Провадження по справі № 4-с/260/62/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я. В.

при секретарі:
Колесник А. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
справу за скаргою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції м.
Донецька, заінтересована особа: ОСОБА_1,
-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Донецькміськгаз» звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька, посилаючись на те, що 08.02.2013 р.
Ленінським районним судом м. Донецька
був виданий судовий наказ №2-н/260/211/2013
про стягнення солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які мешкають
за адресою: АДРЕСА_1, на користь ПАТ
«Донецькміськгаз» заборгованості за
використаний природний газ в сумі 538,60
грн., інфляційних нарахувань в розмірі
9/79, грн., 3% процентів річних у розмірі
18,71 грн., судового збору у розмірі 114,70
грн., а всього у сумі 681,80 грн. 30.05.2013 р.
виконавчий лист був поданий на
примусове виконання до ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька. 05.08.2013 р.
ПАТ «Донецькміськгаз» отримало
постанову державного виконавця ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька Клименко Д.
Г. про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 12.07.2013 р. в зв'язку з тим,
що виконавчий документ начебто не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме: у
виконавчому листі відсутності
відомості, які ідентифікують боржника,
такі, як особистий ідентифікаційний
код фізичної особи. ПАТ
«Донецькміськгаз» не згодне з вказаною
постановою, вважає її необгрунтованою
та винесеною з порушенням п.3 ч.1 ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження», в якій вказано що повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувана та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомила про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.
Тобто, зазначення ідентифікаційних
номерів боржників у виконавчих
документах не є обов'язковим.Така
інформація вказується судом лише в
тому разі, якщо вона відомасуду. Таким
чином, судовий наказ поданий на
примусове виконання до ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька, повністю
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження». Однак,
державний виконавець ВДВС Ленінського
РУЮ м. Донецька Клименко Д. Г. відмовив у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання судового наказу,
тим самим порушив принципи організації
і діяльності виконавчої служби, не
використав у повному обсязі надані
йому права, не виконав обов'язки
покладені на нього Законом України «
Про виконавче провадження » та не надав
належно цьому доказів. У зв`язку з чим
звернувся до суду та просив постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Клименко Д. Г. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу Ленінського районного
суду м. Донецька № 2-н/260/211/2013 від 08.02.2013
р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які мешкають
за адресою: АДРЕСА_1, на користь ПАТ
«Донецькміськгаз» заборгованості за
використаний природний газ в сумі 538,60
грн., інфляційних нарахувань в розмірі
9/79, грн., 3% процентів річних у розмірі
18,71 грн., судового збору у розмірі 114,70
грн., а всього у сумі 681,80 грн., та
зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку прийняти зазначений наказ до
виконання.

Представник заявника у судове
засідання не з`явився, надав заяву,
згідно якої підтримав доводи скарги у
повному обсязі, просив розглянути
справу у його відсутність.

Представник ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька до судового засідання не
з`явився, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі. Згідно
наданих заперечень заявлені вимоги не
визнав та вказав, що 11 липня 2013 року до
Відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку надійшов
виконавчий документ №2н/260/211/2013 від
08.02.2013 року, виданий Ленінським
районним судом м. Донецька про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» борг у сумі 681,80 грн.
у солідарному порядку. 12 липня 2013 року
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку була винесена
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження на підставі
пункту 6 частини першої статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з тим, що у виконавчому
документі був відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника. Відповідно до пункту 6 Закону
України «Про внесення змін до де яких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно», який набрав законної сили 08
серпня 2012 року, внесено зміни до пункту
3 частини першої статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: слова «за наявності» були
виключені, а після слів «(для фізичних
осіб - платників податків)» доповнено
словами «або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номеру, офіційно
повідомили про це у відповідні органи
державної влади та мають відмітку у
паспорті громадянина України». Крім
того, з 01.01.2013 року усі запити до
податкової служби України відносно
встановлення місця праці. Іншого
офіційного доходу боржника, а також
стосовно відкритих розрахунків
рахунків в установах банку на ім`я
боржника робляться за допомогою
електронного реєстру виконавчих
проваджень, де обов`язково необхідно
вказувати РНОКПП боржника або його
серію та номер паспорту. При
відсутності таких даних перевірити та
встановити наявність офіційного
доходу та/або грошових коштів на
рахунках боржника не можливо у зв`язку
з неприйняттям запиту та/або надання
відповіді про можливість однозначно
ідентифікувати фізичну особу. Отже,
відповідно до пункту 3 частини першої
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження» наявність
індивідуального ідентифікаційного
номера боржника або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номеру, офіційно
повідомили про це у відповідні органи
державної влади та мають відмітку у
паспорті громадянина України, є
обов'язковим для виконавчого
документа. Відповідно до вимог п. 6 ч.1
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження» №606-XIV в редакції від
18.01.2013 р., державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі - «невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону».
Відповідно до вимог ч.3 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець повинен
роз`яснити заявникові право на
звернення до суду або іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами ст. 18 ЗУ
«Про виконавче провадження», що і було
зроблено держаним виконавцем при
направленні заявнику постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження. Також державним
виконавцем без РНОКПО боржника не
можливо перевірити наявність
зареєстрованого на ім`я боржника
транспорту та нерухомого майна, що
перешкоджає обов`язковим виконавчим
діям про накладення арешту на майно
боржника при невиконанні останнім
рішення суду. Згідно частини першої
статті 386 Цивільного процесуального
кодексу України виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження».
Тому просив у задоволенні скарги
відмовити та провадження закрити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове
засідання не з`явився, про час слухання
справи повідомлений належним чином
шляхом направлення судової повістки з
повідомленням, яка повернулася на
адресу суду з відміткою: «За
закінченням терміну зберігання».

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, Державна виконавча служба входить
до системи органів Міністерства
юстиції України і здійснює виконання
рішень судів та інших органів
відповідно до законів України.
Завданнями Державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.
Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених в Законі України «Про
виконавче провадження», спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження» неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 08.02.2013 р. Ленінським районним судом м.
Донецька був виданий судовий наказ
№2-н/260/211/2013 про стягнення солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які
мешкають за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ПАТ «Донецькміськгаз»
заборгованості за використаний
природний газ в сумі 538,60 грн.,
інфляційних нарахувань в розмірі 9/79,
грн., 3% процентів річних у розмірі 18,71
грн., судового збору у розмірі 114,70 грн.,
а всього у сумі 681,80 грн.

Судовий наказ №2-н/260/211/2013 надійшов на
виконання у ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька 30.05.2013 р. Однак постановою
державного виконавця Клименко Д. Г. від
12.07.2013 р. у відкритті виконавчого
провадження ПАТ «Донецькміськгаз»
було відмовлено на підставі п. 6 ч.1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме, що наданий
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» - відсутній
ідентифікаційний номер боржника.
Примірник вказаної постанови
направлений заявнику до відома 12.07.2013 р.
за вих. №1802/9 (а.с. 4), яка отримана 05.08.2013
р.

Згідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Відповідно до вимог ст. 98 ЦПК України
заява про видачу судового наказу
подається в суд у письмовій формі. У
заяві повинно бути зазначено:
найменування суду, в який подається
заява; ім'я (найменування) заявника та
боржника, а також ім'я (найменування)
представника заявника, якщо заява
подається представником, їхнє місце
проживання або місцезнаходження;
вимоги заявника і обставини, на яких
вони ґрунтуються, перелік документів,
що додаються до заяви. Заява
підписується заявником або його
представником і подається з її копіями
та копіями доданих до неї документів
відповідно до кількості боржників. До
заяви, яка подається представником
заявника, повинно бути додано документ,
що підтверджує його повноваження. До
заяви про видачу судового наказу
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору. Перелік вимог до
заяви про видачу судового наказу
встановлений зазначеною статтею, є
вичерпним.

Крім того, згідно ч.2 ст. 102 ЦПК України
суддя видає судовий наказ без
проведення судового засідання і
виклику стягувача і боржнка.

Враховуючи вимоги п. 4 ч. 1 ст. 129
Конституції України та ст. 10 ЦПК
України однією із основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Виходячи з цього
принципу суд не може за власно
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює їх за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд, враховуючи вимоги
ст.ст. 95-104 ЦПК України в рамках
наказного провадження позбавлений
можливості встановлення
ідентифікаційних даних як стягувача,
так і боржника.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, у
судовому наказі зазначаються: дата
видачі наказу; найменування суду,
прізвище та ініціали судді, який видав
судовий наказ; ім'я (найменування)
стягувача і боржника, їх місце
проживання або місцезнаходження;
посилання на закон, на підставі якого
підлягають задоволенню заявлені
вимоги; сума грошових коштів, які
підлягають стягненню, а також
розрахунковий рахунок боржника
(юридичної особи) в установі банку, з
якого повинні бути стягнуті грошові
кошти, якщо такий повідомлений
заявником; сума судових витрат, що
сплачена заявником і підлягає
стягненню на його користь з боржника;
відомості про порядок та строки
подання заяви про скасування судового
наказу. Судовий наказ має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження» та обов'язково
містити положення про дату видачі
судового наказу стягувачу, дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
до виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

Згідно до п.3 ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема, повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Разом з тим, згідно до ст. 32 Конституції
України та ст. 302 ЦК України, ніхто без
згоди особи не може збирати та
поширювати конфіденційну інформацію
про неї чи її персональні дані.

Згідно приписів статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець в процесі
здійснення виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну. Тобто, у разі
незазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний помер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

В обґрунтування своїх заперечень
державним виконавцем надано відповідь
на запит від 16.07.2013 р. відносно ОСОБА_1
про джерела отримання доходів
боржників-фізичних осіб, згідно якого
фізичну особу неможливо однозначно
ідентифікувати. Однак даний запит суд
не може взяти до уваги, оскільки, як вже
зазначалося, постанова державного
виконавця Клименко Д. Г. про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
заявою ПАТ «Донецькміськгаз» у зв`язку
з відсутністю ідентифікаційного
номеру боржника була винесена 12.07.2013 р.,
а запит зроблено вже 15.07.2013 р. Крім того,
запит до Державної податкової служби
України щодо джерел доходів
боржників-фізичних осіб ніяким чином
не відноситься до запиту щодо надання
інформації про ідентифікаційний номер
боржника-фізичної особи, і звісно,
інформацію щодо джерел доходів
неможливо отримати за його
відсутності.

Таким чином, судом встановлено, що
вимоги статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем виконані не були. Всупереч
наведеному державним виконавцем ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька Клименко Д.
Г. відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу №2-н/260/211/2013, тим самим
порушив принципи організації і
діяльності виконавчої служби, не
використавши в повному обсязі надані
йому права, не виконав обов`язки,
покладені на нього Законом України
«Про виконавче провадження».

У зв`язку із наведеним суд приходить до
висновків, що постанова державного
виконавця Клименко Д. Г. від 12.07.2013 р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №388826380 з примусового
виконання судового наказу Ленінського
районного суду м. Донецька №2-н/260/211/2013
від 08.02.2013 р. винесена неправомірно, із
порушенням вимог ЗУ «Про виконавче
провадження», тому підлягає
скасуванню.

Що стосується вимог заявника щодо
зобов'язання відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку прийняти зазначений наказ до
виконання, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Так, Державна виконавча служба входить
до системи органів Міністерства
юстиції України і здійснює виконання
рішень судів та інших органів
відповідно до законів України.
Завданнями Державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.
Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених в Законі України «Про
виконавче провадження», спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження» неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Тому задоволення вказаних вимог суд
вважає недоцільним.

На підставі Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-XIV зі змінами та доповненнями
та керуючись ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції м. Донецька, заінтересована
особа: ОСОБА_6, - задовольнити частково.

Постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції м. Донецька Клименко Д. Г. від
12.07.2013 р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №38826380 з
примусового виконання судового наказу
Ленінського районного суду м. Донецька
№2-н/260/211/2013 від 12.07.2013 р. про стягнення з
ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
на користь ПАТ «Донецькміськгаз»
заборгованості за використаний
природний газ в сумі 538,60 грн.,
інфляційних нарахувань в розмірі 9/79,
грн., 3% процентів річних у розмірі 18,71
грн., судового збору у розмірі 114,70 грн.,
а всього у сумі 681,80 грн., - скасувати.

В іншій частині вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-ти денний строк з
дня її проголошення, а особами, які
приймали участь у справі, але не були
присутні під час проголошення ухвали у
5-ти денний строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька
Шестопалова
Я. В.