Справа № 725/7311/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2013 Першотравневий
районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Зитинюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів, посилаючись на
те, що 14.07.1994 року між нею та
відповідачем був укладений шлюб, від
якого у них є троє дітей: дочка –
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є на даний час
повнолітньою, та неповнолітні дочки –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зазначає, що сімейне життя не склалося
із-за різних поглядів на життя, вони
перестали розуміти один одного,
втратили почуття любові та довіри.
Вказує, що їхній шлюб існує формально
та суперечить її інтересам та
інтересам дітей, оскільки відповідач
не приймає участі у вихованні дітей,
створює своїми діями умови неможливі
для нормального розвитку дітей,
проживає окремо. Позивачка вважає
подальше сумісне життя та збереження
сім’ї неможливим.

Їхні діти проживають разом з нею,
виховуються нею та перебуває на її
утриманні, ніякої матеріальної
допомоги від чоловіка на дітей не
отримує. Позивачка зазначає, що їй
важко самостійно забезпечити
матеріальні потреби дітей, а
відповідач, знаючи, що їхні діти
потребують постійної батьківської
уваги і допомоги, ухиляється від
виконання своїх обов’язків.

Просить суд, розірвати шлюб між ними,
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітніх
доньок – ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в
розмірі по 1286 грн. на кожну дитину,
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з дня подання позовної заяви
до досягнення дітьми повноліття, після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
ОСОБА_5 та стягнути з відповідача на її
користь понесені судові витрати.

В судове засідання позивачка не
з’явилася. Від неї до суду надійшла
заява, в якій просила суд справу
слухати у її відсутності та шлюб
розірвати і стягнути аліменти, а також
після розірвання шлюбу залишити їй
прізвище ОСОБА_5.

В судове засідання відповідач не
з’явився. Від нього до суду надійшла
заява, в якій просив суд справу слухати
у його відсутності. Позов визнав
частково, в частині розірвання шлюбу.
Щодо вимоги про сплату аліментів на
утримання неповнолітніх дітей
відповідач просив суд стягувати з
нього по 450 грн. щомісячно на кожну
дитину.

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України
судове засідання проводилось без
технічної фіксації.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 14
липня 1994 року було укладено шлюб, який
зареєстровано Чернівецьким
міськвідділом реєстрації актів
громадського стану, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №939 (а.с.6).

Від шлюбу у сторін є троє дітей: дочка
– ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є на даний
час повнолітньою, та неповнолітні
дочки – ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією
паспорта та копіями свідоцтв про
народження. (а.с.8, 10-11).

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

У статті 112 СК України зазначено, що суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Отже, як вбачається із викладеного,
шлюб носить формальний характер,
подружні відносини між ними фактично
припинені, між ними втрачено почуття
любові та довіри.

А тому, зважаючи на вищевикладене, суд
вважає, що позовні вимоги щодо
розірвання шлюбу між сторонами
підлягають задоволенню, оскільки вони
перестали розуміти один одного,
втратили почуття любові один до одного
та подальше існування шлюбу суперечить
інтересам сторін.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов?язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України
передбачено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.183 СК України якщо
стягуються аліменти на двох і більше
дітей, суд визначає єдину частку від
заробітку (доходу) матері, батька на їх
утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Враховуючи зазначені вище вимоги
закону, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, суд керуючись
законом, з урахуванням матеріального
становища сторін і їх малолітніх дітей,
вважає, що позовні вимоги про стягнення
з відповідача аліментів на користь
позивачки на утримання малолітніх
дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають
частковому задоволенню, а саме на суму
900 грн.

При цьому, суд виходить з розумності
та достатності вказаного розміру
стягуваних аліментів, необхідних для
задоволення потреб позивачки на
утримання малолітніх дітей, реальної
можливості відповідача вказаний
розмір аліментів сплачувати щомісячно,
не порушуючи прав останнього.

Щодо позовної вимоги, про залишення
ОСОБА_6 після розірвання шлюбу прізвище
«Соловйова», то суд вважає, що і в цій
частині позов підлягає задоволенню,
оскільки відповідно до ст. 113 СК України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Встановлені судом обставини повністю
підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст. 80, 180-185, 191 СК України,
ст.ст. ст.ст.10, 11, 60, 64, 84, 88, 174, 208, 209, 212-215,
218, 223, 224-228 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
укладений 14 липня 1994 року
зареєстрований Чернівецьким
міськвідділом реєстрації актів
громадського стану, актовий запис за
№939.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти
на утримання двох неповнолітніх дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в
розмірі 900 грн. щомісячно, але не менше
30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 09.12.2013
року і до досягнення ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити прізвище – ОСОБА_1.

В іншій частині позову – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню
в частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Першотравневого

районного суду
м.Чернівці
І.
А. Скуляк