Справа №591/8069/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бурда Б. В.Номер провадження
22-ц/788/2665/13 Суддя-доповідач - Дубровна В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В., Маслова В. О.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 07 листопада 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумиобленерго», третя особа -
Комунальне підприємство «Сумижитло»

про визнання недійсним протоколу та
стягнення моральної шкоди,

В
С Т А Н О В И Л А :

У 16 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду із зазначеним позовом, в
подальшому остаточно уточнивши його,
просила суд визнати незаконним
протокол №2412 від 27 серпня 2013 року про
накладення на неї штрафу в розмірі 2 607,08
грн. за порушення п.48 Правил
користування електричною енергією для
населення, стягнути на її користь
моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є
співвласником квартири АДРЕСА_1. У
вказаній квартирі вона не мешкає,
оскільки проживає у селі. 07 серпня 2013
року працівники відповідача у ії
відсутність склали акт про порушення
Правил користування електричною
енергією для населення за №002412,
відповідно до якого вона нібито
незаконно приєдналася до мережі
електропостачання, яка не є власністю
енергопостачальника, та користувалася
електроенергією поза приладами обліку.
27 серпня 2013року на підставі
зазначеного акту комісією ПАТ
«Сумиобленерго» було складено
протокол №2412, яким на неї накладені
фінансові санкції в сумі 2 607,08 грн. за
використану поза обліком електричну
енергію, а також відключено від
постачання електричної енергії.
Зазначала, що роботи з облаштування
електропроводки для приєднання
пральної машинки на ії прохання
здійснювали працівники ЖЕО у 2005 році та
з того часу до неї з боку відповідача не
було жодних зауважень. Внаслідок
незаконних дій відповідача погіршився
стан її здоров'я, вона була змушена
прикладати додаткових зусиль щодо
організації свого життя, чим їй завдана
моральна шкода.

Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 07 листопада 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, по суті
позовних вимог. При цьому зазначає, що у
спірній квартирі вона не мешкає та
здійснила переплату за користування
електроенергією, а суд при ухваленні
рішення взагалі не звернув уваги на ту
обставину, що їй не було сенсу
використовувати електроенергію поза
лічильником. Вказувала, що акт про
порушення був складений працівниками
відповідача за її відсутності, а коли
вона з'явилася та намагалася внести до
акту свої зауваження, їй не дали цього
зробити та навіть не дали в ньому
розписатися, відповівши, що в акті вже
зазначено про її відмову від підпису.
Зазначала, що дії працівників
відповідача були вчинені за її
відсутності й вона не знає, хто
перекрутив проводи на електрощитовій,
до якої мають вільний доступ сторонні
особи.

Не погоджується із застосуванням судом
п.42 Правил користування електричною
енергією для населення при вирішенні
даного спору, оскільки в даному випадку
лічильники обліку електроенергії всіх
квартир її поверху знаходяться на
сходових клітинах загального
користування будинку і, крім того,
електрощитові з лічильниками її
поверху не замикається на замок, що
робить вільний доступ до неї сторонніх
осіб. Вважає, що загально домова
електромережа знаходиться на
обслуговуванні КП «Сумижитло», а тому
огляд електрощитової повинен був
проводитися за участю його
представника.

Також не погоджується з висновком суду
про те, що вона самовільно здійснила
підключення електропроводки до
електромережі з метою збільшення
споживання електричної потужності,
оскільки під'єднання проводив електрик
обслуговуючої організації у 2005 році і з
того часу працівниками відповідача
щомісячно проводився щомісячний облік
спожитої електроенергії і ніяких
претензій до неї не виникало.

Зазначала, що нова електропроводка
була підключена до електромережі тому,
що в інструкції з експлуатації
пральної машини вимагалося, що розетка
повинна бути із заземленням, чого в її
квартирі не було. І тому для безпечної
експлуатації пральної машини вона
звернулася до обслуговуючої
організації з відповідною заявою про
підключення електропроводки її
квартири до загальної мережі, при цьому
ніякого збільшення споживання
електричної потужності не відбулося.

Крім того, вважає, що суд невірно
погодився з розміром фінансових
санкцій, нарахованих відповідачем,
оскільки останній їх визначив з дня
заміни приладу обліку, тобто з 17 жовтня
2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3, її представників ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які апеляційну скаргу
підтримують з мотивів у ній викладених,
пояснення представника ПАТ
«Сумиобленерго» Кендюшенка А.О., який
проти скарги заперечує, вивчивши
матеріали справи, перевіривши рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню, з постановленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні
позову, суд першої інстанції з
урахуванням положень ст.ст. 15,16 ЦК
України, дійшов до висновку, що остання,
пред'являючи позов про визнання
незаконними протоколу №2412, обрала
неналежний спосіб захисту своїх прав
та інтересів, оскільки складені
працівниками відповідача акт та
протокол є лише фіксацією порушення,
яке було виявлено під час проведення
постачальником енергії перевірки
дотримання Правил користування
електричною енергією для населення.

Але з таким висновком суду погодитись
не можливо.

У відповідності до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначених вимог суд першої інстанції
не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивачка ОСОБА_3 та
її донька ОСОБА_7 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло та витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с.18,19).

17 квітня 2006 року між ПАТ
«Сумиобленерго» та ОСОБА_3 укладений
Договір про користування електричною
енергією № 2521124, відповідно до умов
якого - п.п.18.2,18.4,18.6, споживач несе
відповідальність за порушення правил
користування електричною енергією,
виявлення у нього будь-яких видів
крадіжки електричної енергії або
порушення схеми обліку електричної
енергії (у тому числі при зміні
фазування), самовільне підключення до
електромереж енергопостачальника
(а.с.68).

07 серпня 2013 року під час проведення
працівниками ПАТ «Сумиобленерго»
перевірки дотримання Правил
користування електричною мережею для
населення в належній позивачці на
праві спільної часткової власності
квартирі встановлений факт порушення
вимог п. 48 ПКЕЕН - самовільне
підключення електрообладнання
квартири АДРЕСА_1 до мережі
електропостачання, яка не є власністю
енергопостачальника, та користування
електроенергією поза приладами обліку.

Факт порушення Правил користування
електричною енергією для населення був
засвідчений актом № 002412 від 07 серпня 2013
року.

27 серпня 2013 року у присутності
позивачки на засіданні комісії ПАТ
«Сумиобленерго» прийнято рішення про
нарахування по Акту про порушення
ПКЕЕН розміру обсягу вартості
необлікованої електричної енергії - 7452
кВт - та вартості необлікованої
електричної енергії, що становить 2607
грн. 08 коп. Цим рішенням встановлений
для ОСОБА_3 строк сплати нарахованої
суми - до 27 вересня 2013 року (а.с.4).

Тобто, зазначене рішення є обов'язковим
до виконання позивачкою, а тому, воно
може бути предметом судового розгляду.

Не можливо погодитись із висновком
суду першої інстанції, що позивачкою
обраний не належний спосіб захисту
порушеного права, з посиланням на те, що
оспорюваний протокол про нарахування
штрафних санкцій є фіксацією
порушення, яке було виявлено під час
проведення постачальником енергії
перевірки дотримання наведених вище
Правил і згідно зі ст. 57 ЦПК України
протокол є лише доказом, який у разі
виникнення спору повинен оцінюватися
судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України. При цьому, колегія суддів
виходить з того, що предметом
оскарження у рамках цієї справи є
рішення комісії, яке оформлене
протоколом. Воно, як і будь-які
незаконні рішення, дія чи
бездіяльність може бути оскаржене до
суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу . Крім
того, право особи на ефективний засіб
порушеного права передбачено і
Конвенцією про захист прав людини та
основних свобод (стаття 13), відповідно
до якої «кожен, чиї права та свободи,
визнані в цій Конвенції, було порушено,
має право на ефективний засіб
юридичного захисту в національному
органі, навіть якщо таке порушення було
вчинене особами, які здійснювали свої
офіційні повноваження».

Колегія суддів вважає, що знайшов
своє підтвердження факт самовільного
підключення електрообладнання до
квартири АДРЕСА_1, але не доведено, що
позивачка порушила правила
користування електроенергією, що
використовувала безоблікову
електроенергію. Крім того, колегія
суддів не може погодитись і
розрахунком збитків, проведеним
комісією та відображеним у рішення, що
є предметом оскарження.

Як уже зазначалось вище, 07 серпня 2013
року під час проведення працівниками
ПАТ «Сумиобленерго» перевірки вимог
Правил користування електричною
мережею для населення встановлений
факт порушення ОСОБА_3 вимог п. 48 ПКЕЕН
та складений акт (а.с.7), в якому йдеться
про «самовільне підключення до
електромережі, що не є власністю
енергопостачання шляхом улаштування
відкритої відпайки від вводу, що
призвело до без облікового споживання
електроенергії через пакетник 16А».

Допитані у судовому засіданні у
якості свідків працівники ПАТ
«Сумиобленерго» ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10,
які складали акт, підтвердили
виявлення позаоблікового використання
електроенергії.

Відповідно до п. 2, 36, 48, 53 Правил
користування електричною енергією для
населення (далі- ПКЕЕН) - самовільне
підключення - споживання електричної
енергії без укладення з
енергопостачальником договору про
користування електричною енергією або
підключення з порушенням цих Правил;
Споживач несе відповідальність згідно
із законодавством за: порушення правил
користування електричною енергією;
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку. У разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника. Акт про порушення
цих Правил розглядається комісією з
розгляду актів, що утворюється
енергопостачальником і складається не
менш як з трьох уповноважених
представників енергопостачальника.
Споживач має право бути присутнім на
засіданні комісії з розгляду актів. У
разі причетності споживача до
порушення цих Правил у протоколі
зазначаються: відомості щодо обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії; розрахунок проведених
нарахувань з посиланням на відповідні
пункти цих Правил та затвердженої
постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року N 562
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією. У разі відмови споживача від
сплати вартості необлікованої
електричної енергії
енергопостачальник звертається з
позовом до суду та має право припинити
постачання електричної енергії після
прийняття судом рішення на користь
енергопостачальника (крім випадку
виявлення факту самовільного
підключення).

З пояснень у судовому засіданні
позивачки, не довіряти яким у суду
немає підстав, оскільки вони
підтверджені належними доказами,
вбачається, що із січня 2013 року у її
квартирі ніхто не проживає. Після її
виходу на пенсію у грудні 2012 року
(пенсійне посвідчення, а.с.158), вона в
квартирі не проживає, а постійно
проживає одна у селі Стецьківка
Сумського району, у будинку померлої
мами. Нею надані суду квитанції по
оплаті витрат по електроенергії у
житловому будинку за адресою АДРЕСА_2,
де вона мешкає, і квитанції по
нарахуванню послуг з енергопостачання
по квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 177-213). Майже всі
квитанції за 2012 рік, які стосуються
квартири, мають позначку «оплаті не
підлягає», оскільки сума нарахувань за
користування електроенергією
становить «0». Крім того, позивачкою
надані квитанції про нарахування за
послуги з водовідведення і
водопостачання, які надавались їй за
адресою АДРЕСА_1, за період з 15 січня 2013
року по 15 червня 2013 року (а.с.217-221). Як
вбачається з цих квитанцій, показники
лічильників використання холодної і
гарячої води не змінювались протягом
зазначеного часу, вони становлять одну
і ту ж кількість: гаряче водопостачання
-142, холодне -208. Ця обставина безумовно
свідчить про те, що у квартирі ніхто не
проживав, і не користувався
комунальними послугами. В той же час, із
квитанцій, що стосуються будинку у с.
Стецьківка, вбачається щомісячне
використання електроенергії та
відповідно, щомісячне нарахування
вартості цих послуг і сплату них
позивачкою. Кількість використаної
електроенергії ОСОБА_3 у будинку
с.Стецьківка є прийнятними для
проживання у селі однієї особи.

Допитана у якості свідка у суді
апеляційної інстанції сусідка ОСОБА_3 -
ОСОБА_11 підтвердила викладені вище
обставини, а саме те, що позивачка у
справі дійсно тривалий час у квартирі
не проживає, оскільки живе у селі, у
будинку померлої мами. Її квартира
пустує, в ній ніхто не проживає. ОСОБА_3
не є спеціалістом в електроенергетиці.

Під час розгляду справи встановлено, що
позивачка не має спеціальної освіти,
не знається в електриці, за її
поясненнями вона ніколи не втручалася
в роботу лічильника.

З пояснень сторін вбачається, що
загальнодомова електромережа
знаходиться на обслуговуванні у
Комунальному підприємстві
«Сумижитло».

Відповідно до п.11 ПКЕЕН та договору про
постачання електричної енергії,
укладеного між ПАТ «Сумиобленерго» та
КП «Сумижитло» (а.с.159-1165), останнє несе
відповідальність за збереження
квартирних приладів обліку,
встановлених на сходових клітинах та
пломб на них.

Електрощитова, де знаходиться
лічильник, не замикається на ключ, до
лічильника мається вільний доступ,
будь-яка стороння особа може
втрутитись в роботу лічильника.

Сторонами підтверджена та обставина,
що у жовтні 2012 році без відома
позивачки та без її участі був
замінений електролічильник на її
квартиру. Коли і хто здійснив
улаштування відкритої відпайки від
вводу, що призвело до без облікового
споживання електроенергії, не
встановлено.

Споживач електричної енергії, тобто
позивачка у справі, відповідно до п. 42
ПКЕЕН зобов'язана забезпечувати
збереження приладів обліку і пломб на
них у разі розміщення приладу обліку в
квартирі або на іншому місці споживача.
Тобто, позивачка не несе
відповідальності за лічильник, який
розміщений поза її квартирою.

З пояснень позивачки вбачається, що 07
серпня 2013 року їй у село подзвонив син,
який приїхав з Росії, з м.
Санк-Петербурга, він є громадянином
Росії, що підтверджується наданими
суду проїздними документами та копією
його паспорту (а.с. 224-226, 223), знаходився у
квартирі по вул. Праці та повідомив, що
комісією виявлено викрадання
електроенергії. Вона тут же зібралась
і прибула до квартири. На момент
приїзду уже був складений акт, у якому
було зазначено, що вона відмовилась
його підписувати, хоча вона від підпису
не відмовлялась і їй не пропонували
його підписати. Працівники відповідача
склали акт без її участі ще до її
приїзду, не дали можливості внести
зауваження до акту.

Виявлення порушення працівниками
відповідача зафіксовано на відео
зйомку, яка міститься на диску у
матеріалах справи(а.с. 65). Водночас, диск
не містить фіксації відмови споживача
ОСОБА_3 від підписання акту.

Крім того, з відеозапису вбачається, що
після обезструмлення квартири ОСОБА_3
працівниками ПАТ «Сумиобленерго» на
кухні була виявлена одна робоча
розетка, підключена поза обліком, за
рахунок якої, на думку представника
відповідача, позивачка могла
безперешкодно використовувати не
обліковану електроенергію, за
допомогою електричної переноски,
підключаючи до неї як необхідні
електроприлади, так і лампочки для
освітлення всієї квартири. Прибуття
для перевірки працівників ПАТ
«Сумиобленерго» було неочікуваним, тим
не менше, при огляді квартири ОСОБА_3 не
була виявлена та зафіксована на
відеокамеру переноска, про яку йдеться
вище.

Нарахування обсягу та вартості не
облікованої енергії передбачено
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією від 04 травня 2006
року N 562 (далі-Методика).

Відповідно до п.п 6 п.3.1.ця Методика
застосовується на підставі акта про

порушення, складеного з урахуванням
вимог ПКЕЕН та у разі виявлення
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електромережі, що
не є власністю енергопостачальника.

В акті від 07 серпня 2013 року (а.с.7)
зафіксоване самовільне підключення до
електромережі, що не є власністю
енергопостачання, тобто порушення,
передбачене пп.6 п. 3.1 Методики .

Як вбачається з протоколу від 27
серпня 2013 року, комісія провела
нарахування розміру обсягу та вартості
не облікованої електроенергії
відповідно до п.3.3 «б» за формулою 2.7 п.3.5
Методики, з дня заміни приладу обліку,
тобто з 17 жовтня 2012 року, з чим
погодитись не можливо.

У п.3.3 «б», на який послалась у своїх
розрахунках комісія, йдеться про
розрахунок вартості не облікованої
електричної енергії «у разі
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричних мереж
енергопостачальника - із дня набуття
споживачем права власності на
електроустановку чи права
користування електроустановкою або із
дня здійснення останньої технічної
перевірки електричної мережі, до якої
було здійснене самовільне підключення,
але не більше сумарної кількості днів
за 12 календарних місяців, що
передували дню виявленню порушення, та
до дня усунення порушення».

Тобто, застосований розрахунок, який
стосується випадків самовільного
підключення до електричних мереж
енергопостачальника, в той час, коли
згідно акту, виявлене самовільне
підключення до електромережі, що не є
власністю енергопостачання.

Відповідно до абзацу 3 п.п. «а» п.
3.3.Методики розрахунок вартості
необлікованої електричної енергії
здійснюється:

якщо споживач установив пристрій, що
занижує покази приладу

обліку, учинив інші дії, що призвели до
споживання необлікованої

електричної енергії, виявити які
представники постачальника

електричної енергії під час
проведення контрольного огляду

приладуу обліку мали можливість,
споживачу робиться перерахунок за

спожиту електричну енергію з дня
останнього контрольного огляду

приладу обліку до дня виявлення
порушення, але не більше загальної

кількості днів за шість календарних
місяців, що передували дню

виявлення порушення.

Визначення поняття контрольного
огляду приладу обліку наведено у
Правилах користування
електричною енергією, затверджених
Постанововою НКРЕ 31.07.96
N 28 (у редакції постанови НКРЕ від
17.10.2005 року № 910.

У розділі 1.Загальні положення
зазначено про те, що норми розділів
«Загальні положення», «Межі балансової
належності та експлуатаційної
відповідальності сторін" та
"Особливості постачання електричної
енергії для населених пунктів"
поширюються на всіх споживачів без
винятку, в тому числі і на фізичних
осіб.

«Контрольний огляд засобу обліку»,
що наведний у розділі «Загальні
положення»- це виконання комплексу
робіт з метою візуального обстеження
цілісності засобу обліку (корпусу,
скла, кріплення тощо), цілісності
встановлених згідно з актом про

пломбування пломб та наявності
відбитків їх тавр, зняття показів
засобів обліку, а також з метою
виявлення без використання
спеціальних технічних засобів
та/або часткового демонтажу
будівельних конструкцій або
оздоблювальних матеріалів самовільних
підключень.

Здійснюючи контрольний огляд засобу
зв'язку, представники
енергопостачальника мають можливість
не тільки провести контрольне зняття
показань приладу обліку у споживача, а
також візуально обстежити цілісність
приладу обліку і пломб, встановлених на
ньому та провести обстеження
електроустановки на предмет виявлення
самовільних підключень без
використання спеціальних технічних
засобів та/або часткового демонтажу
будівельних конструкцій.

Відповідно до п.38 ПКЕЕН
енергопостачальник зобов'язується
проводити не менш як один раз на 6
місяців контрольне знімання показань
приладів обліку у споживачів
відповідно до затверджених графіків.

Відповідачеві пропонувалось
надати суду затверджені графіки, але
вони так і не були надані.
Представником відповідача не доведено,
що на виконання положень п. 38 ПКЕЕН ними
здійснювалось не менш як один раз на
6 місяців контрольне знімання
показань приладів обліку у
споживачів відповідно до затверджених
графіків.

За умови виконання викладених вище
обов'язків представники відповідача
могли б виявити порушення
безпосередньо після влаштування
відкритої відпайки, оскільки
виявлення цього порушення не вимагає
додаткових зусиль чи застосування
спеціальних приладів.

Враховуючи викладене, у разі
можливості виявлення представником
енергопостачальника порушень ПКЕЕН
без застосування спеціальних
технічних засобів під час здійснення
контрольного огляду засобу обліку,
нарахування обсягу та вартості не
облікованої електричної енергії на
підставі Акту про порушення ПКЕЕН має
здійснюватись за період з дати
останнього контрольного огляду
показань приладу обліку або технічної
перевірки, але не більше ніж за 6
календарних місяців.

Але відповідач не надав доказів, коли
саме був здійснений контрольних огляд
показань приладу обліку - лічильника до
квартири позивачки, що унеможливлює
визначитись з періодом нарахування.
Натомість, відповідачем нараховані
збитки із 17 жовтня 2012року - з дня
встановлення нового лічильника, який
повинен був встановлений працівниками
відповідача без будь-яких порушень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
визнання незаконним рішення засідання
комісії з розгляду акту № 002412 від 07
серпня 2013 року про порушення правил
користування електричною енергією, яке
оформлене протоколом № 2412 від 27 серпня
2013 року та згідно якого нараховані
штрафні санкції.

Водночас, колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди.
Моральна шкода відшкодовується у
випадках, передбачених законом або
договором.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Цивільного кодексу України,
Законом України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричної енергією для
населення, які не передбачають
відшкодування моральної шкоди, як
цього не передбачає і укладений між
сторонами договір.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно з ч. 1,2 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 07 листопада 2013 року
скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати незаконним рішення засідання
комісії з розгляду акту № 002412 від 07
серпня 2013 року про порушення правил
користування електричною енергією, яке
оформлене протоколом № 2412 від 27 серпня
2013 року.

У задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди
відмовити за їх необґрунтованості.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:

Судді: