АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/8603/13
Головуючий 1-ї інстанції Клименко О.І.
Справа №642/6849/13-ц
Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коровіна С.Г., Коваленко
І.П.,

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Харкова від 19 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищеназваним позовом.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Харкова від 05 липня 2013 року
відкрито провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Харкова від 19 листопада 2013 року в
задоволенні клопотання про
призначення у справі судово-медичної
експертизи ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить ухвалу суду від 19.11.2013року
скасувати як таку, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити її до суду першої інстанції
для продовження розгляду, або
скасувати цю ухвалу і постановити нову,
або змінити її, з посиланням на те, що
вона винесена з порушенням норм
процесуального права. При цьому
зазначає, що судом не були враховані
положення ст.145 ЦПК України щодо
обов'язкового призначення експертизи
за клопотанням хоча б однієї із сторін,
якщо у справі необхідно встановити
характер і ступінь ушкодження здоров'я.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи, наведені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно роз'яснень Конституційного Суду
України наданих в рішеннях від 27 січня
2010 року №3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року
№12-рп/2010, від 08 липня 2010 року №18рп-2010,
від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011
положення пункту 8 частини третьої
статті 129 Конституції України стосовно
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду, крім випадків, визначених
законом, слід розуміти так, що у
цивільному процесі апеляційному
оскарженню підлягають ухвали за
винятком випадків, коли таке
оскарження заборонено законом.

Заборони, щодо оскарження ухвали про
відмову в задоволенні клопотання про
призначення експертизи чинне
цивільно-процесуальне законодавство
не містить.

Постановляючи ухвалу від 19.11.2013року
про відмову ОСОБА_1 у задоволені
клопотання про призначення у справі
судово-медичної експертизи, суд дійшов
правильного і обґрунтованого висновку
про відсутність для цього необхідних
підстав.

Так, підставами для проведення
експертизи є необхідність з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо. Питання, які повинні бути
поставлені перед експертами мають бути
чіткими, точними і конкретними, а їх
перелік повним.

Остаточне рішення щодо того, чи
призначати експертизу, чи ні,
приймається судом. За загальними
правилами, суд не зобов'язаний
призначати експертизу кожного разу,
коли про це заявлено клопотання
особами, які беруть участь у справі.

У ст.145 ЦПК України встановлено
вичерпний перелік випадків
обов'язкового призначення експертизи,
тобто коли суд не має права відхилити
відповідне клопотання.

Відповідно до положень вищеназваної
статті, призначення експертизи є
обов'язковим у разі задоволення
клопотання про призначення експертизи
обома сторонами. Призначення
експертизи є обов'язковим також за
клопотанням хоча б однієї із сторін,
якщо у справі необхідно встановити: 1)
характер і ступінь ушкодження здоров'я;
2) психічний стан особи: 3) вік особи,
якщо про це немає відповідних
документів і неможливо їх одержати.

Позивачем було заявлено усне
клопотання про призначення у справі
судово-медичної експертизи для
встановлення характеру і ступеню
ушкодження здоров'я. Зокрема, на
вирішення цієї експертизи ставляться
питання про можливість визначити
наявність або відсутність тілесного
ушкодження, захворювання, визначити
ступінь втрати особою загальної чи
професійної працездатності.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем ОСОБА_1 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції заявлено
позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 651,00грн. та
моральної шкоди в розмірі 50 000,00грн.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень заподіяно не було, тому
підстав для призначення йому такої
експертизи у суду не малося.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
суттєвими не являються, колегія суддів
не вбачає підстав для зміни або
скасування оскаржуваної ухвали, яка
постановлена з дотриманням норм
процесуального права.

Згідно п.1) ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з дотриманням
вимог закону.

Керуючись ст. 307ч.2п.1), 312ч.1п.1), 313, 314 ч.1п.4),
315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Ленінського районного
суду м. Харкова від 19 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -