Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

27.11.2013 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого –судді Бачун О.
І.

при секретарі Крочак І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 (транспортного)
страхового Бюро України ( МТСБУ) до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4
про відшкодування в порядку регресу
витрат, пов"язаних з регламентною
виплатою ,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 (транспортне) страхове
Бюро України ( МТСБУ) звернуловся в суд
з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов"язаних з регламентною
виплатою. Свої позовні вимоги
обгрунтовує тим, що 22.08.2009року між
селами Дроговиж та Вербіж
Миколаївського району Львівської
області сталося зіткнення автомобілів
МАЗ , реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_2 та Ауді, реєстраційний
номер НОМЕР_2, який належав гр.ОСОБА_5
Дорожньо-транспортна пригода сталася
з вини ОСОБА_2, про що свідчить вирок
Миколаївського районного суду
Львівської області від 06.10.2010року.

В результаті ДТП власнику атомобіля
Ауді ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду
на суму 28415,51 грн., що підтверджується
Висновком експертного
автотоварознавчого дослідження №2640/09
від 07.09.2009р. Винуватцем ДТП
потерпілій особі шкода не
відшкодована. На дату скоєння ДТП
відповідач ОСОБА_2 не мав чинного
договору обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 була
застрахована за договором
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ( поліс №ВВ/2527507 терміном дії з
01.01.2009року по 31.12.2009р.) Власник
пошкодженого транспортного засобі
ОСОБА_5П, звернувся до МТСБУ з заявою
про виплату страхового відшкодування.
МТСБУ задовільнило заяву ОСОБА_5 і
виплатило йому відшкодування у
розмірі 20281,47 грн. Листом від 25.12.2012року
МТСБУ запропонувало ОСОБА_2
добровільно відшкодувати понесені
витрати, однак на даний час ця
претензія не задоволена., а тому
позивач просить стягнути з відповідача
в його користь 20281грн.47коп. основного
боргу, судовий збір в розмірі 229,40грн,
та витрати на правову допомогу в
розмірі 2000грн.

В судове засідання представник
позивача не з"явився, однак надіслав до
суду клопотання про залучення до
справи у якості співвідповідача
ОСОБА_3, та просить проводити розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_6 в судовому засідання проти
задоволення позову заперечила,
обгрунтування виклала в письмових
запереченнях, просить у задоволенні
позову відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з"явився повторно, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомляв.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з"явився повторно, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомляв.

Заслухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_6, дослідивши зібрані
по справі докази, суд приходить до
наступного.

Згідно вироку Миколаївського
районного суду Львівської області від
06.10.2010року, ОСОБА_2 визнано винним за ст.
286ч.1 КК України та призначено
покарання у вигляді штрафу в розмірі 200
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили , або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов"язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду.

Відповідно до п.41.1, 41 Закону України "
Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, МТСБУ за рахунок коштів
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених Законом у разі її
заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність.

Згідно платіжного доручення №2440 від
06.06.2011року , МТСБУ перерахувало ОСОБА_5
20281,47грн.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування,
у межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов’язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров’ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обовязків.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2, який керував
вантажним автомобілем марки " МАЗ -551605",
реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував
у трудових відносинах з ФОП " ОСОБА_3І.",
про що стверджує відповідний запис в
його трудовій книжці серії ВА №030526.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 був водієм автомобіля "МАЗ-551605",
реєстраційний номер НОМЕР_1
відповідного до трудового договору №392
від 09.11.2007року, зареєстрованого в
Миколаївському районному центрі
зайнятості, а власником вказаного
транспортного засобу був ОСОБА_4, який
співпрацює з ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_2 керував автомобілем
"МАЗ-551605", реєстраційний номер НОМЕР_1,
на підставі тимчасового
реєстраційного талону та прав на
керування транспортного засобу, вантаж
перевозив на підставі шляхового
листа.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №4 від 01.03.2013року " Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки",
обов"язок відшкодувати шкоду завдану
джерелом підвищеної небезпеки
(транспортним засобом) покладається на
володільця джерела підвищеної
небезпеки- особу, яка на відповідній
правовій підставі володіє
транспортним засобом, використання
якого створює підвищену небезпеку.

Крім цього не визнається володільцем
джерела підвищеної небезпеки і не несе
відповідальність за шкоду перед
потерпілим особа, яка управляє(ла)
джерелом підвищеної небезпеки в силу
виконання своїх трудових обов"язків
перед володільцем джерела підвищеної
небезпеки.

Під час ДТП, 22.09.2010року, ОСОБА_2
безпосередньо виконував свої трудові
обов"язки по перевезенню вантажів з м.
Стрия до м. Мостиськ. Крім цього, в
судовому засіданні , сторонами не
представлено, а судом не здобуто
доказів, які б підверджували в яких
правових відносинах перебував власник
транспортного засобу "МАЗ 551605"
реєстраційний номер НОМЕР_1, - ОСОБА_4 та
ФОП ОСОБА_3, який користувався
вищевказаним транспортним засобом.

З представлених суду матеріалів
вбачається, що власником транспортного
засобу марки "МАЗ-551605", реєстраційний
номер НОМЕР_1, є ОСОБА_4 Доказів, які б
дали можливість встановити, на якій
правовій підставі ФОП ОСОБА_3
користувався вказаним транспортним
засобом сторонами не представлено. А
тому, відповідно до норм чинного
законодавства України, якщо власник
передає транспортний засіб іншій особі
в технічне управління без належного
правового оформлення, то суб"єктами
відповідальності в даній справі
повинен бути власник транспортного
засобу або згідно ст. 1190 ЦК України,
можливе настання солідарної
відповідальності власника та
володільця джерела підвищеної
небезпеки.

Згідно ст.. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають
також особи (за винятком тих осіб,
які не мають цивільної процесуальної
дієздатності), в інтересах яких
заявлено вимоги.

За таких обставин, враховуючи те, що
власником транспортного засобу є
ОСОБА_4, а тому суд вважає, що вимоги про
стягнення суми з ФОП ОСОБА_3, як
володільця транспортного засобу, та
ОСОБА_2, як особи, яка вчинила злочин є
передчасними, а тому в позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,169,212-215,218 ЦПК
України, ст. 993, 1172,1187,1190 ЦК України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України №6 від 27.03.1992р. " Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовом про відшкодування шкоди",
Законом України «Про обов’язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 (
транспортного ) страхового Бюро
України ( МТСБУ) до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування
в порядку регресу витрат, пов"язаних з
регламентною виплатою - відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Суддя :

Бачун О. І.