Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/4315/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2013
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у особі
головуючого судді Надопта А.А., при
секретарі Чернянчук К.П., за участю
сторін, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
м.Виноградів цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадковий житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 заклала позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадковий житловий
будинок.

Вимоги позову мотивовано
тим, що 24.11.2012 року померла рідна сестра
матері позивачки, яка є її тіткою –
ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась
спадщина, яка складається з житлового
будинку в с.Тросник, вул.Шолохова,41
Виноградівського району, на який
відсутні правовстановлюючі документи,
а також земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Чоловік тітки позивачки
помер ще понад тридцять років тому, у
них не було дітей, а тому спадкоємці
першої черги відсутні. Згідно довідки
Фанчиківської сільської ради № 479 від
05.09.2013 року ОСОБА_6, яка померла 24.11.2013
року в с.Тросник, вул.Шолохова,41 – була
зареєстрована і проживала одна.

Мати ОСОБА_7 померла ще 26.03.2009 року,
батько позивачки ОСОБА_8 помер 24.04.1995
року.

Після смерті спадковий
житловий будинок перейшов у володіння
та користування позивачки. Позивачка
ОСОБА_1 прийняла спадщину як
спадкоємець за правом представлення,
так як подала в шестимісячний строк з
дня відкриття спадщини до
Виноградівської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, про що свідчить
лист № 221/01-16 від 31.08.2013 року.

Згідно довідки КП
«Виноградівського районне БТІ» № 419
від 07.08.2013 року правовстановлюючих
документів на даний житловий будинок
не оформлено, а тому я не маю можливості
надати державному нотаріусу
правовстановлюючий документ на даний
будинок для отримання свідоцтва про
право на спадщину, в зв’язку з чим
державним нотаріусом мене було
повідомлено про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину.
Житловий будинок рахується за померлою
тіткою ОСОБА_5.

Крім позивачки, спадкоємцями є
відповідачі – дядько позивачки та
рідний брат спадкодавця ОСОБА_2,
мешканець с.Тросник, вул.Чапаєва,69
Виноградівського району, який спадщину
не прийняв і подав заяву про відмову
від спадщини та рідна сестра
позивачки-Зихор ОСОБА_9, мешканка
с.Тросник, вул.Туряниці,45
Виноградівського району, яка спадщину
не прийняла.

Також позивачкою залучено до справи в
якості відповідача її рідного сина
ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, так як
заповітом, посвідченим секретарем
виконавчого комітету Фанчиківської
сільської ради 27.01.2010 року тітка
позивачки ОСОБА_5 заповіла сину
позивачки земельну ділянку, яка
належала їй на підставі державного
акту про право приватної власності на
землю серії ІІ-ЗК № 018731.

За таких обставин та в
зв’язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
житловий будинок позивачка змушена
звернутись до суду з позовом про
визнання за нею права власності на
спадкове майно – житловий будинок в
с.Тросник, вул.Шолохова,41
Виноградівського району.

Позивачка ОСОБА_1, в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала та
просила суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в
судовому засіданні заявлені до них
вимоги визнали повністю та не
заперечили проти їх задоволення.

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов’язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачами позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання ним позову
прийнято судом.

В судовому засіданні
встановлено, що 24.11.2012 року померла
рідна сестра матері позивачки, яка є її
тіткою – ОСОБА_5, після смерті якої
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку в с.Тросник,
вул.Шолохова,41 Виноградівського
району, на який відсутні
правовстановлюючі документи, а також
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Чоловік тітки позивачки
помер ще понад тридцять років тому, у
них не було дітей, а тому спадкоємці
першої черги відсутні. Згідно довідки
Фанчиківської сільської ради № 479 від
05.09.2013 року ОСОБА_6, яка померла 24.11.2013
року в с.Тросник, вул.Шолохова,41 – була
зареєстрована і проживала одна.

Мати ОСОБА_7 померла ще 26.03.2009 року,
батько позивачки ОСОБА_8 помер 24.04.1995
року.

Після смерті спадковий
житловий будинок перейшов у володіння
та користування позивачки. Позивачка
ОСОБА_1 прийняла спадщину як
спадкоємець за правом представлення,
так як подала в шестимісячний строк з
дня відкриття спадщини до
Виноградівської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, про що свідчить
лист № 221/01-16 від 31.08.2013 року.

Згідно довідки КП
«Виноградівського районне БТІ» № 419
від 07.08.2013 року правовстановлюючих
документів на даний житловий будинок
не оформлено, а тому я не маю можливості
надати державному нотаріусу
правовстановлюючий документ на даний
будинок для отримання свідоцтва про
право на спадщину, в зв’язку з чим
державним нотаріусом мене було
повідомлено про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину.
Житловий будинок рахується за померлою
тіткою ОСОБА_5, інвентаризаційна
вартість будинку становить 56 029,00 грн.

Крім позивачки, спадкоємцями є
відповідачі – дядько позивачки та
рідний брат спадкодавця ОСОБА_2,
мешканець с.Тросник, вул.Чапаєва,69
Виноградівського району, який спадщину
не прийняв і подав заяву про відмову
від спадщини та рідна сестра
позивачки-Зихор ОСОБА_9, мешканка
с.Тросник, вул.Туряниці,45
Виноградівського району, яка спадщину
не прийняла.

Також позивачкою залучено до справи в
якості відповідача її рідного сина
ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, так як
заповітом, посвідченим секретарем
виконавчого комітету Фанчиківської
сільської ради 27.01.2010 року тітка
позивачки ОСОБА_5 заповіла сину
позивачки земельну ділянку, яка
належала їй на підставі державного
акту про право приватної власності на
землю серії ІІ-ЗК № 018731.

Відповідно до ст.1262 Цивільного кодексу
України у другу чергу право на
спадкування за законом мають рідні
брати та сестри спадкодавця, його баба
та дід як з боку батька, так і з боку
матері.

Відповідно до ч.3 ст.1266 Цивільного
кодексу України племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Згідно до правової позиції, викладеної
у ОСОБА_10 спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 27.09.2012, №
10-1387/0/4-12 "Про практику застосування
судами при розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування", вбачається, що у
відповідності до ст. 2 Закону України
від "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1
липня 2004 року N 1952-IV, державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.3 вище вказаного
Закону право власності та інші речові
права на нерухоме майно, набуті згідно
з діючими нормативно-правовими актами
до набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме
майно набувається в порядку, який
існував на час його спорудження, а не
виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення (Постанова від 13 червня
2012 р. N 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Крім того,
згідно з частиною першою та частиною
другою статті 5 Цивільного кодексу
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Так, 5 серпня 1992 року вперше на
законодавчому рівні було встановлено
порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення" (втратила чинність). Тобто
до 5 серпня 1992 року не передбачалась
процедура введення приватних житлових
будинків в експлуатацію при оформленні
права власності.

З аналізу положень Конституції України
та Цивільного кодексу України
вбачається, що не потребує введення в
експлуатацію приватних житлових
будинків, збудованих до 5 серпня 1992
року, при набутті права власності на
такі об'єкти. (ОСОБА_10, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо
прийняття в експлуатацію об'єктів,
закінчених будівництвом до 5 серпня 1992
року").

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації. (ОСОБА_10 Державної
архітектурно-будівельної інспекція
України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо
порядку прийняття в експлуатацію
самовільно побудованого садового
будинку і розмірів штрафів").

Відповідно до "Тимчасового положення
про порядок реєстрації права власності
на нерухоме майно", рішення суду є
правовстановлюючим документом, на
основі якого може бути проведена
реєстрація права власності на нерухоме
майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки,

що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до
Конвеції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. ОСОБА_8 не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред’явити позов про визнання
його права власності, зокрема, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких обставин та в
зв’язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
житловий будинок позивачка змушена
звернутись до суду з позовом про
визнання за нею права власності на
спадкове майно – житловий будинок в
с.Тросник, вул.Шолохова,41
Виноградівського району.

З урахуванням всього вищевикладеного,
суд приходить до переконання, що
існують обставини, які є підставою для
визнання за позивачкою ОСОБА_1 права
власності на вище вказане нерухоме
майно.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами №41 по вул. Шолохова в с.
Тросник, Виноградівського району,
Закарпатської області.

.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_11