Справа № 544/1931/13-ц
пров. №2/544/614/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 грудня 2013 року
м.
Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Несена О.І..,

позивача -ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2., відповідача ОСОБА_3
(фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду по вул. Леніна, 41
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду у жовтні 2013
року з позовом до відповідача ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 02 грудня 2011 року
між сторонами була укладена усна
угода строкової позики. Згідно з даною
угодою позивач надав у борг
відповідачу грошові кошти у сумі 2300
доларів США, що еквівалентно 18 400 грн
строком на 3 місяці. Відповідач
зобов'язався повернути борг до 2
березня 2012 року. До спливу даного
строку борг відповідачем сплачений не
був. Відповідач попросив продовження
строку до 2 червня 2012 року, про що ним
було власноручно зроблений запис у
наданій позивачу розписці від 02 грудня
2011 року. У зазначений у розписці термін
відповідач борг не повернув. 28 червня
2013 року сторони досягли угоди, що
відповідач з урахуванням затримки в
поверненні боргу позики в строк до 01
вересня 2013 року поверне позивачу борг у
сумі 20 000 грн, на підтвердження чого
надав позивачу розписку. Проте, до
цього часу борг не повернутий.

Просить стягнути із ОСОБА_3 на свою
користь загальну суму боргу за
договором позики у розмірі 20 000 грн та
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

У судовому засіданні позивач та
його представник ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
просили їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні позов визнав, пояснив, що
отримав у борг у позивача грошові кошти
в сумі 2300 доларів США, що еквівалентно 18
400 грн. Частину коштів він повернув
позивачу, проте письмової розписки не
відібрав, а позивач зарахував їх як
відсотки за користування його коштами.
Не заперечував сплатити борг позивачу
у сумі 20 000 грн, проте поступово, а не
всю суму одразу.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносин:

02 грудня 2011 року відповідач ОСОБА_3
отримав від позивача ОСОБА_1 у борг
грошові кошти в розмірі 2300 доларів США,
що еквівалентно 18 400 грн, строком на 3
місяці та на підтвердження отримання
вказаної суми коштів надав позивачу
розписку (а.с.5). До спливу даного
строку борг відповідачем повернутий не
був. Сторони домовилися про
продовження строку повернення позики
до 2 червня 2012 року, про що відповідачем
було власноручно зроблений запис у
наданій позивачу розписці від 02 грудня
2011 року. У зазначений у розписці термін
відповідач борг також не повернув. 28
червня 2013 року сторони досягли угоди,
що відповідач з урахуванням затримки
в поверненні боргу позики, в строк до 01
вересня 2013 року поверне позивачу борг у
сумі 20 000 грн, на підтвердження чого
надав позивачу розписку (а.с.6).

Відповідно до ст. ст. 1046 - 1050 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками. Договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Отже, письмова розписка про отримання
грошових коштів, складена власноручно
відповідачем ОСОБА_3, відповідно до
положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України є
письмовою формою договору позики, яка
підтверджує факт укладення такого
договору і передачі грошових коштів
відповідачу.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову
при умові, що визнання відповідачем
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 20 000 грн
боргу за договором позики
обґрунтовані, визнання відповідачем
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
тому позов підлягає задоволенню.

Також з відповідача відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України підлягає
стягненню 229,40 грн. понесених витрат по
сплаті судового збору.

На підставі викладеного та ст.ст.1046, 1047,
1049 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і
ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2,
заборгованість за договором позики у
сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн, а
також стягнути 229 ( двісті двадцять
дев'ять ) грн. 40 коп у повернення витрат
по сплаті судового збору.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Полтавської області через
Пирятинський районний суд протягом 10
днів із дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набуває законної сили після розгляду
справи.

Головуючий -
Сайко О.О.

Повний текст рішення виготовлений
27.12.2013.