рава № 646/541/13-ц
Провадження № 2/646/647/2013
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2013 року

м.Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого – судді Олізаренко С.М.,

при секретарі – Кочуковій О.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3,
про усунення перешкод у виконанні
зобов’язань за договором довічного
утримання, здійсненні права власності
та про виселення, –

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, в якому просила
усунути перешкоди у виконанні
зобов’язань за договором довічного
утримання від 20 червня 2012 року, усунути
перешкоди у здійсненні права власності
на квартиру №36 в будинку №48 по
пр..Гагаріна у м.Харкові та про
виселення ОСОБА_2 з вищевказаної
квартири.

В обґрунтування позову послалася на те,
що 20.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено договір довічного утримання,
за яким ОСОБА_3 передав в її власність
квартиру №36 в будинку №48 по
пр..Гагаріна у м.Харкові, загальною
площею 40,7 кв.м. (далі – спірна квартира),
а позивач зобов’язалась забезпечувати
його утриманням довічно: забезпечувати
харчуванням та одягом, доглядати,
надавати необхідну грошову та іншу
допомогу, підтримувати житлове
приміщення у належному стані. Позивач
належним чином виконувала умови
договору до 15.11.2012р., коли у спірній
квартири оселився відповідач, змінив
замки на вхідних дверях, не пускає її до
квартири, забороняє ОСОБА_3 виходити з
квартири та перешкоджає їх
спілкуванню.

В судовому засіданні відповідач завив
клопотання про зупинення провадження
по справі до розгляду цивільної справи
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
розірвання вищевказаного договору
довічного утримання.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду від 19.03.2013р. клопотання
відповідача було задоволено та
провадження по справі зупинено до
розгляду вищевказаної цивільної
справи та відновлено ухвалою суду від
31.10.2013р.

В судові засідання, призначені на
21.11.2013р., 12.12.2013р. позивач, належним чином
повідомлена про час та дату судового
засідання за адресою, вказаною нею в
позові, не з’явилася, причини неявки
суду не повідомила. Враховуючи
передбачені законом строки розгляду
цивільних справ, а також зважаючи, що
справа перебуває в провадженні суду з
05.02.2013р., при цьому позивач 19.03.2013р.
приймала участь у судовому засіданні
та мала змогу реалізувати своє право на
надання суду доказів в обґрунтування
своїх позовних вимог, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності позивача на підставі
наданих доказів.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4, належним чином повідомлені про
час та дату судового розгляду, в судове
засідання не з’явилися, надавши
письмові заперечення проти позову.

Третя особа ОСОБА_3, належним чином
повідомлений про час та дату судового
розгляду, в судове засідання не
зявився, причини неявки суду не
повідомив.

Дослідивши надані суду письмові
пояснення та надані докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтею 756 ЦК України встановлено
правові наслідки розірвання договору
довічного утримання (догляду). Так, у
разі розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню (ч.1 ст.756 ЦК України) У разі
розірвання договору у зв'язку з
неможливістю його подальшого
виконання набувачем з підстав, що мають
істотне значення, суд може залишити за
набувачем право власності на частину
майна, з урахуванням тривалості часу,
протягом якого він належно виконував
свої обов'язки за договором. (ч.2 ст.756 ЦК
України)

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст..10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 24 березня 2012р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір
довічного утримання (догляду),
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5

За умовами укладеного договору
відчужувач ОСОБА_3 передав, а набувач
ОСОБА_1 прийняла у власність належну
відчужувачу квартиру № 36,
розташовану в буд.48 по пр..Гагаріна в
м.Харкові, та утримувати
відчужувача. Цим же договором було
накладено заборону відчуження
зазначеної в договорі квартири.

Відповідно до умов договору
матеріальне забезпечення з
утримання (догляду), яке щомісячно
має надаватись відчужувану,
оцінюється сторонами у суму 200
грн. та підлягає індексації. Утримання
(догляд) визначається сторонами у
вигляді довічного матеріального
забезпечення відчужувача, надання йому
усіх видів догляду (опікування), а саме:
забезпечення відчужувача харчуванням,
необхідним одягом, медикаментами та
лікарськими засобами; надання медичної
допомоги шляхом залучення
кваліфікованих медичних працівників
(лікарів, медичних сестер тощо); оплата
за власний рахунок комунальних
послуг, інших платежів, пов’язаних з
проживанням відчужувача; надання
будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх
необхідних дій щодо забезпечення
відчужувача всіма засобами, предметами
домашнього вжитку, речами, літературою
тощо. До обов’язків набувача також
входить додаткових доручень
відчужувача, необхідних для
забезпечення останнього належним
доглядом, а також житлом в квартирі, що
є предметом договору, довічно.

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 01.08.2013р.
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено
частково: розірвано договір довічного
утримання, укладений 20 червня 2012 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_3
право власності на квартиру №36 в
будинку №48 по пр..Гагаріна у м.Харкові,
загальною площею 40,7 кв.м.; знято з
квартири № 36 в будинку № 48 по
пр..Гагаріна в м.Харкові заборону
відчуження.

Підставою для задоволення позову
зазначено невиконання ОСОБА_1 своїх
обов’язків згідно договору відносно
ОСОБА_3 з моменту його укладення, тобто
з 20.06.2012р., а не з 15.11.2012р., як на те
посилається ОСОБА_1

Вказане рішення суду набуло законної
сили, а тому обставини, що ним
встановлені, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України не підлягають доказуванню.

Таким чином, спірний договір було
розірвано на підставі ч.1 ст.756 ЦК
України. Наявність підстав для
розірвання договору, передбачених ч.2
ст.756 ЦК України, суду не доведено.

Відповідно до ст.. 41 Конституції
України, ст. 321 ЦК України кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Як вбачається з рішення
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 01.08.2013р., яке набуло
законної сили, договір довічного
утримання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірвано та право власності на
квартиру №36 в будинку №48 по
пр..Гагаріна у м.Харкові визнано за
ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд не вбачає
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 226, 294 ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, про усунення перешкод у
виконанні зобов’язань за договором
довічного утримання, здійсненні права
власності та про виселення залишити
без задоволення.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

Суддя:

С.М. Олізаренко