Справа № 249/7305/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2013 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Вірченко О.М.,

при секретарі
Грузновій О.М.,

за участю представника відповідача
Левченко А.С., третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль» до відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції, треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування
арешту,

встановив:

ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
звернулось до суду з позовом до
відповідача про скасування арешту з
тих підстав, що відповідно укладеного
договору № 014/07-158/57-10 від 10 квітня 2008
року ОСОБА_5 отримала кредит. З метою
забезпечення належного виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_2, який діє в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4, був укладений договір іпотеки
№ 014/07-158/57-10/1 від 10 квітня 2008 року,
предметом якого є нерухоме майно, а
саме - квартира загальною площею 64,8
кв.м, житловою площею 36,9 кв.м,
розташована за адресою: АДРЕСА_1. На
теперішній час ОСОБА_3 надала згоду на
добровільну реалізацію предмету
застави з метою подальшого направлення
отриманих від продажу коштів на
погашення заборгованості, що виникла
за кредитним договором. Провести
реалізацію вказаного майна не
надається можливим в зв'язку із тим, що
в рамках виконавчого провадження з
примусового стягнення з ОСОБА_3 суми
боргу на користь ПАТ «Приватбанк» 04
травня 2013 року постановою
держвиконавця відділу ДВС
Шахтарського МРУЮ було накладено арешт
на майно ОСОБА_3, в тому числі на
вищезазначену квартиру. Позивач
вважає, що діями відповідача порушено
право першочергового задоволення його
вимог щодо майна, що перебуває в
заставі, тому просив зобов'язати
відповідача виключити з-під арешту
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву з
клопотанням про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала, не заперечувала проти зняття
арешту.

Третя особа ОСОБА_2 не заперечував
проти задоволення позовних вимог,
пояснив суду, що на даний час є
необхідність продажу квартири, що є
предметом іпотеки, для подальшого
погашення заборгованості, що виникла
за кредитним договором.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
в судове засідання не з'явились, надали
заяви про розгляд справи без їх участі,
не заперечували проти задоволення
позову.

Судом під час розгляду справи
встановлено наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

10 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» укладено
договір № 014/07-158/57-10, відповідно до
якого ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі
20 000 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15 % на
рік строком на 60 місяців до 08 квітня 2013
року.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_2, який діє в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4, був укладений договір іпотеки
№ 014/07-158/57-10/1 від 10 квітня 2008 року,
предметом якого є нерухоме майно, а
саме - квартира загальною площею 64,8
кв.м, житловою площею 36,9 кв.м,
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

05 квітня 2013 року державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 0554/5151/2012, виданого 20 лютого 2013
року, про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу
в розмірі 71 4134,58 грн. на користь ПАТ
«Приватбанк» винесено постанову про
арешт всього майна ОСОБА_3 та заборону
його відчуження.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження»
заставодержатель за рахунок
заставленого майна має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» стягнення,
а отже і арешт, на заставлене майно
боржника для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, може бути звернено
лише у разі: виникнення права застави
після винесення судом рішення про
стягнення з боржника коштів; коли
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Згідно ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визнання права на майно і
про звільнення з-під арешту.

Ст. 54 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майна
з-під арешту.

Згідно з ч. 3 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» майно
боржника має бути звільнено з-під
арешту за постановою начальника
відділу державної виконавчої служби,
якому підпорядкований державний
виконавець, якщо арешт був накладений з
порушенням порядку, встановленого
Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи наведене, накладення
арешту ВДВС на нерухоме майно, а саме -
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, яка знаходиться у заставі,
порушує право ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» на задоволення своїх вимог за
рахунок заставленого майна у зв'язку з
тим, що накладення арешту унеможливлює
позивача скористатись правом
заставодержателя щодо звернення
стягнення на спірне майно.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захищенням свого особистого
майнового права.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 16 ЦК України, ст.ст. 54, 60
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль» до
відділу державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції, треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування
арешту задовольнити.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції
виключити з-під арешту квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.М. Вірченко