Єдиний унікальний номер 205/9974/13-ц
№ 2-205/4450/2013
№ 205/9974/13-ц
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
ОСОБА_1 29 листопада 2013 року
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.
Позивач в своєму позові посилалася на
те, що з відповідачем знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 1997
року по 9 вересня 2013 року. Від шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі договору
купівлі-продажу від 14 червня 2000 року їй
належить квартира № 11 в будинку 4 на
вул. Савкіна в м. Дніпропетровську.
Відповідач з 2003 року постійно
зареєстрований за адресою належної
позивачу квартири. З листопада 2011 року
відповідач в квартирі не проживає,
комунальні послуги не сплачує, його
фактичне місце перебування невідоме.
Позивач у своєму позові просила суд
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1. Представник позивача
у своїй заяві до суду справу просила
розглянути за її відсутності,
ухваливши заочне рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з’явився, про час і місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд вважає можливим розгляд
справи за відсутності відповідача.
Перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані та добуті
докази, суд вважає позовну заяву такою,
що не підлягає задоволенню за
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
знаходилися у зареєстрованому шлюбі з
19 грудня 1997 року по 9 вересня 2013 року
(а.с. 5, 6). Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
На підставі договору купівлі-продажу
від 14 червня 2000 року ОСОБА_1 належить
квартира № 11 в будинку 4 на вул. Савкіна
в м. Дніпропетровську (а.с. 4). Право
власності у встановленому порядку 25
липня 2000 року було зареєстровано в КП
«ДМБТІ» (а.с. 4 оберт).
Відповідач з 13 червня 2003 року
зареєстрований за адресою квартири
(а.с. 7), але згідно акта від 30 липня 2013
року, затвердженого начальником КЖЕП №
25, з листопада 2011 року по теперішній час
в квартирі не проживає (а.с. 8).
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач в позові посилається на норми
ст. ст. 71, 72 ЖК України, як підставу
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
Разом з тим, зазначені норми ЖК України
можуть бути застосовані при визнанні
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, у
разі, якщо житлове приміщення
відноситься до державного і
громадського житлового фонду, а спірна
квартира перебуває у приватній
власності позивача, тому у даному
випадку повинні застосовуватися норми
ЦК України та Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні».
За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем було обрано
неналежний захист її прав та інтересів,
а тому у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, ч. 3 ст. 61,
ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218, ч. 1 ст. 224,
ст. ст. 225, 226 ЦПК України, суд –
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням відмовити.
Відповідачем може бути подано заяву
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення позивачем може бути
оскаржено в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня отримання його копії.
Суддя