Справа №2/463/463/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М                     У К Р А Ї
Н И

21 січня 2013 року

Личаківський районний
суд м. Львова

в складі: головуючого
-
судді Мармаша В.Я.

при секретарі -

Магеровській Ю.Я.

з участю позивача -

ОСОБА_1

відповідача
-
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Міська страхова компанія», ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування та
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідачів, яким просив стягнути на
його користь з відповідача ОСОБА_3
«Міська страхова компанія»суму
страхового відшкодування в розмірі
4718,20 грн. за договором страхування
цивільно-правової відповідальності
відповідача ОСОБА_2, 272,65 грн. пені й 54,68
грн. 3-х % річних у зв’язку
простроченням виплати йому страхового
відшкодування, а також з відповідача
ОСОБА_2 1000 грн. на відшкодування
моральної шкоди внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Позов
мотивує тим, що 05.12.2011р. о 12.30 год. на вул.
Княгині Ольги у м. Львові відбулась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої мало місце зіткнення
між автомобілями під керуванням
відповідача ОСОБА_2 (автомобіль марки
«Форд»д.н.з. НОМЕР_1) та позивача
(автомобіль НОМЕР_2), внаслідок чого
автомобіль позивача зазнав технічних
пошкоджень. Постановою Личаківського
районного суду м. Львова від 22.12.2011р.
була встановлена винність водія ОСОБА_2
у вказаній ДТП. Згідно з даними
автотоварознавчого дослідження,
квитанцій та інших розрахункових
документів, які підтверджують розмір
заподіяної позивачу майнової шкоди,
розмір такої становить 5228,20 грн. Згідно
з даними полісу обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності № АА/0378237 цивільна
відповідальність власника
транспортного засобу марки «Форд»д.н.з.
НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована зі
ставкою франшизи 510 грн. А тому з
відповідача ОСОБА_3 «Міська страхова
компанія»підлягає до стягнення сума
страхового відшкодування в розмірі
4718,20 грн. Позивач та відповідач ОСОБА_2
вчасно повідомили страховика про
страхову подію, надали всі необхідні
документи й 07.03.2012р. позивач подав заяву
про виплату йому страхового
відшкодування, жодного реагування на
яку з боку відповідача ОСОБА_3 «Міська
страхова компанія»не було. З підстав
передбачених ст. 36 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»відповідач ОСОБА_3 «Міська
страхова компанія»повинен був виплати
йому страхове відшкодування у строк не
пізніше 90 днів, тобто до 06.06.2012р. У
зв’язку простроченням виплати
страхового відшкодування відповідач
ОСОБА_3 «Міська страхова
компанія»повинен сплати йому пеню за 141
день (по 25.10.2012р.), що становить згідно
розрахунку 272,65 грн., та 3 % річних, що
становить 54,68 грн. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди йому
було спричинено моральну шкоду,
належне відшкодування якої він оцінює
в розмірі 1000 грн., яку слід стягнути із
відповідача ОСОБА_2 як особи винної у
ДТП.

У судовому засіданні позивач позов
підтримали із аналогічних викладеним у
позовній заяві підстав, вказавши, що
досі не отримував від відповідача
ОСОБА_3 «Міська страхова
компанія»жодного листа щодо виплати
(чи відмови у виплаті) йому страхового
відшкодування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечила проти задоволення позову в
частині відшкодування моральної шкоди,
оскільки вважає, що така позивачу не
спричинена, й жодних доводів на
підтвердження, в чому полягає
спричинена позивачу моральна шкода,
обґрунтувань на підтвердження розміру
її відшкодування у позовній заяві
немає. Натомість відповідач ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримала усі
обставини викладені у позовній заяві в
іншій частині вимог до ОСОБА_3 «Міська
страхова компанія», в тому числі щодо
вчасного повідомлення страховика про
страхову подію, оскільки вона разом із
позивачем була присутньою в офісі
страхової компанії при написанні заяви
про настання страхової події.

Представник відповідача ОСОБА_3
«Міська страхова компанія»у судове
засідання з розгляду даної справи
повторно не з’явився із невідомих
причин, хоча про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, документів про
поважність причин неявки у судове
засідання не представив. А тому суд
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутності на підставі наявних у
справі матеріалів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та перевіривши зібрані у
справі докази, постановляючи рішення
відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України,
суд вважає, що позов слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Як вбачається з постанови
Личаківського районного суду м. Львова
від 22.12.2011р., 05.12.2011р. о 12.30 год. на вул.
Княгині Ольги у м. Львові відбулась
дорожньо-транспортна пригода, під час
якої відповідач ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки «Форд»д.н.з. НОМЕР_1,
проявила неуважність до оточуючої
дорожньої обстановки та її змін, не
дотрималася безпечного інтервалу при
паркуванні, внаслідок чого здійснила
зіткнення з автомобілем марки марки
«Хюндай»д.н.з. НОМЕР_3, що спричинило
пошкодження транспортних засобів, чим
порушила п.п. 13.1 ПДР України.

Розмір заподіяної позивачу майнової
шкоди, як вбачається із звіту по
визначенню вартості відновлювального
ремонту № 67 від 14.12.2011р., становить 5228,20
грн. При цьому описані у зазначеному
звіті пошкодження відповідають
зафіксованим видимим зовнішнім
пошкодженням транспортного засобу
позивача в акті огляду від 12.12.2011р. та в
довідці ДАІ за результатами ДТП від
14.12.2011р., будь-яких інших даних, які б
спростовували наведені вище висновки
суду не представлено.

Із полісу обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
АА/0378237 власника транспортного засобу
марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 вбачається,
що відповідач ОСОБА_2 застрахував
цивільно-правову відповідальність
власника т/з у ОСОБА_3 «Міська страхова
компанія». Франшиза за вказаним
полісом становить 510 грн.

Із заяви від 08.12.2011р., вбачається, що
позивач та відповідач ОСОБА_2 вчасно
повідомили страховика про страхову
подію, надавши всі необхідні документи,
після чого 07.03.2012р. позивач подав заяву
про виплату йому страхового
відшкодування. Жодного реагування на
зазначену заяву з боку відповідача
ОСОБА_3 «Міська страхова компанія»не
було. Як вбачається із пояснень
позивача, які відповідачем у
встановленому порядку не спростовані,
позивач не отримував від ОСОБА_3
«Міська страхова компанія»жодних
листів про виплату, відмову у виплаті
страхового відшкодування чи надання
додаткових документів.

Відповідно до п.1 ст. 22 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров’ю, майну третьої особи.

З врахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_3
«Міська страхова компанія»в частині
стягнення страхового відшкодування є
підставними, а тому їх слід
задовольнити й стягнути з відповідача
на користь позивача 4718,20 грн.
страхового відшкодування (віднявши від
5228,20 грн. суму франшизи в розмірі 510
грн.).

Відповідно до п.2 ст. 36 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»страховик протягом 15 днів з
дня узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування та виплатити його; у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування. Згідно з п. 5
ст. 36 Закону України «Про обов’язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика особі,
яка має право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

На підставі наведеного, підлягає
задоволенню також вимога щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_3 «Міська
страхова компанія»на користь позивача
суми пені у зв’язку простроченням
виплати страхового відшкодування за 141
день (період з 07.06.2012р. по 25.10.2012р.), що
становить згідно розрахунку,
проведеного відповідно до вимог
закону, 272,65 грн. Оскільки в законі
передбачено спеціальний вид
відповідальності за порушення
виконання грошового зобов’язання, а
тому підстав для додаткового стягнення
із ОСОБА_3 «Міська страхова компанія»на
користь позивача 3 % річних в розмірі 54,68
грн. за 141 день прострочення виконання
грошового зобов’язання на підставі ст.
625 ЦК України, яка має загальний
характер, немає.

Також у частині позовних вимог щодо
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 1000 грн., заявлених до
відповідача ОСОБА_2, суд вважає в
задоволенні позову слід відмовити,
оскільки позивачем не доведено факту
її спричинення, не надано жодних
доказів щодо характеру, розміру
(глибини) понесених позивачем
страждань внаслідок пошкодження його
майна.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що позов в
частині вимог майнового характеру до
ОСОБА_3 «Міська страхова
компанія»задоволено частково (на 98,92%),
а тому з ОСОБА_3 «Міська страхова
компанія»на користь позивача слід
стягнути сплачений судовий збір в
частині задоволених вимог майнового
характеру, що становить 212,28 грн.
Оскільки в частині вимог немайнового
характеру до відповідача ОСОБА_2
відмовлено, а тому з позивача на
користь держави слід стягнути 107,30 грн.
не сплаченого судового збору в частині
вимог немайнового характеру.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1194 ЦК України,
ст.ст. 9, 22, 29, 32, 36 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд, –

в и р і ш и в:

Позов –задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Міська страхова
компанія»на користь ОСОБА_1 4718,20 грн.
страхового відшкодування та 272,65 грн.
пені за прострочення виплати
страхового відшкодування.

В решті вимог –відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Міська страхова
компанія»на користь ОСОБА_1 сплачений
судовий збір в розмірі 212,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
107,30 грн. не сплаченого судового збору в
частині вимог немайнового характеру.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області в порядку і строки
передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя

Мармаш В.Я.