АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції: Кирилюк І.В.
Доповідач: Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючої судді
Музичко С.Г.,

суддів
Кравець В.А., Семенюк Т.А.
при секретарі
Круглику В.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

прокурора
Олійника А.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 12 липня 2013
року у справі за заявою ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
незалежного третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від 20
липня 2012 року у цивільній справі за
позовом Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про розірвання кредитного договору,
стягнення заборгованості за кредитним
договором та застосованих штрафних
санкцій.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 12.07.2013 в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно
діючого незалежного третейського суду
при Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від
20.07.2012 у справі №288/12 за позовом
Кредитної спілки «Центр фінансових
послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
розірвання кредитного договору,
стягнення заборгованості за кредитним
договором та застосованих штрафних
санкцій відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
22.10.2007 між КС «ЦФП» та членами кредитної
спілки ОСОБА_1 (позичальник), ОСОБА_3
(поручитель), ОСОБА_4 (поручитель) було
укладено кредитний договір В-57/0047/07/16/06,
відповідно до якого кредитодавець
зобов'язується надати позичальнику
грошові кошти в кредит в сумі 20 000,00 грн.
на ремонт житла. 22.10.2007 між КС «ЦФП»,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено
додаткову угоду до кредитного
договору, в якій сторони погодили, що
всі спірні питання, пов'язані з
виконанням кредитного договору
вирішуватимуться шляхом розгляду їх
постійно діючим третейським судом
відповідно до регламенту третейського
суду. Рішенням третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від
20.07.2012 у справі № 288/12 позов задоволено
повністю; кредитний договір №
В-57/0047/07/16/06, укладений між КС «ЦФП» та
ОСОБА_1 22.10.2007 розірвано; стягнуто
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь
КС «ЦФП» 35 724,76 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що правові підстави для
скасування рішення третейського суду
при Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від
20.07.2012 відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 12.07.2013.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.
Зазначає, що справа, в якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2, старший
прокурор Прокуратури м. Києва Олійник
А.Д. просили задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній доводів. КС
«ЦФП» та ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили, що відповідно до ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду справи
за їх відсутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України
сторони, треті особи, а також особи, які
не брали участі у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права і обов'язки, мають право
звернутися до суду із заявою про
скасування рішення третейського суду.

Згідно зі ст. 389-5 ЦПК України рішення
третейського суду може бути
скасовано лише у випадках,
передбачених цією статтею, а саме у
разі, якщо: справа, в якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; рішення
третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської
угоди, то скасовано може бути лише ту
частину рішення, що стосується питань,
які виходять за межі третейської угоди;
третейську угоду визнано судом
недійсною; склад третейського суду,
яким прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону; третейський суд
вирішив питання про права і обов'язки
осіб, які не брали участі у справі.

Статтею 51 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що
рішення третейського суду може бути
оскаржене сторонами, третіми особами, а
також особами, які не брали участь у
справі, в разі якщо третейський суд
вирішив питання про їх права і
обов'язки, у випадках, передбачених цим
Законом, до компетентного суду
відповідно до встановлених законом
підвідомчості та підсудності справ.

Частиною 2 вищевказаної статті
визначено перелік підстав, з яких
рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване компетентним
судом, зокрема, якщо справа, по якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; якщо рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди;
третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом; склад третейського
суду, яким прийнято рішення не
відповідав вимогам статей 16-19 цього
Закону; третейський суд вирішив
питання про права і обов'язки осіб, які
не брали участь у справі.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про третейські суди»
третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ у спорах щодо захисту
прав споживачів, у тому числі
споживачів послуг банку (кредитної
спілки).

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначено, що
споживчий кредит - кошти, що надаються
кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції.

У спорі, який був розглянутий
третейським судом, за захистом свого
порушеного майнового права, шляхом
стягнення з боржника заборгованості за
кредитним договором, до компетентного
суду звернувся банк (позивач), який не є
споживачем банківських послуг,
виходячи з положень Закону України
«Про захист прав споживачів». Таким
чином, розглянутий третейським судом
спір не є спором щодо захисту прав
споживача.

Оскаржуване рішення третейського суду
прийнято у спорі, передбаченому
третейським застереженням, яке
визначено у додатковій угоді від 22.10.2007,
укладеній між КС «ЦФП», ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Склад третейського суду, яким прийнято
рішення, відповідає вимогам закону та
Регламенту. Третейський суд вирішив
питання про права і обов'язки осіб, які
брали участь у справі.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження у судовому
засіданні, не спростовують висновків
суду першої інстанції, не впливають на
їх правильність та не можуть бути
прийняті до уваги.

За таких обставин, оскаржувана ухвала
суду першої інстанції ґрунтується на
вимогах закону та матеріалах справи,
підстав для її скасування не
встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 305, 312-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 12 липня 2013 рокузалишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді