Справа № 1328/4957/12
УХВАЛА

іменем України

«24» грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В.І

при секретарі
Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, від
імені якої діє ОСОБА_2, заінтересовані
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання дій державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Жанни
Андріївни протиправними та визнання
акту опису й арешту майна незаконним,

у с т
а н о в и в :

13 червня 2012 року ОСОБА_1, від імені якої
діє ОСОБА_2, звернулась в суд з скаргою
на неправомірні дії державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Ховряк Жанни Андріївни, в якій,
з урахуванням уточнень від 16 травня 2013
року, просить суд:

- продовжити строк для подання
даної скарги;

- визнати дії державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А. під час
складання 27 квітня 2012 року акту опису
та арешту майна боржника ОСОБА_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
протиправними та такими, що суперечать
вимогам Конституції України та чинного
законодавства України;

- визнати акт опису та арешту майна
боржника ОСОБА_1, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, від 27 квітня 2012 року,
який складений державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А.
незаконним та таким, що суперечать
вимогам Конституції України та чинного
законодавства України.

В обґрунтування вимог, заявник скарги
зіслався на те, що 10 червня 2011 року
Шевченківський районний суд міста
Львова видав виконавчий лист № 2-1139/2010
про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5
на користь ОСОБА_3 249 710,00 грн. (двісті
сорок дев'ять тисяч сімсот десять
гривень) відшкодування вартості
невід'ємних поліпшень квартири АДРЕСА_3
та 13481,34 грн. (тринадцять тисяч
чотириста вісімдесят одну гривню
тридцять копійки) на
загальнообов'язкові роботи на МЖК, в
тому числі 7127, 00 грн. (сім тисяч сто
двадцять сім гривень) основного боргу,
а також 5499,10 грн. (п'ять тисяч чотириста
дев'яносто дев'ять гривень десять
копійок) інфляційних втрат. Згідно
вказаного виконавчого листа,
стягувачем є ОСОБА_3, а боржником -
ОСОБА_1

22 червня 2011 року стягувач ОСОБА_3 подала
начальнику підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - ППВР ВДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області) Цабаку В.Я. заяву з проханням
відкрити виконавче провадження на
підставі вищевказаного виконавчого
листа.

Протягом липня 2011 року - квітня 2012 року
державними виконавцями ППВР ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області вчинялись ряд
виконавчих дій з примусового виконання
зазначеного виконавчого листа.

Зокрема, 27 квітня 2012 року державним
виконавцем ППВР ВДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області Ховряк Ж.М. було складено акт
опису й арешту майна, що належить
ОСОБА_1, який згідно супровідного листа
№09.1-45/62/В-2 6402 від 07 травня 2012 року був
скерований ОСОБА_1 звичайною
кореспонденцією та отриманий нею 15
травня 2012 року.

Вважає дії державного виконавця ППВР
ВДВС Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А. під час
складання зазначеного акту опису й
арешту майна неправомірними, а сам акт
опису й арешту незаконним та таким, що
підлягає скасуванню, виходячи з
наступних підстав.

В акті опису й арешту майна від 27 квтня
2012 року зазначено, що опис розпочато о
15год.20 хв. та закінчено о 16 год. 15 хв. та
місце складання цього акту - АДРЕСА_2.

Однак дане твердження державного
виконавця є безпідставним, неправдивим
і незаконним, оскільки 27 квітня 2012 року
вона, ОСОБА_1, знаходилась на роботі, що
підтверджується відповідною довідкою,
вдома бути не могла та відповідно ні
державний виконавець, ні поняті, не
могли потрапити у спірну квартиру, що є
порушенням вимог ч.1 ст. 20 Закону
України «Про виконавче провадження» та
п.4.2.2 «Інструкції з організації
примусового виконання рішень»,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012
року.

В акті опису й арешту майна відсутні
підписи боржника і стягувача або їх
представників, що підтверджує той факт,
що таких осіб не було під час складання
оспорюваного акту.

В акті опису й арешту майна від 27 квітня
2012 року зазначено, що він складався в
присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
однак оскільки боржника ОСОБА_1 вдома
не було, то ні державний виконавець, ні
вказані поняті, не могли знаходитись в
квартирі АДРЕСА_2, що свідчить про
наявність фальсифікації фактів, які
створила державний виконавець Ховряк
Ж.А.

Крім цього, в оспорюваному акті
зазначено, що описане майно прийняв на
відповідальне зберігання ОСОБА_11, який
проживає за адресою: АДРЕСА_4. Проте,
важко уявити, як громадянин, який
проживає в іншому населеному пункті,
прийняв на відповідальне зберігання
трикімнатну квартиру, в якій проживає
ряд осіб. Крім цього, вважає, що
державний виконавець, передавши на
відповідальне зберігання спірну
квартиру ОСОБА_12, порушила вимоги п.4.2.3.
«Інструкції з організації примусового
виконання рішень». Оспорюваний акт
опису й арешту вона, ОСОБА_1, отримала з
порушенням строків його скерування,
після чого звернулась до суду з
відповідним адміністративним позовом,
однак ухвалою судді Шевченківського
районного суду м. Львова Баєвої О.І. у
відкритті провадження було відмовлено,
оскільки спір належить вирішувати в
порядку цивільного судочинства.

Заявник скарги ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні скаргу підтримали повністю,
зіславшись на викладені в ній доводи та
просять дану скаргу задовольнити.

Державний виконавець ППВР ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А., дії якої
оскаржуються, в судове засідання не
з'явилась, хоч про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлялась.
Крім цього, від начальника ППВР ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області Цабака В.Я. на
адресу суду найшло клопотання про
слухання скарги у відсутності
державного виконавця.

Оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду скарги, суд вважає
за можливе розглянути скаргу у
відсутності державного виконавця, дії
якого оскаржуються.

Залучена до участі в справі в якості
заінтересованої особи - стягувач
ОСОБА_3 проти скарги заперечила,
покликаючись на обставини, які
викладені долученому до матеріалів
справи письмовому запереченні.

Залучені до участі в справі в якості
заінтересованих осіб - боржники у
виконавчому проваджені ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились
та подали заяви, з яких убачається, що
вони скаргу підтримують та просять
розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, заінтересованої
особи ОСОБА_3, показання свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_9, з'ясувавши обставини
справи, дослідивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначаються
Законом України «Про виконавче
провадження».

Положеннями п.1 ч.2 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом, до яких, зокрема, віднесено
виконавчі листи, що видаються судами.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 03 вересня 2010 року,
яке набрало законної сили 27 квітня 2011
року, було задоволено позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
відшкодування вартості невід'ємних
поліпшень квартири АДРЕСА_3 та
постановлено стягнути з відповідачів
на користь позивача 249 710,00 грн.
відшкодування вартості невід'ємних
поліпшень вищевказаної квартири та 13
481,34 грн. витрат на загальнообов'язкові
витрати МЖК. На підставі цього рішення
10 червня 2011 року Шевченківським
районним судом м. Львова було видано
виконавчий лист № 2-1139/2010 про стягнення
з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 249 710,00 грн. відшкодування
вартості невід'ємних поліпшень
квартири АДРЕСА_3 та 13 481,34 грн. на
загальнообов'язкові роботи на МЖК, в
тому числі 7 127, 00 грн. основного боргу, а
також 5 499,10 грн. інфляційних втрат.
Згідно вказаного виконавчого листа,
стягувачем є ОСОБА_3, а боржниками -
ОСОБА_1 та її сини ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями в судовому засіданні
заявника скарги ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, заінтересованої
особи ОСОБА_3, долученою до справи
копією виконавчого листа від 10 червня
2011 року, іншими зібраними у справі
письмовими доказами та ці обставини в
судовому засіданні ніким не
оспорювались.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження»
визначено, що арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і
строк обмеження встановлюються
державним виконавцем у кожному
конкретному випадку з урахуванням
властивостей майна, його значення для
власника чи володільця, необхідності
використання та інших обставин.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Судом встановлено, що 27 квітня 2012 року
державним виконавцем ППВР ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А., на
виконанні в якої знаходився
вищевказаний виконавчий лист, у
присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10
було складено акт опису й арешту майна,
що належить боржнику ОСОБА_1, а саме:
трикімнатної квартири АДРЕСА_2. Цим
актом на описане майно накладено арешт,
встановлено заборону на його
відчуження та вищевказану квартиру
передано на відповідальне зберігання
ОСОБА_12

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_9 підтвердила, що 27 квітня
2012 року державний виконавець ППВР ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А. у її
присутності та у присутності понятої
ОСОБА_10 склала акт опису й арешту майна,
що належить ОСОБА_1, а саме -
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2. У
приміщення вищевказаної квартири вони
не заходили, оскільки державний
виконавець описувала квартиру, а не
майно, яке в ній знаходиться.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
показав, що 27 квітня 2012 року державний
виконавець ППВР ВДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області Ховряк Ж.А. у присутності двох
понятих склала акт опису й арешту
майна, що належить боржнику ОСОБА_1, а
саме квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 та описане майно він
прийняв на відповідальне зберігання.

Проаналізувавши оскаржуваний акт
опису й арешту майна від 27 квітня 2012
року, суд приходить до висновку, що
державним виконавцем ППВР ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А. при
проведенні опису й арешту майна
боржника ОСОБА_1 вимоги чинного
законодавства були додержані.

При цьому, суд не приймає до уваги
посилання заявника скарги та її
представника на те, що акт опису й
арешту майна від 27 квітня 2012 року
складався у її, ОСОБА_1, відсутності, т.
я. вона перебувала на роботі, та
відповідно у відсутності понятих, які
також не могли потрапити у дану
квартиру, оскільки предметом опису й
арешту була квартира на АДРЕСА_2, а не
предмети, які в ній знаходяться, та при
проведенні такої виконавчої дії, як
опис й арешт майна, не передбачається
примусового проникнення до житла
особи. Крім цього, положеннями Закону
України «Про виконавче провадження» та
іншим законодавством з питань
проведення виконавчих дій не
передбачено, що забороняється
проведення опису й арешту майна у
випадку відсутності боржника.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Ховряк Ж.А. при
складанні акта опису та арешту майна та
сам акт опису й арешту від 27 квітня 2012
року, суд вважає, що він був складений
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений законами
України з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішень
(вчинення дії) та неупереджено. За таких
обставин суд приходить до висновку, що
скарга є необґрунтованою, а тому в її
задоволенні слід відмовити.

При цьому, суд також приймає до уваги
те, що відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

До матеріалів справи долучена копія
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2013 року в справі №813/874/13-а за позовом
органу опіки і піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради в інтересах
малолітнього ОСОБА_13 до відділу ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання дій
протиправними та скасування акту опису
й арешту, яка набрала законної сили. В
цій постанові суду, зокрема. зазначено,
що при складанні акту опису й арешту
майна від 27 квітня 2012 року державним
виконавцем порушен6ь чинного
законодавства допущено не було.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 383, 384, 385, 386, 387
ЦПК України, суд

у х в а
л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про
визнання незаконним акт опису й арешту
майна, визнання дій державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Ховряк Жанни Андріївни
протиправними - відмовити у зв'язку з її
безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з моменту її проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: В. І. Кавацюк