Справа № 462/2-3601/11
Головуючий у 1 інстанції: Бориславський
Провадження № 22-ц/783/4883/13
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Бойко С.М., Гірник Т.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 25 березня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства (далі ПАТ) «ПІРЕУС Банк МКБ»
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановила:

рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 25 березня 2013 року вказаний
вище позов задоволено. Постановлено
стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
користь ПАТ «ПІРЕУС Банк МКБ»
заборгованість за кредитним договором
№ К/08-23 від 24 квітня 2008 року у розмірі 256
120 доларів США 45 центів, що в
еквіваленті станом на 12.10.2011 року
становить 2 041 971 грн. 51 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2, просить його скасувати, а
провадження у справі закрити,
посилаючись на те, що рішення суду є
необґрунтованим, винесеним в порушення
норм матеріального та процесуального
права. Так, зокрема, апелянт зазначає,
що за кредитним договором позивач має
право змінити розмір процентної ставки
за умови настання певних подій,
невичерпний перелік підстав для
дострокового повернення кредиту, що
дає позивачу невиправдано широкі
можливості для зміни розміру
процентної ставки та є не співмірним з
характером та змістом порушень
зобов'язань. Крім того, апелянт
посилається на те, що при укладені
кредитного договору позивач не надав
інформації щодо можливих валютних
ризиків та те, що такий не містить
визначення типу відсоткової ставки, що
свідчить, що між сторонами не було
досягнуто згоди щодо всіх істотних
умов договору.

Сторони по справі у судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення щодо
часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не
перешкоджає розглядові справи, а
відповідно до ст.197 ЦПК України
фіксація судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалась.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали та обставини справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Встановлено, що між ВАТ «ПІРЕУС Банк
МКБ» (правонаступником якого є позивач
(а.с.55-60)) та ОСОБА_2 24 квітня 2008 року
укладено кредитний договір № К/08-23,
згідно умов якого відповідачу надано
кредит в сумі 190 000 доларів США на строк
до 23 квітня 2028 року на споживчі цілі із
щомісячною сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 13%
річних (а.с.11-14).

З метою забезпечення належного
виконання умов кредитного договору між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_3
укладено договір поруки № П/08-23 від 24
квітня 2008 року, відповідно до якого
поручитель зобов'язалась відповідати
перед позивачем за своєчасне виконання
боржником в повному обсязі усіх
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором, включаючи обов'язкові
грошові зобов'язання з повернення
основної суми заборгованості,
процентів за користування кредитом та
зобов'язання, які можуть виникнути - зі
сплати пені і штрафів та відшкодування
за дострокове погашення кредиту
(а.с.26-27).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач виконав свої зобов'язання за
кредитним договором, перерахувавши на
поточний рахунок позивальника 24 квітня
2008 року 190 000 доларів США (а.с.43).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст.611 ЦК у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема відшкодування збитків
та моральної шкоди.

У відповідності до ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таку ж норму передбачено і п.1.1 та п.3.2
Договору поруки.

Крім цього, п.2.1.1 Договору поруки
передбачено, що позивач має право у
разі не виконання відповідачем своїх
зобов'язань за Кредитним договором
пред'явити свої вимоги безпосередньо
до поручителя.

Порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання (ст.559 ЦК
України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що відповідач від
належного виконання умов укладеного
кредитного договору та графіку
погашення кредиту, додаткових угод до
кредитного договору від 30 січня, 29
травня та 6 серпня 2009 року ухиляється,
почав з квітня 2010 року порушувати
графік повернення кредиту, не
здійснювати в повному об'ємі платежі по
тілу кредиту, тим самим допустивши
заборгованість станом на 12 жовтня 2011
року з урахуванням залишку кредиту в
сумі 256 120,45 доларів США, що
стверджується розрахунком
заборгованості та зведеним
меморіальним договором (а.с.13-26, 40-41, 47-50).

Незважаючи на вимоги як до
позичальника, так і до поручителя щодо
усунення порушень, встановлення
терміну для усунення порушень та
наслідків невиконання вимоги -
дострокове повернення коштів по
кредиту та всіх інших платежів та
штрафних санкцій, які були направлені
відповідачам, відповідно 20 і 22 червня
2011 року (а.с.32-34, 37-39) такі задоволені не
були, незважаючи на те, що такі
повідомлення відповідачами були
отримані (а.с.29-39).

Відтак, стягуючи грошові кошти
районний суд вірно виходив з того, що
відповідачами взяті на себе
зобов'язання щодо своєчасного
погашення кредиту - у встановленій сумі
та строки, не виконували, внаслідок
чого допустили заборгованість по
кредиту.

Визначаючи розмір заборгованості по
кредитному договору позивачем
враховані всі умови Кредитної угоди та
Додаткових угод, якими були
передбачені процентні ставки за
користування кредитними коштами та
штрафні санкції.

Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
кредитору надані грошові кошти (кредит)
та сплатити проценти у строки та на
умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором позики встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то у
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до умов договору.

Згідно ч.1 ст.1056-1 розмір процентів, тип
процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (штрафом,
пенею).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п.2.5 додаткової угоди № 3 до
кредитного договору № К/08-23 від 24.04.2008
року проценти за користування кредитом
нараховуються щоденно після
закінчення операційного дня, на суму
фактичного залишку заборгованості по
кредиту за методом: «факт/360», виходячи
з процентної ставки у розмірі 13% річних.
Позичальник сплачує проценти за
користування кредитом у валюті кредиту
щомісяця, починаючи з наступного
місяця від дати укладення Кредитного
договору, відповідно до графіку
повернення кредиту.

У відповідності до п. 6.2 Кредитного
договору, за несвоєчасне перерахування
коштів (повністю або частково), а також
за будь-яке інше порушення стороною
своїх зобов'язань за цим договором,
винна сторона сплачує потерпілій пеню
за кожний день порушення виходячи з
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діє на момент такої сплати.
Крім цього, у відповідності до п. 6.3
Кредитного договору, у разі порушення
позичальником будь-яких зобов'язань за
цим договором та/або за Договором
іпотеки, банк має право надіслати
позичальнику письмове повідомлення з
вимогою виправити порушення протягом 5
робочих днів з дати отримання
повідомлення. Якщо позичальник не
виправить порушення протягом
вказаного терміну, Банк має право на
дострокове стягнення (повернення)
заборгованості по кредиту у повному
обсязі.

На підставі зазначеної умови договору,
заборгованість позивача по пені за
несвоєчасну сплату основного боргу
становить 610,02 доларів США, а
заборгованість позивача по пені за
несвоєчасну сплату відсотків
становить 5 151,87 доларів США.

Відповідно до п.п.4.1.16 п.4.1 Додаткової
угоди № 3 від 06 серпня 2009 року до
Кредитного договору, позичальник
зобов'язаний на письмову вимогу банку у
випадках, передбачених Кредитним
договором та/або Договором іпотеки,
достроково повернути кредит, сплатити
проценти за користування ним та інші
платежі по Договору.

Відповідно до п.7.1 Додаткової угоди № 3
від 06.08.2009 року до Кредитного договору,
в разі порушення позичальником
будь-яких зобов'язань за цим договором
та/або в разі прострочення сплати
чергових щомісячних платежів понад 30
календарних днів, банк має право
вимагати від позичальника
дострокового виконання всіх
зобов'язань за цим договором, а саме:
дострокового повернення кредиту в
повному обсязі зі сплатою всіх сум,
належних до сплати за цим договором,
договором іпотеки/поруки, включаючи
проценти за користування кредитом та
всі інші платежі по договору.

Таким чином позивач діяв відповідно до
умов договору.

Кредитний договір підписано сторонами,
такий не визнавався недійсним, не
розривався, зустрічний позов щодо
визнання договору чи його окремих
положень не заявлявся.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність законних підстав для повного
задоволення районним судом позову в
загальній сумі 256 120,45 доларів США, що
відповідно до курсу НБУ станом на 12
жовтня 2011 року становить 2 041 971,51
гривень, з яких 190 000 доларів США -
заборгованості за кредитом, 60 358,56
доларів США - заборгованості за
відсотками, 5 151,87 доларів США сума пені
за несвоєчасну сплату процентів та 610,02
доларів США пені за несвоєчасну сплату
основного боргу.

Враховуючи, що судом правильно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно застосовано матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду
справи, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, то за
таких обставин підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308,
п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 25 березня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Бойко С.М.

Гірник Т.А.