АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2/643/3283/2013
Провадження № 22-ц-/790/7858/13
Головуючий І інстанції:
Категорія: із договорів кредиту
Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Ізмайлової
Г.Н. Пшенічної Л.В.,

при секретарі -
Курносової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 16 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до комунального закладу
охорони здоров'я «Харківська міська
клінічна багатопрофільна лікарня №17»
в особі головного лікаря Черепова Д.В.
про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и л а:

31 травня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом та просила визнати
протиправними дії головного лікаря
комунального закладу охорони здоров'я
«Харківська міська клінічна
багатопрофільна лікарня №17 Черепова
Д.В., щодо надання та поширення
конфіденційної інформації з обмеженим
доступом, без її згоди ї в розумінні
абзацу 8 ст. 2 Закону України «Про захист
персональних даних», визнати дії
головного лікаря комунального закладу
охорони здоров'я "Харківська міська
клінічна багатопрофільна лікарня №17"
Черепова Д.В., що порушили права
фізичної особи на таємницю стану свого
здоров'я, які гарантовані частиною 1 ст.
286 Цивільного кодексу України та нормою
статті 39-1 Закону України "Про основи
законодавства України про охорону
здоров'я", стягнути з відповідача на її
користь судовий збір у розмірі 114 гр. 70
коп.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що з 08.03.2011г. по 30.03.2011
г. вона потрапила в травматологічне
відділення КУОЗ «Харківська клінічна
лікарня № 17». У зв'язку з чим відбулося
оперативне втручання. Відповідно до
виписок з лікарні з 17.05.2011 року по 27.05.2011
року, та з 13.07.2011 року по 18.07.2011 р. вона
перебувала в лікарні №17 під особливим
наглядом лікарів.

Як їй стало відомо, стосовно її стану
здоров'я було створено довідку за
підписом голови комісії ОСОБА_3,
відповідно до змісту якої, комісія
отримала її медичні картки та медичну
документацію від відповідача і в
подальшому дослідила, вивчила,
поширила конфіденційну інформацію
стосовно неї третім особам.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 16 жовтня 2013 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу

На обґрунтування апеляційної скарги,
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
вказує, що суд не повно та не всебічно
з'ясував обставини справи, просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі, а також
стягнути з відповідача на її користь
судовий збір у розмірі 344,13грн..

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що були
заявлені сторонами у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, судова колегія приходить до
наступного:

Відповідно до положень ст.. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вимогам вказаного закону рішення
відповідає .

Розглядом справи встановлено, що
ОСОБА_1 неодноразово перебувала на
стаціонарному лікуванні у зв'язку з
отриманою травмою.

У січні 2012 року позивач звернулась до
прокурора Московського району м.
Харкова з заявою про порушення
кримінальної справи за ознаками ст.. 140
КК України у зв'язку з неналежним
виконанням медичними працівниками
своїх професійних обов'язків під час
проведення їй операцій та лікування у
Харківській міський клінічній
багатопрофільній лікарні №17,
внаслідок чого були спричинені тяжкі
для неї, як хворого, наслідки.

17 січня 2012 року прокурором
Московського району м. Харкова
відповідно до вимог ст.. 112 КПК України
вказана заява була направлена на ім'я
начальника Московського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області для
проведення перевірки в порядку ст.. 97
ЦПК України (лист 03-54/12).

На ім'я начальника головного
управління здоров'я було направлено
листа ДІМ Московського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області з
проханням у зв'язку з вирішенням
питання щодо порушення кримінальної
справи провести відомчу комісійну
перевірку щодо правильності лікування
ОСОБА_1 лікарями ХМКМЛ №17.

З метою перевірки стану надання
медичної допомоги ОСОБА_1 в умовах КЗОЗ
«ХМКБЛ №17» на виконання листа ДІМ
Московського РВ ХМУ УМВС України в
Харківській області наказом Головного
управління охорони здоров'я від 4 липня
2012 року за № 443 була створена комісія, у
склад якої увійшли:

- головний позаштатний спеціаліст
з травматології Головного управління
охорони здоров'я Харківської обласної
адміністрації;

- в.о. начальника відділу
амбулаторно - поліклінічної допомоги
управління організації лікувально -
профілактичної допомоги дорослому
населенню Департаменту охорони
здоров'я Харківської міської ради;

- заступник головного лікаря з
медичної частини КЗОЗ «Обласна
клінічна травматологічна лікарня»;

- завідувач 2-го травматологічного
відділення КЗОЗ «Харківська міська
лікарня швидкої та невідкладної
медичної допомоги ім.. професора О.І.
Мещанікова».

- завідувача травматологічного
відділення КЗОЗ «Харківська міська
клінічна багатопрофільна лікарня №25
(а.с. 28, 10).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив із того, що надання головним
лікарем лікарні №17 інформації комісії,
яка була створена на підставі наказу
начальника Головного управління
охорони здоров'я Харківської обласної
державної адміністрації від 04.07. 2012
року № 443, який діяв на підставі
«Положення про головне управління
охорони здоров'я Харківської обласної
державної адміністрації»,
затвердженого розпорядженням голови
обласної державної адміністрації від
14.04.2011 року № 163, не може розглядатися як
надання та поширення конфіденційної
інформації з обмеженим доступом без
згоди ОСОБА_1 в розумінні абзацу 8 ст. 2
Закону України «Про захист
персональних даних», оскільки така
інформація необхідна була, в першу
чергу, в інтересах захисту прав ОСОБА_1,
яка звернулася з заявою до
правоохоронних органів.

З висновком суду першої інстанції
судова колегія погоджується, оскільки
він ґрунтується на основі повно та
всебічно досліджених судом доказів.

Так, задля виконання наказу начальника
Головного управління охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації комісія провела виїздне
засідання на якому комісією була
вивчена медична документація: медичні
карти стаціонарного хворого, та
зроблений висновок, про те, що тактика
надання медичної допомоги відносно
хворої ОСОБА_1 є вірною. Довідка про
результати розгляду комісії була
надана у встановлений законом термін
до Головного управління охорони
здоров'я Харківської обласної
державної адміністрації. Про час
засідання комісії позивачка була
попереджена в телефонному режимі,
також їй було запропоновано прибути на
засідання комісії задля захисту своїх
законних інтересів.

В склад вказаної комісії входили
лікарі, які були призначені
начальником Головного управління
охорони здоров'я Харківської обласної
державної адміністрації О.В. Галацаном/

Згідно ст.. ст.. 10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу свої
вимог та заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивач на виконання вимог вказаного
процесуального закону не довела, що
відповідач - адміністрація
лікувального закладу при наданні
інформації про хвору діяла в порушення
вимог передбачених положеннями ст. 32
Конституції України, ст. ст. 6, 10 та 14
Закону України «Про захист
персональних даних», Статуту
лікувального закладу.

Посилання позивачки на протиправне
поширення інформації про стан її
здоров'я без її згоди не погоджується з
вимогами ст. ст. 6, 14 Закону України "Про
захист персональних даних" які
визначають, що поширення персональних
даних без згоди суб'єкту персональних
даних або уповноваженої ним особи
дозволяється у випадках захисту прав
людини.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір в межах заявлених
позовних вимог, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази,
встановив фактичні обставини справи,
правильно визначився з юридичною
природою правовідносин, що виникли між
сторонами, правовими підставами для
відмови у задоволені позову, і законом,
що регулює правовідносини.

Виконавши вимоги цивільного
судочинства, суд ухвалив рішення таке,
що відповідає вимогам ст.. ст. 213, 214 ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 16 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, протягом двадцяти днів
може бути оскаржена в касаційному
порядку шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -