Провадження № 2/470/373/13
Справа № 470/898/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

за участю представника
відповідача – адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк (далі ПАТ КБ) «Приват
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача в якому
зазначив, що 04 серпня 2006 року
відповідно до укладеного договору
№DNH4KР88061029 відповідачу було надано
кредит в сумі 8543 грн. 60 коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Оскільки
відповідач не виконав взяті на себе
зобов’язання за кредитним договором
його заборгованість перед банком
станом на 12 липня 2013 року склала 63045
грн.82 коп., яку позивач просив стягнути
з відповідача та витрати по сплаті
судового збору.

Заочним рішенням Березнегуватського
районного суду Миколаївської області
від 13 вересня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» з ОСОБА_3 заборгованість
за кредитним договором від 04.08.2006 року
станом на 12.07.2013 року в розмірі 59 567
грн.45 коп., з яких заборгованість за
кредитом - 8543 грн. 60 коп.; заборгованість
по відсоткам – 22457 грн.61 коп.;
заборгованість по сплаті пені – 28566
грн. 24 коп. та витрати по сплаті
судового збору - 595 грн. 67 коп. Ухвалою
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 16 жовтня 2013
року заочне рішення
Березнегуватського районного суду від
13.09.2013 року скасоване, справу
призначено до розгляду в загальному
порядку.

Позивач в судове засідання не
з’явився, до суду надав заяву про
розгляд справи за відсутності
представника позивача, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з’явився про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача – адвокат
ОСОБА_1 (за договором від 16.10.2013 року) в
судове засідання з’явився,
заперечував проти позову з тих підстав,
що минув строк позовної давності для
пред’явлення вимоги про повернення
споживчого кредиту, а надані банком
ОСОБА_4 надання споживчого кредиту
фізичним особам, не є договором про
збільшення позовної давності в
розумінні ст.259 ЦК України.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та наявні у ній докази суд
доходить наступного.

Судом встановлено, що 04 серпня 2006 року
відповідач для придбання побутової
техніки (домашнього кінотеатру,
телевізора, програвача, музичного
центру) звернувся до позивача із заявою
позичальника № DNH4KР88061029 на підставі
якої йому було надано строковий кредит
в сумі 8543 грн.60 коп. на 24 місяці по 04
серпня 2008 року включно, за умовою
сплати за користування кредитом
відсотків у розмірі 2,09 % у місяць на
суму залишку заборгованості. Позивач
зобов’язався у період з « 21» по « 28»
число кожного місяця надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 457 грн. 82 коп. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією а також
інші витрати згідно ОСОБА_4 (а.с.3 – на
звороті).

За умовами розділу «Банківські
послуги» укладеного між сторонами
кредитного договору, позичальник
доручив банку перерахувати кошти на
поточний рахунок підприємства
торговельно – сервісної мережі ТОВ
«НікМарт» за придбаний товар, який є
предметом застави і забезпеченням
зобов’язання, також у вказаному
розділі було зазначено про
ознайомлення та згоду відповідача з
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам. Тобто, вказане
свідчить про отримання відповідачем
споживчого кредиту.

Як зазначає позивач, оскільки
відповідач не виконав взяті на себе
зобов’язання за кредитним договором
його заборгованість перед банком
станом на 12 липня 2013 року складає 63045
грн.82 коп., з яких заборгованість за
кредитом – 8543,60 грн.; заборгованість по
відсоткам за користування кредитом -
22457 грн.61 коп., пеня за несвоєчасне
виконання зобов’язань за договором –
28566 грн.2 4 коп.; штрафи відповідно до
п.2.4.5.5 ОСОБА_4 та правил надання
Банківських послуг – 500 грн. (фіксована
частина), 2978 грн. 37 коп. (процентна
складова).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю
три роки. Згідно з ч. 1 ст.258 ЦК України
для окремих видів вимог законом може
встановлюватись спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Так, щодо вимог про стягнення
пені позовна давність складає – 1 рік.

У ч.1 ст.261 ЦК України вказано, що перебіг
позовної давності починається від дня
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або особу, яка його порушила.

Згідно кредитного договору № DNH4KР88061029
від 04 серпня 2006 року (а.с.3) кінцевим
терміном виконання зобов’язань
відповідача є 04 серпня 2008 року, тому
кінцевий строк позовної давності за
вказаним договором становить 04 серпня
2011 року. Натомість позивач звернувся до
суду з даним позовом до відповідача
лише 23 серпня 2013 року – тобто через два
роки 19 днів після кінцевого терміну
погашення кредиту. Окрім цього, з
розрахунку заборгованості за
кредитним договором наданим позивачем
(а.с.2 – на звороті) вбачається, що
станом на 05 серпня 2008 року відповідач
не мав поточної заборгованості за
кредитом.

У відповідності до пункту 31 постанови
№ 5 Пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року, враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів» суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв’язку із цим, позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

В силу ст.266 ЦК України зі спливом
строків позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно, тощо)
положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
застосовуються і до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

Крім цього, 06 листопада 2013 року при
розгляді справи № 6-116 цс 13 Верховний
суд України висловив правову позицію, у
якій окрім іншого зазначено про те, що
несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах строку позовної
давності по кожному із платежів.

20 листопада 2013 року Верховним судом
України при розгляді справи 6-12бцс13
було визначено правову позицію за якою
п.7 ч.11 ст.13 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв’язку з
самою ч.11 ст.11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України вказані вище
рішення Верховного суду України є
обов’язковими для всіх судів України.

Надання представником позивача ОСОБА_4
надання споживчого кредиту фізичним
особам, затверджених наказом № 391 від 21
березня 2006 року, що діяли на момент
укладення договору з позивачем, за
умовами п.5.5 розділу 5
«Відповідальність сторін» яких - до
вимог про стягнення кредиту, відсотків
, неустойки – пені, штрафів
встановлена позовна давність
тривалістю п’ять років (а.с.65-67), не
можуть бути доказом укладення між
сторонами договору про збільшення
позовної давності. Оскільки ОСОБА_4
надання споживчого кредиту фізичним
особам не є договором про збільшення
строку позовної давності як того
вимагає ст.259 ЦК України.

На підставі викладеного вище суд
доходить висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача
повністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приват Банк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитом - в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. Ф. Орлова