Справа № 531/1880/2013
Провадження № 2/531/617/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 жовтня 2013 року Карлівський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Сімоненко Я.С.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Карлівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Карлівський
районний сектор управління Державної
міграційної служби України в
Полтавській області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та здійсненні права
власності на жиле приміщення, шляхом
зняття з реєстрації , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просять суд визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування житловим
будинком, розташованим по АДРЕСА_1 та
усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_1 належним їй жилим будинком,
шляхом зняття останнього з
реєстраційного обліку. Позивач також
просить суд зобов'язати Карлівський РС
УДМС України, зняти з реєстраційного
обліку за вказаною адресою ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач є одноосібним власником
будинку, розташованого в АДРЕСА_1. 14.10.2005
року між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір найму житла, згідно
якого ОСОБА_1 надала відповідачу
житлову кімнату площею 30,3 кв.м., строком
на три роки. Зі згоди позивача ОСОБА_2
був зареєстрований в належному їй
будинку. У 2008 році відповідач залишив
будинок і з того часу не користується
ним, не сплачує компослуги, в будинку
відсутні речі, що належать відповідачу.
Відповідач має інше місце проживання.
Реєстрація відповідача в будинку
порушує її права, заважає вільно
розпоряджатися своїм майном.
Добровільно знятися з реєстрації
відповідач відмовляється.

В судовому засіданні позивач підтримує
позов у повному обсязі, з зазначених у
ньому підстав, і просить суд його
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнає і не заперечує
проти задоволення позову.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 130 ЦПК
України, ухвалення у попередньому
судовому засіданні судового рішення у
разі відмови від позову, визнання
позову, укладення мирової угоди -
проводиться в порядку, встановленому
статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований. Визнання відповідачем
позову не суперечить вимогам Закону.
Тому суд вважає за можливе частково
задовольнити позов, в попередньому
судовому засіданні, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 158 ЖК України, наймач
користується жилим приміщенням у
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, відповідно до договору
найму жилого приміщення. Договір найму
жилого приміщення укладається між
власником будинку (квартири) і
наймачем у письмовій формі з
наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів або в органі управління, що
ним утворюється. Договір повинен
містити вказівку на предмет договору,
строк, на який він укладається,
визначати права і обов'язки наймодавця
і наймача та інші умови найму.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 ЖК України, жиле
приміщення здається наймачеві на
визначений строк або без зазначення
строку.

В судовому засіданні досліджено
свідоцтво про право на спадщину,
договір купівлі-продажу, свідоцтво про
право власності та технічний паспорт
на житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, з яких вбачається, що позивач є
власником даного будинку.

Договір найму житлового приміщення від
14.10.2005 року свідчить про те, що ОСОБА_1
передала частину належного їй будинку
в користування ОСОБА_2, терміном на три
роки.

Сторонами в судовому засіданні не
заперечується, що ОСОБА_2 був
зареєстрований в належному позивачу
будинку, на підставі укладеного між
ними договору найму. Термін дії
договору найму минув, проте відповідач
з реєстраційного обліку не знятий. При
цьому відповідач визнає позов в тій
частині, де позивач посилається на те,
що він має інше житлове приміщення і в
АДРЕСА_1 не проживає.

Зазначені сторонами обставини
підтверджуються актом обстеження
житлово-побутових умов, з якого
вбачається, що відповідач дійсно не
проживає в АДРЕСА_1 та записами в
господарській книзі по даному будинку
і довідкою Верхньоланнівської
сільської ради, згідно яких останній
там зареєстрований.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу. Тимчасова відсутність
наймача та членів його сім'ї не
звільняє їх від виконання обов'язків
за договором найму жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про наявність
підстав для визнання відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням по АДРЕСА_1, оскільки
він був відсутній за місцем реєстрацію
протягом останніх 6 місяців, без
поважних причин, при цьому не знявся з
реєстрації в добровільному порядку.

Позивач також просить суд усунути
перешкоди в користуванні належним їй
майном, шляхом зняття з реєстрації
ОСОБА_2, у зв'язку з чим зобов'язати
Карлівський РС УДМС України провести
відповідні дії.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 п. 2 та п. 5 п.п. 3 ЗУ
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі:
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою; інших документів, які
свідчать про припинення підстав на
право користування житловим
приміщенням.

Таким чином, Закон зобов'язує
реєстраційну службу зняти з реєстрації
особу, щодо якої винесено рішення про
визнання її такою, що втратила право
користування жилим приміщенням і
підстав для винесення відповідного
рішення, суд не вбачає. Тому в
задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 71, 72, 150, 158, 163 ЖК
України, ст. ст. 57, 60, 61, 79, 130, 174, 208, 214-215
ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Карлівський районний сектор
управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області,
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та здійсненні права
власності на жиле приміщення, шляхом
зняття з реєстрації - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні позовних вимог в іншій
частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення або дня отримання
копії рішення, через Карлівський
районний суд Полтавської області до
Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя
Жмурко П.Я.