Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" жовтня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

при секретарі
Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
15.09.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, відповідно до якого
позивач надав відповідачу можливість
отримати у тимчасове користування на
умовах повернення, строковості та
платності грошові кошти в розмірі 4845,60
грн. строком до 15.03.2006 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1
зобов'язана щомісячно вносити грошові
кошти в рахунок погашення кредиту та
повернути всю суму позики у визначені
строки.

Відповідач, в порушення умов договору,
протягом певного часу не проводить
платежів в рахунок повернення
позичених коштів та на момент
пред'явлення даного позову до суду не
повернула всю їх суму.

Кредитним договором передбачено, що у
випадку порушення термінів повернення
кредиту, кредитор може нараховувати
штрафні санкції на суму боргу за весь
час прострочення та вимагати повного
виконання боргових зобов'язань.

Таким чином, у зв'язку з порушенням умов
кредитного договору відповідачем в
частині порядку та строків повернення
кредитних коштів утворилась
заборгованість, сума якої з станом на
10.06.2013 р. становить 102 247,18 грн., які
позивач просить суд стягнути з
відповідача, поклавши на неї судові
витрати.

В судове засідання представник
позивача надав заяву, в якій просив
розглянути справу у його відсутність
та підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про місце, час та дату
слухання справи повідомлялась
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів що у даному
випадку вбачається за доцільне.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
вересня 2099 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №K3T0RK03236714,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі, 4845,60 грн.
у тимчасове користування під 1 % в
місяць на суму суму залишку
заборгованості за кредитом та 1,80 %
щомісячної комісії від суми кредиту, з
кінцевим терміном погашення всієї
заборгованості 15 березня 2006 року
включно.

Кошти були надані відповідачу в
повному обсязі в порядку та в строки,
передбачені договором.

Умовами кредитного договору визначено,
що позичальник зобов'язана щомісяця
вносити кошти в рахунок повернення
кредиту в порядку та розмірах,
визначених в розділі 3 Договору.

Відповідач, скориставшись кредитними
коштами, в порушення умов порядку їх
повернення протягом певного часу не
проводила платежів в рахунок
повернення позики та у встановлений
строк всю суму не повернула.

Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до умов договору, у випадку
порушення термінів повернення кредиту,
кредитор може нараховувати штрафні
санкції на суму заборгованості за весь
час прострочення виконання зобов'язань
за договором а також вимагати від
позичальника виконати грошове
зобов'язання достроково та в повному
обсязі.

Внаслідок порушення умов договору в
частині порядку та строків повернення
позичених коштів у відповідача
утворилась заборгованість, сума якої
станом на 10 червня 2013 р. складає суму
основного боргу в розмірі 4845 грн. 60 коп.,
заборгованість по процентам за
користуванням кредитом в розмірі 35 090
грн. 14 коп., пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 61875
грн. 34 коп., що загалом становить 102 247
грн. 18 коп.

Сума боргу підтверджується
розрахунками, долученими до матеріалів
справи.

При цьому, позивачем до стягнення з
відповідачів заявлено 61875 грн. 34 коп.
розрахованої суми пені, що приблизно в
10 разів перевищує суму основного боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, при триманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З урахуванням обставин справи, а саме
того, що розмір пені значно перевищує
розмір збитків, на думку суду розмір
такої пені доцільно зменшити до 10% від
суми заборгованості за кредитом та
відсотками, що таким чином становить
3993,57 грн., виходячи з чого загальна сума
боргу складає 43929,31 грн.

Отже, банк виконав свої зобов'язання за
кредитним договором в повному обсязі,
надав кредитні кошти відповідачу.

В свою чергу позичальник скористалась
кредитними ресурсами, але свої
зобов'язання в частині повернення
кредитних коштів за договором належним
чином не виконала.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований та
такий, що підлягає частковому
задоволенню з урахуванням наведеного
порядку обчислення суми пені.

Судові витрати підлягають розподілу в
порядку, визначеному ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 526, 533, 611, 625
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10,
58, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» () 43929
(сорок три тисячі дев'ятсот двадцять
дев'ять) грн. 31 грн. заборгованості за
кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» () 439
(чотириста тридцять дев'ять) грн. 29 коп.
судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

С у д д я :