Справа № 401/3860/13-ц
Провадження № 2/401/1351/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
м.
Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мельничика Ю.С.,

при секретарі Страшній
О.Е.,

за участю:           позивача ОСОБА_1,

представника позивача – адвоката
ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління освіти
виконавчого комітету Світловодської
міської ради та ОСОБА_5 навчального
закладу (ясла-садок) загального
розвитку №6 «Зірочка» Управління
освіти виконавчого комітету
Світловодської міської ради, про
визнання недійсною посадової
інструкції сторожа, визнання
незаконними дисциплінарних стягнень у
виді догани та звільнення з роботи,
поновлення на роботі, стягнення
компенсації середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, та стягнення
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з вказаним позовом до
Управління освіти виконавчого
комітету Світловодської міської ради
(далі – Управління освіти) та ОСОБА_5
навчального закладу (ясла-садок)
загального розвитку №6 «Зірочка»
Управління освіти виконавчого
комітету Світловодської міської ради
(далі – ОСОБА_6 «Зірочка»), про визнання
недійсною посадової інструкції
сторожа, визнання незаконними
дисциплінарних стягнень у виді догани
та звільнення з роботи, поновлення на
роботі, стягнення компенсації
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, та стягнення моральної шкоди.

Зазначав, що з травня 2005 року працював
на посаді сторожа ОСОБА_5 навчального
закладу (ясла-садок) загального
розвитку №6 «Зірочка». 05 червня 2012 року
його звільнено з роботи за
систематичне невиконання покладених
на нього обов’язків, згідно з пунктом 3
ст.40 КЗпП України, проте за час роботи
до нього не застосовувалися
дисциплінарні стягнення, і тому
звільнення з вказаних причин вважає
незаконним.

В обґрунтування позову вказував, що
посадова інструкція сторожа ОСОБА_5
навчального закладу (ясла-садок)
загального розвитку №6 «Зірочка», за
якою він працював, підлягає визнанню
недійсною, так як в пункті 2.11 посадової
інструкції сторожа №13 на сторожа
покладені обов’язки в разі випадання
снігу в нічний час розчищати під’їзди
до кухні та доріжки вхідних дверей, п.2.12
вказаної інструкції передбачено, що
сторож може залучатися до разових
некваліфікованих робіт (ремонтні
роботи, розвантажування, перенесення
вантажів, знищення бур’янів на
території).

Його з Інструкцією не ознайомлювали,
він її не підписував, і в п.2.11 та п.2.12
містяться обов’язки сторожа, які
суперечать положенням Довідника
кваліфікаційних характеристик
професій працівників, та погіршили
його становище як працівника порівняно
з законодавством про працю, а тому
згідно ст.9 КЗпП України мають бути
визнані недійсними.

Крім цього, вважає наказ №40 від 25
травня 2012 року про накладення на нього
догани незаконним, в тому числі і тому,
що з наказом його не ознайомлювали, і
притягнуто його до відповідальності за
невиконання обов’язків, передбачених
п.2.11 та п.2.12 посадової інструкції
сторожа №13, які не входили до його
прямих обов’язків, як сторожа.
Зазначив, що з даним наказом він
ознайомився у жовтні 2012 року під час
судового розгляду його позову до
ОСОБА_6 «Зірочка» про поновлення його
на роботі.

В зв’язку з неправомірним накладенням
на нього дисциплінарного стягнення у
виді догани вважає також неправомірним
і наказ Управління освіти №131 від 05
червня 2013 року про його звільнення з
роботи, оскільки він не допускав
систематичного невиконання без
поважних причин обов’язків,
покладених на нього трудовим
договором, і начальник Управління
освіти не уповноважений звільняти його
з роботи.

Вказував, що на його адресу з боку
завідувача ОСОБА_6 «Зірочка»
виносились розпорядження, які не
відповідали вимогам встановленим
законодавством України. Підставою
звільнення позивача стали обставини
зафіксовані працівниками Управління
освіти, а саме був складений акт, в
якому зазначалось, що ОСОБА_1 палив на
робочому місці та перебував в кімнаті
для відпочинку замість виконання своїх
трудових обов’язків.

На думку позивача дані обставини
зафіксовані в даному акті не
відповідають дійсності і були
сфальсифіковані працівниками
Управління освіти за попередньою
змовою з завідуючою ОСОБА_6 «Зірочка».

Посилаючись на те, що накази
відповідачів про накладення на нього
дисциплінарних стягнень не доводилися
до нього в установленому порядку, про
існування наказу Управління освіти №131
від 05 червня 2012 року йому стало відомо
від час виконання рішення апеляційного
суду Кіровоградської області у лютому
2013 року, посадова інструкція сторожа
йому для ознайомлення не надавалася, а
в її копії, яка долучена до матеріалів
справи, напроти його прізвища
міститься не його підпис, просив
поновити йому пропущений строк
звернення до суду за захистом трудових
прав, та задовольнити позовні вимоги й
поновити на посаді сторожа ОСОБА_5
навчального закладу (ясла-садок)
загального розвитку №6 «Зірочка»,
стягнути з Управління освіти
виконавчого комітету Світловодської
міської ради на його користь середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу, та 2000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги,
просили суд позовні вимоги
задовольнити.

Представник Управління освіти
заперечив проти позову ОСОБА_1,
зазначив, що позов є безпідставним та
незаконним.

Зазначив, що з посадовою інструкцією
сторожа №13 ОСОБА_6 «Зірочка» ОСОБА_1 був
ознайомлений, про що свідчить його
власноручний підпис, і протилежне не
доведено.

Пояснив, що вказана Інструкція
відповідає вимогам Довідника
кваліфікаційних характеристик
професій працівників, відповідно до
загальних положень якого, коло завдань
та обов’язків окремих працівників
може бути розширене з дорученням їм
робіт, передбачених для різних посад,
рівних за складністю, виконання яких не
потребує іншої спеціальності,
кваліфікації.

Вказав, що Інструкція сторожа є чинною
і її виконують всі інші сторожі, але,
ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся
виконувати розпорядження керівника, з
тих підстав, що вони є незаконними та не
відповідають вимогам його посадової
інструкції, зокрема, розпорядження
щодо фарбування паркану, прибирання
снігу, косіння трави, тощо.

Відповідно до п.п. 2.11 та 2.12 посадової
інструкції сторожа №13, сторож
зобов’язаний виконувати
розпорядження керівника.

При цьому, ОСОБА_1 постійно створював
конфліктні ситуації з керівником
ОСОБА_6 «Зірочка», та з іншими
працівниками садочку, при цьому вів
себе некультурно в присутності батьків
дітей.

Відповідно до наказу №40 від 25 травня 2012
року керівника ОСОБА_6 «Зірочка» за
систематичне невиконання трудових
обов’язків та порушення вимог п.п. 2.11,
2.12 Інструкції, ОСОБА_1 притягнуто до
відповідальності у виді догани.

05 червня 2012 року під час перевірки
посадовими особами Управління освіти
дитячого закладу було виявлено, що
ОСОБА_1 під час чергування курить на
території закладу, замість виконання
своїх трудових обов’язків перебуває в
кімнаті для відпочинку.

За вказаний дисциплінарний проступок
та з урахуванням того, що ОСОБА_1 25
травня 2012 року було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
йому була оголошена догана, відповідно
до наказу №6-к від 05 червня 2012 року
завідуючої ОСОБА_6 «Зірочка», ОСОБА_1
був звільнений з роботи за
систематичне невиконання покладених
на нього обов’язків, відповідно до
пункту 3 ст.40 КЗпП України.

Представник Управління освіти вважає
позовні вимоги безпідставними, в
задоволенні яких належить відмовити і
з тих причин, що спір про законність
звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа вже
розглядався судами, і ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 червня 2013 року скасовано
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 грудня
2012 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді
сторожа ОСОБА_5 навчального закладу
(ясла-садок) загального розвитку №6
«Зірочка», і залишено в силі рішення
Світловодського міськрайонного суду
від 12 листопада 2012 року, яким
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову
про поновлення на роботі, стягненні
середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Крім цього, представник відповідача
заявив клопотання про застосування
строку позовної давності до вимог
позивача.

Представник відповідача ОСОБА_5
навчального закладу (ясла-садок)
загального розвитку №6 «Зірочка»
заперечив проти позову ОСОБА_1,
зазначив, що позов є безпідставним та
незаконним, і спір вже вирішено судовим
рішенням, яке набрало законної сили.

Вважає заперечення ОСОБА_1 про те, що
той не підписував Інструкцію сторожа,
такими які не відповідають дійсності,
так як ОСОБА_1 підписав посадову
інструкцію сторожа №13 у 2009 році.
Інструкція відповідає положенням
трудового законодавства і є чинною, і
її положення, передбачені п.2.11 та п.2.12
жодним чином не погіршують становище
сторожів, як працівників.

ОСОБА_1 був притягнутий до
дисциплінарної відповідальності за
порушення трудової дисципліни у виді
невиконання службових обов’язків, але
від підпису в наказі, яким на нього
накладено 25 травня 2012 року догану,
відмовився, що підтверджується
відповідним актом.

За порушення трудової дисципліни 05
червня 2013 року до ОСОБА_1 було
застосовано дисциплінарне стягнення у
виді звільнення з роботи у порядку
встановленому законом.

Оскільки спір про законність
звільнення ОСОБА_1 вже вирішено
рішенням Вищого спеціалізованого суду
України, представник відповідача
просив відмовити в позові.

Крім цього, представник відповідача
заявив клопотання про застосування
строку позовної давності до вимог
позивача.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та зібрані
докази, встановивши обставини справи,
суд дійшов таких висновків.

Установлено, що на підставі наказу №59
від 30 травня 2005 року дошкільного
навчального закладу «Ясла-садок»
загального розвитку №6 «Зірочка»
ОСОБА_1 прийнято на посаду сторожа.

Наказом завідувача дошкільного
навчального закладу «Ясла-садок»
загального розвитку №6 «Зірочка» від 25
травня 2012 року №40 ОСОБА_1, який займає
посаду сторожа, винесено догану за
систематичне невиконання без поважних
причин трудових обов’язків,
покладених на нього трудовим
договором.

Наказом завідувача дошкільного
навчального закладу «Ясла-садок»
загального розвитку №6 «Зірочка» від 05
червня 2012 року №6-к ОСОБА_1 звільнено з
посади сторожа з 05 червня 2012 року у
зв’язку з систематичне невиконання
без поважних причин трудових
обов’язків.

19 червня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до дошкільного
навчального закладу «Ясла-садок»
загального розвитку №6 «Зірочка» про
поновлення на роботі сторожем,
стягнення на його користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з 01
червня 2012 року та відшкодування
моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 12 листопада 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 грудня
2012 року рішення Світловодського
міськрайонного суду від 12 листопада 2012
року скасовано і ухвалено нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог. Поновлено ОСОБА_1 на посаді
сторожа дошкільного навчального
закладу «Ясла-садок» загального
розвитку №6 «Зірочка». Стягнуто з
дошкільного навчального закладу
«Ясла-садок» загального розвитку №6
«Зірочка» на користь ОСОБА_1 9 834,93 грн. у
рахунок середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу, який
обрахований без вирахування податків
та інших обов’язкових платежів, 300 грн.
у рахунок відшкодування моральної
шкоди, вирішено питання розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 червня 2013 року
скасовано вказане рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 25 грудня 2012 року яким
поновлено ОСОБА_1 на посаді сторожа
ОСОБА_5 навчального закладу (ясла-садок)
загального розвитку №6 «Зірочка», і
залишено в силі рішення
Світловодського міськрайонного суду
від 12 листопада 2012 року, яким
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову
про поновлення на роботі, стягненні
середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

Оскільки даний позов є аналогічним вже
розглянутому судом позову, але ОСОБА_1
пред’явив його до Управління освіти та
доповнив новими вимогами, суд не
знаходить підстав для закриття
провадження у справі згідно п.2 ч.1 ст.205
ЦПК України, але, відповідно до ч.3 ст. 67
ЦПК України, враховує, що обставини,
встановлені вказаними рішенням
Світловодського міськрайонного суду
від 12 листопада 2012 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 червня 2013 року, не
підлягають доказуванню у даній справі.

Відповідно до п.п.2.11 та 2.12 посадової
Інструкції сторожа №13, сторож
зобов’язаний в разі випадання снігу, в
нічний час розчищати під’їзди до кухні
та доріжки до вхідних дверей. Сторож
може залучатися до разових
некваліфікованих робіт (ремонтні
роботи, розвантаження, перенесення
вантажів, знищення бур’янів на
території).

Вказана посадова інструкція сторожа
№13 ОСОБА_6 «Зірочка» затверджена
наказом завідувача ОСОБА_6 «Зірочка» 16
червня 2009 року, і доведена до відома
працівників, в тому числі і ОСОБА_1, про
що свідчить підпис в листку
ознайомлення з інструкцією напроти
прізвища ОСОБА_1, і доводи позивача, про
те, що він не підписував Інструкцію
достовірними доказами не спростовано.

Судом досліджено пункти 2.11 та 2.12
вказаної посадової інструкції сторожа
№13, які на думку ОСОБА_1 погіршують його
становище як працівника порівняно з
положеннями Довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 29 грудня 2004 року №336.

При цьому, згідно абз.4 ч.6 Загальних
положень даного Довідника встановлено,
що під час розроблення працедавцем
посадових інструкцій, якщо виникає
необхідність, завдання та обов’язки,
що включені до типової кваліфікаційної
характеристики тієї або іншої посади,
можуть бути розділені між окремими
виконавцями або коло завдань та
обов’язків окремих працівників може
бути розширене з дорученням їм робіт,
передбачених для різних посад, рівних
за складністю, виконання яких не
потребує іншої спеціальності,
кваліфікації.

Представниками відповідачів доведено,
що покладення обов’язків на сторожів
ОСОБА_6 «Зірочка» в разі випадання
снігу в нічний час розчищати під’їзди
до кухні та доріжки вхідних дверей,
викликано необхідністю своєчасного
підвозу продуктів харчування й
приготування кухарями ОСОБА_6
«Зірочка» в ранковий час сніданку для
дітей, в тому числі і тому, що інші
працівники дошкільного навчального
закладу в нічний та ранковий час до
початку робочого часу, відповідно до
особливостей штатного розпису ОСОБА_6
«Зірочка» на роботі відсутні.

Крім цього, можливість залучення
сторожа до разових некваліфікованих
робіт (ремонтні роботи,
розвантажування, перенесення вантажів,
знищення бур’янів на території),
викликано насамперед лише
необхідністю надання сторожем разової
допомоги іншим працівникам садочку,
якими відповідно до особливостей
штатного розпису ОСОБА_6 «Зірочка» в
основному є жінки.

Відповідачами доведено, що виконання
вказаних завдань сторожами
навчального закладу не порушує їх
трудові права, оскільки вказана робота
не потребує додаткової кваліфікації та
наявності іншої спеціальності, і може
ними виконуватися без шкоди до їх
основних обов’язків.

Позивачем достовірними, достатніми,
належними та допустимими доказами не
доведено, і судом не встановлено, що
посадовою інструкцією сторожа №13
ОСОБА_6 «Зірочка», доручення сторожам,
передбачених пунктами 2.11 та 2.12 робіт,
виконання яких не потребує іншої
спеціальності та кваліфікації,
погіршує будь-яким чином трудове
становище сторожів.

При цьому, позивачем взагалі не
зазначалося, яке саме його трудове
право як сторожа, яким чином і в якій
мірі, порушено вказаними пунктами
інструкції.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що з заявлених позивачем
доводів, посадова інструкція сторожа
№13 ОСОБА_6 «Зірочка» не підлягає
визнанню недійсною, а тому в
задоволенні вказаної позовної вимоги
належить відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги щодо
законності застосування до позивача
дисциплінарних стягнень, суд враховує,
що рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 12 листопада 2012
року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 червня 2013 року встановлено,
і відповідно до ч.3 ст.67 ЦПК України не
підлягають доказуванню такі обставини.

Так, відповідно до доповідної кухаря
ОСОБА_6 «Зірочка» ОСОБА_7 від 18 січня 2012
року, видно, що прийшовши на зміну о 6
годині ранку, вона помітила, що доріжка
та під’їзд до кухні заметені снігом,
про що повідомила сторожа ОСОБА_1, який
повинен був прибрати сніг. ОСОБА_8
відмовився виконувати вказану роботу
мотивуючи тим, що це не входить до кола
його обов’язків.

Крім цього, відповідно до
розпорядження №01-р від 04 травня 2012 р.,
завідувач ОСОБА_6 «Зірочка»,
зобов’язала сторожів ОСОБА_6 «Зірочка»
пофарбувати паркан.

Відповідно до доповідної завідуючої
господарством ОСОБА_9 від 18 травня 2012
року ОСОБА_1 відмовився від виконання
Розпорядження № 01-р від 04 травня 2012
року.

Крім цього, відповідно до
розпорядження №02-р від 23 травня 2012
року, завідувач ОСОБА_6 «Зірочка»,
зобов’язала сторожів ОСОБА_6 «Зірочка»
знищити бур’яни на території
навчального закладу.

Відповідно до доповідної завідуючої
господарством ОСОБА_9 від 24 травня 2012
року, ОСОБА_1 відмовився виконувати
розпорядження № 02-р від 23 травня 2012
року.

Відповідно до акту від 25 травня 2012 року
ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення
щодо невиконання ним розпоряджень
керівника ОСОБА_6 «Зірочка».

Відповідно до наказу №40 від 25 травня 2012
року завідувача ОСОБА_6 «Зірочка», за
систематичне невиконання трудових
обов’язків та порушення вимог п.п. 2.11,
2.12 посадової інструкції сторожа,
стосовно ОСОБА_1 винесено догану.

Відповідно до акту від 25 травня 2012 року,
ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним
наказом № 40 від 25 травня 2012 року, від
підпису та надання пояснень
відмовився.

На підставі досліджених доказів суд
визнає, що відповідачами ОСОБА_6
«Зірочка» Управління освіти доведено
достовірними доказами, які позивачем
не опорочені, що застосування
дисциплінарного стягнення у виді
догани до сторожа ОСОБА_1 застосовано
обґрунтовано та правомірно, у
встановленому КЗпП України порядку, а
тому в задоволенні позовних вимог в
частині визнання наказу №40 від 25
травня 2013 року слід відмовити.

При цьому, 01 червня 2012 року завідуючою
ОСОБА_6 «Зірочка» була подана службова
доповідна начальнику Управління
освіти, з проханням відвідати дитячий
заклад з метою перевірки належного
виконання сторожем ОСОБА_1 своїх
трудових обов’язків.

Відповідно до акту від 05 червня 2012 року
складеного посадовими особами
Управління освіти, під час перевірки
ОСОБА_6 «Зірочка» було виявлено, що
сторож ОСОБА_1 під час чергування
курить на території закладу, замість
виконання своїх трудових обов’язків
перебуває в кімнаті для відпочинку.

Свідки начальник Управління освіти
ОСОБА_3, заступник начальника
управління освіти ОСОБА_10, головний
спеціаліст з охорони праці ОСОБА_11, в
ході слухання справи суду пояснили, що
під час перевірки ОСОБА_6 «Зірочка»
ними було виявлено факт паління
цигарок сторожем ОСОБА_1 на території
навчального закладу, а також при
перевірці службового приміщення де
перебував ОСОБА_1, відчувався їдкий
запах диму від сигарет, про що був
складений акт від 05 червня 2012 року.

Допитана за клопотанням позивача та
його представника як свідок завідувач
ОСОБА_6 «Зірочка» ОСОБА_12 в судовому
засіданні пояснила, що дійсно, сторож
ОСОБА_1 нею був притягнутий до
дисциплінарної відповідальності за
невиконання своїх посадових
обов’язків, спочатку до догани, після
цього до звільнення. У ОСОБА_1
витребувалися пояснення щодо
безпричинного невиконання посадових
обов’язків, але останній від надання
пояснень відмовлявся, що зафіксовано
документально.

Допитана за клопотанням позивача та
його представника як свідок колишня
медсестра ОСОБА_6 «Зірочка» ОСОБА_13 в
судовому засіданні пояснила, що дійсно,
сторож ОСОБА_1 постійно створював
конфлікти на роботі, сперечався з
завідуючою, кричав, та ігнорував її
вимоги, висловлювався нецензурно на
вихователя в присутності батьків
дітей. В її присутності ОСОБА_1
оголошувався наказ та підписувався акт
про його відмову від пояснень та
ознайомлення з наказом.

Відповідно до акту від 05 червня 2012 р.,
задокументовано, що сторож ОСОБА_1
відмовився від надання пояснень
стосовно виявлених порушень.

Відповідно до наказу №6-к від 05 червня
2012 року завідувача ОСОБА_6 «Зірочка»,
сторож ОСОБА_1 звільнений з роботи за
систематичне невиконання покладених
на нього обов’язків, відповідно до
пункту 3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий договір
може бути розірвано власником або
уповноваженим ним органом в разі
систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо раніше до нього застосовувалися
заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

Частиною другою статті 147 КЗпП України
встановлено, що за кожне порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. Заходами
дисциплінарного стягнення є догана і
звільнення.

Як роз’яснив Пленум Верховного Суду
України в пункті 23 постанови від 06
листопада 1992 року №9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів» за
передбаченим пунктом 3 частини першої
статті 40 КЗпП України підставми
працівник може бути звільнений лише за
проступок, вчинений після застосування
до нього дисциплінарного чи
громадського стягнення за невиконання
без поважних причин обов’язків,
покладених на нього трудовим договором
або правилами внутрішнього трудового
розпорядку. У таких випадках
ураховуються ті заходи
дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю
або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП
України), тощо.

Отже, законодавством передбачено, що
підставою звільнення може бути лише
безпосереднє порушення трудової
дисципліни чи невиконання працівником
без поважних причин обов’язків,
покладених на нього трудовим договором
або правилами внутрішнього трудового
розпорядку, за наявності застосованого
й не втратившого юридичної сили за
давністю або не знятого заходу
дисциплінарного чи громадського
стягнення, а не фактична наявність
сукупності застосованих заходів
дисциплінарного стягнення.

При цьому, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ ухвалою від 05
червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до дошкільного навчального
закладу (ясла-садок) загального
розвитку №6 «Зірочка» про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,
встановив, що процедура, встановлена
законодавством про працю щодо
звільнення за пунктом 3 частини першої
статті 40 КЗпП України, відповідачем
ОСОБА_6 «Зірочка» не порушена, а
заявлені ОСОБА_1 вимоги не ґрунтуються
на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивачем та його
представником не було надано жодних
нових доказів, які б підтверджували
факт порушення відповідачами
процедури притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності за
допущені ним проступки, та процедури,
яка встановлена законодавством щодо
звільнення працівника за п.3 ч.1 ст.40
КЗпП України.

Крім цього, під час розгляду справи по
суті судом не встановлено, будь-яких
фактів, які б підтвердили
правомірність вимог позивача щодо
поновлення його на роботі, а тому суд
визнає, що в задоволенні вказаних
позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Не встановлені судом правові підстави
для визнання незаконним наказу №131-к
від 05 червня 2012 року начальника
Управління освіти про звільнення
ОСОБА_1 з роботи сторожем.

Оскільки, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання незаконними
наказів про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності та
поновлення його на роботі судом
відмовлено, в задоволенні позовних
вимог про стягнення компенсації
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,67,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління освіти виконавчого
комітету Світловодської міської ради,
та ОСОБА_5 навчального закладу
(ясла-садок) загального розвитку №6
«Зірочка» управління освіти
виконавчого комітету Світловодської
міської ради, про визнання недійсною
посадової інструкції сторожа, визнання
незаконними дисциплінарних стягнень у
виді догани та звільнення з роботи,
поновлення на роботі, стягнення
компенсації середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, та стягнення
моральної шкоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Кіровоградської області через
Світловодський міськрайсуд протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду

ОСОБА_14