Справа № 219/6677/2013-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2013 року.
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області в складі:
головуючого судді - Ониско Р.В.,

при секретарі - Чубикало О.А.,

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Артемівську цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, в
обґрунтування вимог вказала, що 26.02.1993
року між нею та відповідачем був
зареєстрований шлюб у відділі
реєстрацій актів цивільного стану
міста Артемівська Донецької області,
актовий запис № 125. Від спільного життя
у них народилася дитина: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем припинено
сімейно - шлюбні відносини на початку
2007 року в зв'язку з частими сварками і
відсутністю взаєморозуміння між ними.
18.12.2007 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був
розірваний. Даний факт підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану в місті Артемівську ,
актовий запис № 506. Їм на весілля
батьками відповідача був подарований
будинок АДРЕСА_1. Однак був оформлений
на відповідача ОСОБА_2 тільки в 2003 році.
За період шлюбу, ОСОБА_3 і відповідач по
справі ОСОБА_2, робили ремонт,
здійснювали оплату комунальних послуг,
зробили поліпшення житлових умов
збільшивши його площу, провели газ.
Відразу ж після реєстрації шлюбу
прописалися в будинок, а надалі в ньому
була зареєстрована і дитина. У середині
2007 року відповідач ОСОБА_2 її і їх
неповнолітню дитину, вигнав на вулицю,
поміняв замки в будинку і не пускав в
будинок їх жити. 30.03.2010 року вона ОСОБА_3
зверталася до Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
з позовною заявою про визнання
спільною сумісною власністю подружжя
будинку АДРЕСА_1, про те позов було
залишено без розгляду. Про те, що
відповідач 30.05.2012 року провів
реєстрацію Договору дарування в
органах БТІ міста Артемівська, вона
ОСОБА_3 дізналася, коли отримала заочне
рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 15.01.2013 року
по справі № 0503/10919/2012, яке було
скасовано. Згідно ухвали Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.07.2013 року по справі № 219/6017/2013-ц
заочне рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 15.01.2013 року «про визнання ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням» було скасовано,
а справу призначено до розгляду. При
ознайомленні з матеріалами справи було
з'ясовано, що ОСОБА_2 30.05.2012 року провів
реєстрацію Договору дарування в
органах БТІ міста Артемівська
Донецької області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 наполягав на заявлених
вимогах та просив суд звернути увагу,
що позивач ОСОБА_3 під час спільного
проживання з відповідачем ОСОБА_2 в
вищевказаному будинку за власні кошти
обладнала будинок газопостачанням -
котлом опалення та системою опалення
будинку, після чого будинок значно
зріс у ціні. Після того як шлюбні
відносини було припинено і позивач
виїхала з вказаного будинку, вона
неодноразово зверталася до
відповідача про відшкодування витрат
понесених нею на поліпшення житлових
умов у будинку. Проте відповідач
ОСОБА_2 займав нейтральну позицію,
намагався уникати цієї теми, хоча
періодично обіцяв, що суму понесених
нею витрат поверне. На даний час
відповідач не має намірів відшкодувати
витрати понесені ОСОБА_3 Позивач
ОСОБА_3 зареєстрована в спірному
будинку, але по місцю реєстрації не
проживає в зв'язку з діями відповідача
ОСОБА_2, який перешкоджає її проживанню
у цьому будинку.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і
пояснив, що з позивачем знаходився в
зареєстрованому шлюбі з 1993 року. За час
спільного проживання вони періодично
проживали у різних місцях, але з 2003 року
вони оселились на постійне місце
проживання у будинку АДРЕСА_1, який був
подарований йому його батьком ОСОБА_6
13.01.2003 року. Після того, як вони
поселились в даний будинок, вони
спільно за кошти з сімейного бюджету
здійснили поліпшення житлових умов в
даному будинку а саме: обладнали
будинок газопостачанням, котлом
опалення та системою опалення. Ці
поліпшення було здійснено на протязі
2003-2004 року. На момент дарування будинку
13.01.2003 року його ціна була біля 15000 грн.,
після здійснення поліпшення житлових
умов у 2004 році вартість будинку
становила біля 20000 грн. В 2007 році шлюб
між ними було розірвано і відповідач
виїхала з вказаного будинку. Він не
проти відшкодувати своїй колишній
дружині ОСОБА_3 кошти на поліпшення
житлових умов, які були витрачені ними
за час спільного проживання у 2003-2004
році, але на даний час у нього відсутні
кошти, а також між ними не досягнуто
згоди по сумі відшкодування.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що позивач
та відповідач з 26.02.1993 року по 18.12.2007
року знаходились в зареєстрованому
шлюбі. Під час шлюбу 13.01.2003 року
відповідачу ОСОБА_2 було подаровано
його батьком ОСОБА_6 житловий будинок
АДРЕСА_1, який згідно ст..57 СК України
перейшов в його особисту приватну
власність. В судовому засіданні
встановлено, що під час шлюбу в 2003-2004
році позивачем та відповідачем за
спільні кошти було здійснено значне
поліпшення даного будинку, а саме
обладнання будинку газопостачанням,
котлом опалення та системою опалення. В
результаті чого будинок, який до даного
поліпшення коштував 15000 грн. набув ціни
на момент закінчення поліпшення 20000
грн., тобто збільшився у вартості на ?
частину, що вказує на те, що позивачем
та відповідачем було витрачено власних
коштів у розмірі 1/8 частини вартості
будинку кожним. Посилання позивача
ОСОБА_3 на збільшення площі будинку,
здійснення ремонту за спільні кошти не
знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні, тому суд не бере це до уваги.
Оплата комунальних послуг за спільні
кошти під час спільного проживання - не
є витратами на покрашення житлових
умов. В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_3 зареєстрована в
спірному будинку, але по місцю
реєстрації не проживає в зв'язку з
діями відповідача ОСОБА_2, який
перешкоджає її проживанню у цьому
будинку.

Згідно ст..60 СК України - майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно ст..62 ч.1 СК України - якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно ст..63 СК України - дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ст..357 ч.2 ЦК України - якщо
розмір часток у праві спільної
часткової власності не встановлений
за домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст..368 ч.3 ЦК України - майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Керуючись ст. 355, 356, 357 ч.2, 368 ЦК України,
ст.ст. 57, 60-62,70, 71 СК України, ст.ст. 5, 6, 10,
107, 208, 60, 79, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати будинок АДРЕСА_1 та
зареєстрований на ОСОБА_2, спільною
сумісною власністю за особами шлюб між
якими розірвано - ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Поділити будинок АДРЕСА_1, що є об'єктом
спільної сумісної власності осіб шлюб
між якими розірвано, визнавши за ОСОБА_3
право власності на 1/8 частку житлового
будинку АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_2
право власності на 7/8 часток житлового
будинку АДРЕСА_1

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області.

Рішення складено у нарадчій
кімнаті.

Головуючий суддя
Р.В.Ониско