справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 28» жовтня 2013 року Гагарінський
районний суд м. Севастополя у складі:

головуючого - судді Батуріна А.С.,

при секретарі - Рудюк М.Р.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Самоходова І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крим-Ойл» про захист
прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

17.01.2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ТОВ «Крим-Ойл» в якому
просив розірвати договір
купівлі-продажу від 12.06.2012 року бензину
А-92, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ
«Крим-Ойл», стягнути з ТОВ «Крим-Ойл» на
його користь 5368 грн - вартість
неякісного бензину; 1040 грн - вартість
проведення випробувань бензину; 1050 грн
- вартість зберігання бензину, 10000 грн
моральної шкоди, а разом 17458 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
12.06.2012 року позивачем на автозаправному
комплексі, що належить відповідачу, за
адресою: АДРЕСА_1 придбано бензин А-92 у
кількості 500 літрів для його яхти з
метою подальшого 13.06.2012 року виходу у
море. Після заправлення яхти купленим
бензином яхта вийшла у море у бухті
Балаклава, але через 30 хвилин двигуни
яхти перестали працювати, у зв'язку з
чим був викликаний рятівний катер та
яхту відбуксовано до яхт-клубу
«Золотий символ», про що є запис
диспетчеру яхт-клубу. При здійсненні
ремонту яхти спеціалістом було
здійснено висновок, що причиною
поломки є неякісний бензин. Позивачем
у присутності комісії було взято проби
для лабораторного дослідження, яке у
подальшому показало невідповідність
бензину вимог ДСТУ. Бензин, що
залишився, злито та передано на
зберігання. 16.06.2012 року на адресу
начальника АЗС було надіслано
претензію, у задоволенні якої
позивачу було відмовлено, 21.06.2012 року
позивач звернувся зі скаргою до
Управління з питань захисту прав
споживачів, але відповіді не отримав.
Таким чином, на думку позивача,
відповідачем було порушено його права
як споживача внаслідок продажу
неякісного товару, чим завдано
збитків, які повинні бути
відшкодовані. Окрім того, позивач
зазнав моральну шкоду, яка також
повинна бути відшкодована
відповідачем.

У судове засідання позивач не з'явився.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні з позовом не погодився,
вважає його таким, що задоволенню не
підлягає, оскільки позивачем не
надано належних доказів в
обґрунтування позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги є такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 12.06.2012 року на
автозаправочному комплексі за адресою
АДРЕСА_1, що належить ТОВ «Крим-Ойл»
було придбане пальне - бензин А-92.

У відповідності до листа №44 від 27.08.2012
року за підписом виконавчого директора
ТОВ «Золотой Символ» Васильєва С.В.
яхта Купава, модель «Rincer 32» виходила
13.06.2012 року об 11 годин та повернулася об
21 годині 35 хвилин на буксирі.

У відповідності до Протоколу
випробувань №234/12 від 04 липня 2012 року,
проведеному Севастопольською
лабораторією №1, замовником якого був
ОСОБА_3 бензин А-92, що був наданий для
випробувань та зразок якого відібрано
16.06.2012 року з борту яхти «Rincer 32»
Кулава, Балаклавської бухти у
кількості по 2 літри з ємкості з
кількості 500 м. куб капітаном Кокуш Н.А.
та довіреною собою яхти Козлова О.І., не
відповідає ДСТУ 4063-2011.

16.06.2012 року представник позивача ОСОБА_7
звернувся до відповідача з заявою про
повернення бензину у кількості 500 л у
зв'язку з поганою якістю пального та
повернення коштів.

16.06.2012 року позивачем укладено договір
на надання послуг зберігання з ПП
ОСОБА_8 бензину А-92 у кількості 440
літрів. Загальна сума договору у
відповідності до п.п.3.1. становить 210 грн
в місяць без ПДВ.

25.06.2012 року позивач ОСОБА_3 звернувся з
листом до Інспекції по захисту прав
споживачів, на який 05.07.2012 року отримав
відповідь про те, що для більш
детального вивчення питання йому
потрібно надати додаткові документи.
30.07.2012 року позивачем було додатково
надіслано на адресу зазначеної
Інспекції надіслано договір
доручення, що підтверджує повноваження
представника та протокол дослідження
№234/12 від 04.07.2012р. Севастопольської
лабораторії №1. До теперішнього часу
відповідь позивачем не отримано.

Окрім того, позивач ще двічі - 08.08.2012р.
та 15.11.2012 року звертався до відповідача
з питання прийняття бензину та
повернення коштів у сумі 5368 грн.

Відповідачем надано паспорт №?748
«Мозірського нафтопереробного
заводу», яким засвідченого показники
бензину автомобільного екологічно
покращеного АИ-92-10 номер партії 748.
Згідно до сертифікату відповідності
Держкомітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики, що діяв 23 січня 2012 року по 01
липня 2012 року, бензин автомобільний
екологічно покращений АИ-92-10
відповідає вимогам ДСТУ 2063-2001.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.

Сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи і розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною третьою статті 10,
частиною першою статті 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, позивачем в обґрунтування
позовних вимог не надано доказів того,
що причиною поломки двигунів яхти є
неякісний бензин.

Окрім того, суд наголошує, що
нормативним актом, що встановлює
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів є Закон України «Про
захист прав споживачів».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 2 квітня 1994 р. N 215 «Про реалізацію
окремих положень Закону України "Про
захист прав споживачів" затверджено
порядок відбору у суб'єктів
господарської діяльності сфери
торгівлі, ресторанного господарства і
послуг зразків товарів, сировини,
матеріалів, напівфабрикатів,
комплектуючих виробів для перевірки їх
якості.

Так, відбір зразків (проб) товарів для
перевірки їх якості проводиться
службовою особою Держспоживінспекції
та її територіальних органів (далі -
службова особа), яка має відповідне
посвідчення, у присутності особи, що
здійснює продаж товарів (виконує
роботу, надає послуги), та у разі
можливості представника суб'єкта
господарювання, що перевіряється, і
оформлюється актом відбору зразків
(проб) товарів.

Форма акта відбору зразків (проб)
товарів затверджується
Мінекономрозвитку. В акті зазначається
кількість відібраних зразків товарів
(за масою, мірою, об'ємом), для якого виду
досліджень вони відібрані та за якими
показниками проводитиметься їх
дослідження, а також робиться запис про
заборону реалізації (відвантаження)
партії товарів, з якої відібрано зразки
(крім випадків, передбачених абзацом
третім пункту 5 цього Порядку), до
отримання результатів дослідження.
Кількість зразків товарів (за масою,
мірою, об'ємом), що відбираються для
проведення дослідження, визначається
відповідними нормативними документами
на аналогічні вітчизняні товари.

Єдиний порядок організації та
проведення робіт, пов'язаних з
контролюванням якості товарної нафти
та нафтопродуктів (бензину) під час їх
приймання, зберігання, транспортування
та відпуску врегулюваний Інструкцію з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України (далі -
Інструкція), яку затверджено наказом
Міністерства палива та енергетики
України, Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 4 червня 2007 р. N
271/121 та зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 4 липня 2007 р. за N 762/14029.

Відповідно до пункту 4.1.2 вказаної
інструкції контрольні випробування
нафти та/або нафтопродуктів
проводяться:

- після зливання з транспортних
засобів;

- під час надходження нафти
нафтопроводом, а нафтопродуктів
магістральним нафтопродуктопроводом
до резервуарів підприємств;

- після перекачування нафтопродуктів
нафтопродуктопроводом у межах складу;

- у разі тривалого зберігання (шість
місяців і більше) бензину - не менше
одного разу на шість місяців, інших
нафтопродуктів (крім нафтопродуктів,
що надійшли в запаяній тарі та іншій
герметичній упаковці) - не менше одного
разу на рік;

- у пробах, відібраних з транспортних
засобів, - не пізніше 24 годин після
відбирання проб з транспортних
засобів.

Однак, відбір бензину з яхти для
проведення дослідження було здійснено
без участі відповідальних осіб
Держспоживінспекції, без участі
продавця бензину, в порушення
встановленого порядку відбору проб,
окрім того, під час відбору не був
встановлений факт того, що бензин з
двигунів яхти є тим бензином, що був
куплений позивачем у відповідача. А,
таким чином, суд не може вважати
Протокол випробувань №234/12 від 04 липня
2012 року, проведений Севастопольською
лабораторією №1, належним доказом по
справі, що засвідчує неналежну якість
придбаного позивачем ОСОБА_3 на
автозапровчому комплексі відповідача
ТОВ «Крим-Ойл» бензину.

Крім того, показники якості палива за
протоколом випробувань
Севастопольської лабораторії № 1 вище
ніж визначені паспортом №748
«Мозірського нафтопереробного заводу»
до сертифікату відповідності. Тобто,
наданий на дослідження зразок бензину
більш якісний ніж було продано
відповідачем та який відповідає за
документами якості, достатній для його
реалізації споживачам.

Що стосується витрат на зберігання
бензину то позивачем не надано доказів
про сплату витрат на зберігання -
розрахункових документів, які б
засвідчували перерахування ним коштів
за договором зберігання.

Також суд зазначає, що позивач не
звертався до відповідача з питання
його участі при здійсненні відбору
бензину для дослідження та вирішення
питання щодо подальшого зберігання
бензину.

У відповідності до статті 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до статті 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Проте, суд зазначає, що позивачем не
надано належного обґрунтування
розміру суми моральної шкоди та
недоведений факт її завдання шляхом
винних дій відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є такими,
що задоволенню не підлягають
внаслідок необґрунтованості.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крим-Ойл» про захист
прав споживачів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Севастополя
шляхом подання апеляційної скарги
через Гагарінський районний суд м.
Севастополя протягом 10 днів з дня його
проголошення, а для учасників процесу,
що не були присутні при його оголошенні
- протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Гагарінського районного

суду м. Севастополя
/підпис/ А.С. Батурін

З оригіналом згідно. Рішення не набрало
чинності.

Суддя Гагарінського районного

суду м. Севастополя
А.С. Батурін

28.10.2013