Справа № 136/1647/13-ц Провадження №
22-ц/772/3423/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Пороховий Григорій
ІвановичКатегорія: 5Доповідач: Жданкін
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2013 р. м.
ВінницяКолегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкіна В.

Суддів: Медяного В., Медяного М.

При секретарі: Агеєвої Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Липовецького
суду від 19 вересня 2013 р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошової компенсації за майно, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Липовецького районного суду
Вінницької області із позовом до
ОСОБА_3 про стягнення грошової
компенсації за 3/8 частки житлового
будинку із спільної часткової
власності.

Свої позовні вимоги, позивач
обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла його мати - ОСОБА_4. Після її
смерті відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку, який вона за
заповітом від 15 липня 2008 року заповіла
позивачеві. До кола спадкоємців, які
мають обов'язкову частку у спадщині
увійшов окрім позивача її чоловік
ОСОБА_3. Спадщину в установленому
законом порядку позивач прийняв шляхом
звернення до нотаріуса у визначений
законодавцем отрок. Проте відповідач
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2, про визнання заповіту
недійсним та визнанім за ним права
власності на відповідну частку
житлового будинку як на об'єкт спільної
сумісної власності подружжя. За
наслідками розгляду позову ОСОБА_3,
рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 29.05.2011 року, яке було
залишено без змін Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та набуло законної сили, було
визнано недійсним в частині заповіт
ОСОБА_4, визнано за ОСОБА_3 право
власності на частку будинку по АДРЕСА_1,
як на частку у спільній сумісній
власності. 21.01.2012 року ОСОБА_2, отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на частку житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1
від часток зазначеного в заповіті
ОСОБА_4. Відтак позивач в силу Витягу
про державну реєстрацію прав,
являється власником 3/8 частки
вищевказаного житлового будинку з
господарськими будівлями, однак
розпоряджатись своєю власністю на
власний розсуд не має можливості, так
як майно не виділено в натурі, а зробити
це в добровільному порядку вони не
мають можливості, оскільки перебувають
з відповідачем у неприязних
відносинах. Просить суд сягнути
грошову компенсацію з відповідача за 3/8
частки житлового будинку із спільної
часткової власності.

Рішенням Липовецького суду від 19
вересня 2013 р. у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошової компенсації за майно
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким його позов задовольнити
повністю, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Суд повно з'ясував обставини справи і
прийшов до висновку, з яким
погоджується колегія суддів.

Судом встановлено, що сторони, будучи
власниками часток житлового будинку,
що розташований по АДРЕСА_1, являються
співвласниками спільної часткової
власності. оскільки їх частки у майні
визначені. Проте позивач позбавлений
можливості здійснювати своє право
власності. В добровільному порядку
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їх спільною
із відповідачем частковою власністю,
для позивача не представилось за
можливе, так як між ними склались
неприязні відносини тому позивач
звернувся до суду із позовом про поділ
майна, що є об'єктом спільної часткової
власності.

Відповідно до ст.364 ЦК України,
компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою. Так як згоди
на стягнення грошової компенсації за 3/8
частки житлового будинку із спільної
часткової власності відповідач -
ОСОБА_3 не надав, суд дійшов до висновку,
що позов задоволенню не підлягає, так
як вимоги позивача є не законними, не
обґрунтованими та такими, що
суперечать чинному законодавству.

З огляду на викладене ухвалене судом
рішення є законним і обґрунтованим, а
апеляційна скарга - безпідставною.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити

Рішення Липовецького суду від 19
вересня 2013 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: