МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
"05" грудня 2013 р. Справа № 370/1476/13-ц
Макарівський районний суд
Київської області у складі головуючого
судді Оберемко В.О. при секретарі
Гребінській Н.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Макарові Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Макарівської РДА Київської області,
Копилівської сільської ради
Макарівського району Київської
області про усунення перешкод у
приватизації займаного житла шляхом
визнання незаконним залишення без
розгляду заяви про приватизацію та
клопотання про зупинення
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Макарівської РДА
Київської області (далі - відповідач 1)
та Копилівської сільської ради
Макарівського району Київської
області (далі - відповідач 2) про
усунення перешкод у приватизації
займаного житла шляхом визнання
незаконним залишення без розгляду
заяви про приватизацію та клопотання
про зупинення приватизації, мотивуючи
тим, що подану ним заяву до органу
приватизації про приватизацію
квартири було залишено без розгляду, у
зв'язку з ніби-то виявленою помилкою
при видачі ордеру на жиле приміщення, з
врахуванням клопотання Копилівської
сільської ради про призупинення
приватизації, які позивач в свою чергу
вважає незаконними, тому за захистом
свого права вимушений звернутися до
суду.
Позивач в судове засідання не прибув,
згідно поданої письмової заяви просив
слухати справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримав, проти
винесення заочного рішення не
Відповідач - Копилівська сільська рада
Макарівського району Київської
області в судове засідання
представника не направив, згідно
поданої заяви позовні вимоги визнав.
Відповідач - Макарівська РДА Київської
області в судове засідання
представника не направив, належним
чином повідомлений про день та час
розгляду справи, поважності причин
неявки суду не повідомив, заяв та
клопотань не подавав, тому суд ухвалив
заочно розглянути справу на підставі
наявних в ній доказів
Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлені наступні факти та
відповідні їм право відносини.
ОСОБА_1 з 1989 року по даний час проживає
зі своєю матір'ю в квартирі АДРЕСА_1
(підтверджується довідкою №75 від 01.03.2013
року Копиліської сільської ради, а.с.13).
Відповідно до рішення виконавчого
комітету Копилівської сільської ради
Макарівського району Київської
області від 29.02.208 року №53 позивачу
надано дозвіл на приватизацію квартири
АДРЕСА_1 (підтверджується вищевказаним
рішенням, а.с. 8) на підставі якого 10.03.2008
року останньому було видано ордер на
вищевказане жиле приміщення (а.с.9).

29.11.2011 року позивачем подано заяву
керівникові органу приватизації з
відповідними додатками (а.с.7).

Згідно клопотання від 23.01.2012 року №02-12-30
голові Макарівської РДА Копилівська
сільська рада просить призупинити
приватизацію квартири на ім'я ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1 в зв'язку з помилкою
при видачі документів (а.с.11), при цьому
не зазначаючи, яку саме помилку
виявлено при видачі документів.

В свою чергу Макарівська РДА Київської
області в зв'язку з виявленою помилкою
при видачі ордеру на жиле приміщення
та з врахуванням клопотання
Копилівської сільської ради залишила
заяву ОСОБА_1 без розгляду (а.с.15), при
цьому ж таки знову не зазначаючи, яку
саме помилку виявлено при видачі
документів.

Відповідно до технічного паспорту
Макарівського БТІ на квартиру АДРЕСА_1
власником якого зазначено позивача по
справі (а.с.16).

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом та ст.61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Серед зазначених у даній статті
способів захисту цивільних прав та
інтересів є :

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

10) визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб і
службових осіб.

Відповідно до ст.9 Житлового
Кодексу Української РСР громадяни
мають право на одержання у безстрокове
користування у встановленому порядку
жилого приміщення в будинках
державного чи громадського житлового
фонду або на одержання за їх бажанням
грошової компенсації за належне їм для
отримання жиле приміщення для
категорій громадян, визначених
законом, або в будинках
житлово-будівельних кооперативів.

Громадяни мають право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду, житлових
приміщень у гуртожитках, які
перебувають у власності
територіальних громад, або придбання
їх у житлових кооперативах, на біржових
торгах, шляхом індивідуального
житлового будівництва чи одержання у
власність на інших підставах,
передбачених законом.

Відповідно до ст.64 цього ж
Кодексу, члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Відповідно до ст.3 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19.06.1992 року одним
із способів приватизації є безоплатна
передача громадянам квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках з
розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Згідно ч. 1 ст. 5 цього ж Закону до
членів сім'ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно проживають в
квартирі (будинку) разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло.
Кожний громадянин України має право
приватизувати займане ним житло
безоплатно в межах номінальної
вартості житлового чеку або з
частковою доплатою один раз (ч.5 цієї
статті).

Відповідно до п. 10,11 ст. 8 цього ж
Закону органи приватизації, органи
місцевого самоврядування не мають
права відмовити мешканцям квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках у приватизації займаного
ними житла, крім випадків, передбачених
законом. Спори, що виникають при
приватизації квартир (будинків) та
житлових приміщень у гуртожитках
державного житлового фонду,
вирішуються судом.

Відповідно до ст. 59 Житлового
Кодексу Української РСР ордер на жиле
приміщення може бути визнано недійсним
у судовому порядку у випадках подання
громадянами не відповідаючих
дійсності відомостей про потребу в
поліпшенні житлових умов,

Враховуючи викладене, посилання
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області при
прийнятті рішення про залишення
поданих позивачем документів без
розгляду та клопотання Копилівської
сільської ради Макарівського району
Київської області про призупинення
приватизації на ніби-то виявлену
помилку при видачі ордеру на жиле
приміщення є надуманим та такими, які
перешкоджають у здійсненні позивачем
права приватизації займаного жилого
приміщення, оскільки ані Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», ані Положенням про
порядок «Передачі квартир (будинків),
жилих приміщень у гуртожитках у
власність громадян», затвердженого
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 16.12.2009 року № 209 не
передбачено виявлення надуманих
помилок, як підстави для відмови у
приватизації займаного наймачем
приміщення, а зазначено, що орган
приватизації може лише уточнювати
необхідні відомості (п.21 Положення).

Враховуючи викладене, позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з держави
на користь позивача у розмірі 114,70 грн.
сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст.
8,9, 59, 64 ЖК УРСР, Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», Положенням про порядок
«Передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян», затвердженого наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 16.12.2009 року № 209, ст.ст. 15, 60,
79, 88, 174, 207, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, суд
-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
приватизації квартири АДРЕСА_1 шляхом
визнання незаконними рішення
Макарівської РДА Київської області за
№06-13-08/779 від 01.03.2012 року про залишення
документів щодо приватизації займаної
ОСОБА_1 квартири та клопотання
Копилівської сільської ради
Макарівського району Київської
області №340 від 30.11.2011 року про
зупинення приватизації.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 114 гривень 70 коп.

Заочне рішення суду за заявою
осіб, за відсутності яких воно було
ухвалено, може бути переглянуте
Макарівським районним судом протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на його
перегляд після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.О.Оберемко