Справа № 750/7905/13-ц Провадження №
22-ц/795/2792/2013 Головуючий у I інстанції
-Сапон А. В. Доповідач - Висоцька Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Бойко О.В.

при секретарі - Герасименко Ю.О.,

за участю: сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 19 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
встановлення факту родинних відносин
та визнання права власності в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 19.11.2013
року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності в
порядку спадкування, задоволено
повністю, та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Доводи скарги зводяться до того, що
оскаржуване рішення суду є незаконним
та необґрунтованим в розумінні ст. 213
ЦПК України, прийнято внаслідок
неправильного застосування та
порушення норм матеріального та
процесуального права, а висновки суду
не відповідають дійсним обставинам
справи.

В скарзі апелянт зазначає, що факт
наявності родинних відносин між
позивачкою та ОСОБА_3 є недоведеним, з
огляду на те, що цей факт ґрунтується
перш за все на показаннях свідків, а
також жодного письмового доказу на
підтвердження такого факту в
матеріалах справи не має.

Вказує, що як на момент розгляду справи,
так і на момент смерті, ОСОБА_3 не була
власницею навіть частини будинку
АДРЕСА_1, оскільки вона належним чином
не зареєструвала право власності на
нерухоме майно згідно ч. 2 ст. 1299 ЦК
України, після померлого ОСОБА_4 Отже,
виходячи з положень ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 334
ЦК України, ст. 4 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» у померлої ОСОБА_3
право власності на частину спірного
будинку не виникло, таким чином суд не
мав право визнавати право власності в
порядку спадкування на частину будинку
за позивачкою, як спадкоємицею ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, сторін та
їх представників, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла спадкодавець ОСОБА_3, що
підтверджується актовим записом про
смерть № 3401 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.
81). Померла ОСОБА_3 заповіту за життя не
залишила.

З рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 27.05.2010 року вбачається,
що ОСОБА_3 за життя набула право
власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1
у порядку спадкування після смерті
свого чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 19).

За життя, ОСОБА_3 належним чином право
власності на нерухоме майно не
зареєструвала, відповідні
правовстановлюючі документи не
отримала.

Крім того, померла спадкодавець згідно
з ощадною книжкою (а.с. 32) мала грошовий
вклад в сумі 2230,60 грн. на рахунку №
НОМЕР_1, який було відкрито нею в
Деснянському відділенні № 57
Чернігівської області Державного
спеціалізованого комерційного
ощадного банку України.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1
звернулись до Першої Чернігівської
державної нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини, як
рідні діти спадкодавця після смерті
ОСОБА_3 (а.с. 73,78).

Задовольняючи позовні вимоги суд
прийшов до вірного висновку про те, що
наявні підстави для встановлення
факту, що померла ОСОБА_3 є матір»ю
ОСОБА_2, а враховуючи наведене,
спадкоємцями ОСОБА_3 є син - ОСОБА_1 та
дочка - ОСОБА_5 у рівних частках по 1/2
спадкового майна, таким чином наявні
підстави для задоволення позову в
частині визнання права власності за
ОСОБА_2 на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 та
1/2 частини грошового вкладу в сумі 1115, 30
грн. в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3

З висновками суду першої інстанції
погоджується і апеляційний суд,
оскільки, судом першої інстанції
обставини справи з"ясовані в обсягу,
необхідному для правильного вирішення
спору, відповідно до встановлених
обставин, правильно визначено суть і
характер правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, що за
відсутності жодного письмового доказу,
факт наявності родинних відносин між
позивачкою та ОСОБА_3 є недоведеним,
оскільки підтверджений лише показами
свідків, є необґрунтованими та не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Виходячи з положень ст. 256 ЦПК України, у
зв'язку з відсутністю підтверджуючих
документів, факт родинних відносин між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає встановленню
в судовому порядку.

Обставини на які посилається позивач,
підтверджується матеріалами справи, а
саме, показами свідків, допитаних в
суді першої інстанції, а також
свідоцтвом про народження позивача
серії НОМЕР_2 від 24.11.1944 року, де
зазначено, що її матір'ю є ОСОБА_5 та
паспортом померлої ОСОБА_3 серії
НОМЕР_3, виданого 29.10.1996 року
Деснянським ВМ УМВС України в
Чернігівській області, де вбачається,
що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в
с. Карлівка Брагинського району
Гомельської області.

Не є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції і доводи
апеляційної скарги, що на момент
смерті, ОСОБА_3 не була власницею навіть
частини будинку АДРЕСА_1, оскільки вона
належним чином не зареєструвала право
власності на нерухоме майно згідно ч. 2
ст. 1299 ЦК України, після померлого
ОСОБА_4, як це визначено ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст.
334 ЦК України, ст. 4 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», оскільки
зазначені доводи є довільним
тлумаченням норм матеріального права .

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право становиться під сумнів або не
визнається іншою особою, а також у
випадку втрати їм документа, що
засвідчує його право власності.

Законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду І інстанції
перевірено в межах доводів апеляційної
скарги, рішення суду відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, і підстав для
його скасування не встановлено.

Враховуючи вищезазначене та беручи до
уваги, що апелянт не спростував
правильності висновків суду,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 19 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: