де було постановлено,
що залишити позов без руху та надано
строк до 19.02.2013 року для усунення
недоліків. Ухвалою суду від 22 лютого 2013
року повернуто позовну заяву до
позивача в зв'язку з не усуненням
недоліків. Просить позов задовольнити
в повному обсязі.

Представник позивача - Чехоєва Н.М.,
яка діє на підставі перевірених судом
повноважень, в судове засідання не
з*явилась була належним чином
повідомлена про день та час розгляду
справи, надала до суду заяву в якій
просить розглянути справу у її
відсутність, не заперечувала проти
ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились,
про дату, час та місце розгляду справи
були належним чином повідомлені,
надали суду заяву про розгляд справи у
їх відсутність, позов не визнають,
оскільки відповідно до матеріалів
цивільної справи №2/257/2179/13 страхове
відшкодування було перераховано
ОСОБА_3 01 лютого 2010 року платіжним
дорученням №364, тому перебіг позовної
давності починається з 01 лютого 2010 року
та останнім днем пред'явлення позову є
01 лютого 2013 року. Позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача у червні
2013 року, тобто за межами строку
позовної давності. Просять у
задоволені позовних вимог відмовити у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності нез"явившихся
осіб, на підставі тих доказів, що є в
матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна заява, об'єктивно
оцінивши докази, що мають істотне
значення для її розгляду і вирішення по
суті, приходить до висновку, що позовна
заява не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України
права і свободи людини громадянина
захищаються судом та відповідно до
вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних та
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь в справі.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях. Рішення суду
обґрунтовується лише тими доказами,
які були дослідженні в судовому
засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 02 грудня
2009 року звернувся до Моторно
(транспортного) страхового бюро
України про відшкодування шкоди
завданої в результаті пошкодження
транспортного засобу Хонда Джаз з
номерним знаком НОМЕР_2, під час ДТП 25
вересня 2009 року у м. Донецьку на вул.
Університетська, 75 з вини ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно до копії полісу №ВС/7782673
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с.5) ОСОБА_3 застрахував свій
автомобіль марки Honda-jazz, державний
номерний знак НОМЕР_2.

Згідно копії довідки наданої ВДАІ м.
Донецька 10 грудня 2009 року (а.с.6) 25
вересня 2009 року о 16-05 годині у
Київському районі м. Донецька мало
місце зіткнення на вул.
Університетська, 75, учасники ДТП:
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ДТП сталася внаслідок
порушення водієм ОСОБА_1 п.п.13.1 ПДР
України.

28 жовтня 2009 року (а.с.7) постановою
Київського районного суду м. Донецька
ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення, яке
сталося 25 вересня 2009 року приблизно о
16-05 годині у Київському районі м.
Донецька на вул. Університетській біля
будинку №75. Він керуючи автомобілем
марки Черри державний номерний знак
НОМЕР_1 не надав безпеку дорожнього
руху, в наслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем марки «Хонда Джаз»,
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження, та йому призначено
покарання у вигляді штрафу у доход
держави в розмірі 340 грн.

З копії висновку звіту про оцінку
вартості матеріальної шкоди
спричиненої власнику транспортного
засобу №20/11 від 27 жовтня 2009 року (а.с.8-14)
вартість відновлювального ремонту
легкового автомобілю Honda-jazz, державний
номерний знак НОМЕР_2, без урахування
фізичного зносу вузлів і деталей, на
час проведення дослідження, складає
43737,49 грн. Ринкова вартість легкового
автомобілю марки Honda-jazz, державний
номерний знак НОМЕР_2 складає 79035 грн.
Вартість матеріальної шкоди
спричиненої власнику автомобіля Honda-jazz,
державний номерний знак НОМЕР_2 складає
47113,73 грн. Втрата товарної вартості (ВТВ)
автомобілю Honda-jazz, державний номерний
знак НОМЕР_2 складає 3376,24 грн.

Відповідно до копії наказу моторно
(транспортного) страхового бюро
України №225 від 01 лютого 2010 року (а.с.15)
наказано фінансовому управлінню
сплатити на рахунок ОСОБА_3 25500 грн. за
шкоду заподіяну в результаті ДТП.

З копії платіжного доручення №14 від 11
січня 2010 року вбачається, що позивач
сплатив 200 грн. за послуги аварійних
комісарів згідно рах. №15/09 від 15.09.2009
року, та згідно копії платіжного
доручення №364 від 01 лютого 2010 року
сплатив 25500 грн. страхове відшкодування
згідно наказу №225 від 01.02.2010 року ОСОБА_3
(а.с.17).

Відповідно до копії листа №56783-2-05 від 24
березня 2010 року ОСОБА_1 повідомляється
про те, що повинен сплатити витрати у
зв'язку із заподіянням шкоди у розмірі
25700 грн. у строк до 23 квітня 2010 року
(а.с.18).

Згідно ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовими
рішеннями у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При розгляді даної цивільної
справи суд вважає, що не підлягає
доказуванню наявність вини ОСОБА_1 в
ДТП і в спричиненні матеріальної шкоди
ОСОБА_3, оскільки ці обставини
встановлені постановою Київського
районного суду м. Донецька від 28 жовтня
2009р. по адміністративній справі
відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, згідно
якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні
ДТП, яке сталося 25 вересня 2009 року
приблизно о 16-05 годині у Київському
районі м. Донецька на вул.
Університетській біля будинку №75. Він
керуючи автомобілем марки Черри
державний номерний знак НОМЕР_1 не
надав безпеку дорожнього руху, в
наслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем марки «Хонда Джаз»,
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження, та йому призначено
покарання у вигляді штрафу у доход
держави в розмірі 340 грн. Дане судове
рішення набрало законної сили.

Приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування»
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Виходячи з аналізу наведених правових
норм та обставин справи, можна прийти
до висновку що в даному випадку
відбулася не заміна осіб у вже
наявному зобов'язанні на підставі
договору добровільного майнового
страхування (суброгація), а виникло
нове зобов'язання між сторонами,
замінивши інше, внаслідок дій особи, що
не пов'язана з потерпілим будь - якими
договірними відносинами (деліктна
відповідальність).

Право регресу - це право зворотної
вимоги, що виникає у страховика
(регредієнта) до винної особи
(регресату) на тій основі, що страховик
попередньо провів виконання за
страховим зобов'язанням, виплативши
страхове відшкодування
страхувальникові, тобто право регресу
виникає з моменту сплати за третю
особу.

Вказана позиція була викладена у
постанові Верховного Суду України від
28 серпня 2012 року по справі за №3-37гс12,
яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України, які зобов'язані привести
свою судову практику у відповідність
із цим рішенням Верховного Суду
України.

Частиною 6 статті 261 ЦК України
визначено, що за регресними
зобов'язаннями перебіг позовної
давності починається від дня виконання
основного зобов'язання.

Як зазначено вище, повне виконання
основного зобов'язання МТСБУ здійснило
01 лютого 2010 року, а саме виплату
відшкодування потерпілій особі в
розмірі 25500 грн.

З урахуванням вищенаведеного суд
дійшов висновку до того, що у судовому
засіданні була встановлена вина
відповідача ОСОБА_1 у спричинені
матеріальної шкоди позивачу в розмірі
25500 грн..

Відповідно до ст. 256 ЦК України
передбачено, що позовна давність це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно ч. 1 ст. 231 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Право звернення до суду з позовними
вимогами про відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування виникло у
позивача з дня повного виконання
основного зобов'язання МТСБУ, яке було
здійснено 01 лютого 2010 року.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України визначено,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що Моторне (транспортне)
страхове бюро України звернулось в суд
з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування 14
червня 2013 року, суд приходить до
висновку що позивачем пропущений строк
позовної давності, крім того
відповідачем було заявлено клопотання
про застосування строків позовної
давності, що є підставою для відмови у
задоволення позовних вимог.

Позивачем в установленому законом
порядку заявлено клопотання про
поновлення строків звернення до суду,
проте не доведена поважність причин
пропуску позовної давності. Поважними
причинами за чинним законодавством
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, що звертається з
позовною заявою, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного звернення
до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, як беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведенного, суд не
знаходить законних підстав для
задоволення позовних вимог Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1, про відшкодування
витрат в порядку регресу, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, а
тому в їх задоволені слід відмовити за
спливом позовної давності.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 231, 256, 261,267, 993, 1191 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1, про відшкодування
витрат в порядку регресу, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Донецька
М.Ю. Лях