Справа № 444/1762/13-ц
Провадження № 2/444/709/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

04 листопада 2013 року Жовківський
районний суд Львівської області у
складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Брунець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Жовкві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6
про визнання особи такою, що втатила
право на проживання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_6 , мотивуючи свою вимогу тим,
що в АДРЕСА_1 , яка складається з 3-ох
житлових кімнат площею 44.8 кв.м (9.3 ; 16.5;
19.0 ) , кухні пл. 8.8 кв. м., ванної кімнати-
2.8 кв. м., вбиральні-1.4 кв.м., коридору- 9.1
кв.м.. Квартира розташована на першому
поверсі, дво-поверхового будинку.

Позивачі є співвласниками даної
квартири , як члени сім"ї , яка була ними
приватизована на підставі рішення № 2
Куликівської селишної ради
Жовківського району від 19 січня 1995 року
.

Право власності на квартиру
підтверджується Свідоцтвом про право
власності , яке видане Львівським МБТІ.

24 квітня 1999 року позивачка , ОСОБА_3 ,
зареєструвала шлюб з відповідачем,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв"язку з чим
змінила своє дошлюбне прізвище .

Після реєстрації шлюбу
відповідач перейшов проживати до
квартири позивачів .

Саму реєстрацію проживання здійснено
тільки 15 березня 2000 року . Сімейне та
подружнє життя в подружжя Пелехівв не
склалося і тому шлюб між ними розірвано
.

Розірвання шлюбу зареєстровано в
Жовківському РАЦС

Відповідач з квартири позивачів вибув
в березні 2012 року та перейшов проживати
у квартиру свої матері по вищеназваній
адресі . Залишаючи квартиру, відповідач
забрав зі собою всі свої особисті речі.

Вже більше року відповідач не те, що не
проживає в господарстві позивачів, а
навіть не навідується до дітей , які
проживають разом з позивачами .

Факт відсутності відповідача по місцю
його реєстрації засвідчується актами
перевірки комісій .

Відповідач добровільно не бажає
знятися з реєстрації з квартири
позивачів, хоча неодноразово вони до
нього зверталися , а тому останні
змушені звернутися за судовим
захистом.

Позивачі в судове засідання не
зявились, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, однак подали до суду
заяви, в яких позовні вимоги
підтримують в повному обсязі, просять
позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Причини неявки суд не
повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки
в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про право власності,
виданого 14 лютого 1996 року вбачається,
що квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1,
дійсно належить на праві спільної
власності позивачам.

Про те, що ОСОБА_6 дійсно не
проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
підтверджується актом від 02.10.2012 року ,
04.02.2013 року, 08.04.2013 року, складеним
комісією в складі селищного голови Л.М.
Бови, дільничого інспектора ОСОБА_11, та
сусідів ОСОБА_9, ОСОБА_10, які встановили
наступне. Гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
зареєстрований в АДРЕСА_1. Зі слів
власника квартири ОСОБА_2 і сусідів
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 за даною
адресою не проживає з березня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України
член сім»ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік.

Відповідно ст.ст. 71, 163 Житлового
кодексу України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім»ї за ними жиле приміщення протягом
6 (шести) місяців.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом
семи днів на підставі заяви особи,
запиту органу реєстрації за новим
місцем проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою), свідоцтва про
смерть.

На підставі вищенаведеного, а також
враховуючи те, що позивач не може
розпорядитися своїм майном на власний
розсуд із-за реєстрації особи, яка
тривалий час не проживає у його
будинку, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втатила право
на проживання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57-58, 197, 213-215, 224-232
Цивільного процесуального кодексу
України; ст. ст. 319, 405 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 71,72 Житлового кодексу
України, суд

В И Р І
Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право на користування житлом в
квартирі АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Мікула В. Є.