Провадження №2/761/1440/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 грудня 2013 року

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.

при секретарі:
Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києва
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція» Шевченківської районної у
м.Києві ради до ОСОБА_1, третя особа:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м.Києві, про приведення приміщення в
попередній стан, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2012 року Комунальне
підприємство «Керуюча дирекція»
Шевченківської районної у м.Києві ради
(Позивач, КП «Керуюча дирекція»)
звернулось до Шевченківського
районного суду м.Києва з позовом до
ОСОБА_1 (Відповідач), третя особа:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, про приведення приміщення у
попередній стан.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва (суддя Маліновська В.М.)
було від 10.07.2012р. було відкрито
провадження по справі та призначено до
розгляду у судовому засіданні (а.с.18).

04.03.2013р. через канцелярію суду від
представника Відповідача надійшло
клопотання про зупинення провадження у
справі у зв'язку з тим, що у провадженні
Шевченківського районного суду м.Києва
знаходиться ще одна цивільна справа
№2610/21144/2012, провадження №2/761/1763/2013
(суддя Юзькова О.Л.) про той самий
предмет і з тих самих підстав, за
позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про
приведення нежитлового приміщення у
попередній стан, у зазначеній справі
призначено судову будівельну-технічну
експертизу, а тому провадження по
справі за позовом Комунального
підприємства «Керуюча Дирекція»
Шевченківської районної у м.Києві ради
до ОСОБА_1, третя особа: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в м.Києві, про приведення
приміщення в попередній стан,
необхідно зупинити до розгляду
Шевченківським районним судом м.Києва
цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до
ФОП ОСОБА_1 про приведення нежитлового
приміщення у попередній стан (а.с.104).

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 06.03.2013р. провадження у
цивільній справі №2610/16699/12, провадження
№2/761/1440/2013 за позовом Комунального
підприємства «Керуюча Дирекція»
Шевченківської районної у м. Києві ради
до ОСОБА_1, третя особа: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в м.Києві, про приведення
приміщення в попередній стан, зупинено
до набрання законної сили судовим
рішенням у цивільній справі №2610/21144/2012,
провадження №2/2610/1763/2013 за позовом
ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про приведення
нежитлового приміщення у попередній
стан (а.с.115-116).

15 серпня 2013 року в справі №2610/21144/2012,
провадження №2/761/1763/2013 за позовом
ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про приведення
нежитлового приміщення у попередній
стан, було винесено рішення, яким було
відмовлено в задоволенні позову, яке на
підставі Ухвали Апеляційного суду
м.Києва від 31.10.2013р. (а.с.133-135), набрало
законної сили 31.10.2013р. (а.с.128-132).

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 28.11.2013р., провадження по
справі №2610/16699/2012 за позовом
Комунального підприємства «Керуюча
Дирекція» Шевченківської районної у
м.Києві ради до ОСОБА_1, третя особа:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м.Києві, про приведення приміщення в
попередній стан, відновлено та
призначено до розгляду у судовому
засіданні (а.с.136).

Свої позовні вимоги Позивач
обґрунтовує тим, що будинок АДРЕСА_1
належить до комунальної власності
територіальної громади м.Києва та
закріплено за позивачем на праві
господарського відання. 29.05.2011р. КП «ЖЕК
«Шулявка» було проведено обстеження
нежитлового приміщення АДРЕСА_1 яке
належить Відповідачу - ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
нежилого приміщення від 25.10.2010р., та
встановлено, що у вищезазначеному
нежитловому приміщенні проводяться
ремонтні роботи із самовільним
переплануванням та переобладнанням, а
саме: між кімнатами в несучій стіні
влаштований дверний отвір, в кімнаті
площею 41,80 кв.м. та влаштований
санвузол. На вимогу комісії надати
проектно-дозвільну документацію на
проведення зазначених робіт власник
нежитлового приміщення не відреагував.
Також, мешканці зазначеного будинку
звертались до Шевченківського МНС
України з приводу проведення перевірки
законності виконання власником
нежитлового приміщення
ремонтно-будівельних робіт та отримали
відповідь, що під час проведення
перевірки виявлено ряд порушень вимог
пожежної безпеки, власнику приміщень
вручено припис на усунення виявлених
порушень та притягнуто до
адміністративної відповідальності.
Окрім того, Позивач зазначив, що
Відповідачем був змінений фасад
будинку без отримання відповідного
дозволу, тим самим порушив норми
чинного законодавства, а тому Позивач
просив винести рішення, яким
зобов'язати Відповідача за свій
рахунок привести зазначене приміщення
в попередній стан, відповідно до
поверхового плану.

Відповідачем надано суду заперечення
проти позову, в яких він просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі з огляду на таке:
згідно технічного паспорту на
нежитловий будинок (приміщення)
АДРЕСА_1 виготовленого Київським
міським БТІ станом на 20.09.2010р. та
відповідно до поверхового плану,
дверний отвір в капітальній стіні між
кімнатами та вхідну групу в нежитлове
приміщення АДРЕСА_1 вже було влаштовано
станом на 20.09.2010р., що також
підтверджується відповідями
Київського міського БТІ № 47612 від
24.12.2012р. та № 2101 від 21.01.2013р., в яких
зазначено, що 22.01.2008р. при проведенні
поточної інвентаризації нежитлового
приміщення АДРЕСА_1 було виявлено
проведену реконструкцію, яка полягала
у влаштуванні додаткової вхідної групи
замість вікна і демонтуванні частини
капітальної стіни між приміщеннями 1 і
2. Відповідач зазначив, що та обставина,
що вхідна група (вхідні двері замість
ззовні будинку) у вказаному
нежитловому приміщенні вже була
влаштована в квітні 2007 року, тобто,
навіть до отримання в оренду вказаного
приміщення відповідачем, що
підтверджується листом від 16.07.2013р. КП
«ЖЕК «Шулявка», працівниками якого в
квітні 2007р. будинок АДРЕСА_1 було
прийнято на обслуговування. Таким
чином, Відповідач вважає, що відсутні
правові підстави примушувати його
приводити це приміщення в попередній
стан, окрім того, не зрозуміло до якого
саме попереднього стану необхідно
привести зазначене приміщення. Щодо
встановлення Відповідачем санвузлу в
нежитловому приміщенні, то останній
зазначив, що позивачем не надано
доказів на підтвердження того, що
влаштування ним санвузлу в належному
йому нежилому приміщенні призводить до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту
будинку, до погіршення технічного
стану жилого будинку в цілому або цим
порушуються права інших споживачів.
Окрім того, роботи з влаштування
санвузлу в офісному (нежитловому)
приміщенні можуть виконуватися без
отримання відповідної дозвільної
документації, передбаченої чинним
законодавством (а.с.148-154).

Третьою особою було подано суду
письмові пояснення, в яких зазначило,
що згідно з Єдиним реєстром інформація
про прийняття в експлуатацію об'єкта, а
саме нежитлове приміщення АДРЕСА_1
відсутня. Просили винести рішення
відповідно до чинного законодавства
(а.с.146).

В судовому засіданні представник
Позивача - ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Відповідача - ОСОБА_6 проти
позову заперечив та просив відмовити у
його задоволенні з підстав, зазначених
у запереченнях проти позову.

Представник третьої особи ОСОБА_7 щодо
вирішення справи по суті поклалася на
розсуд суду..

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази, повно
і всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
вважає, що позовна заява задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
на праві власності нежилі приміщення:
АДРЕСА_1) (в літ.А), загальною площею 84,90
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 що
підтверджується договором
купівлі-продажу нежилого приміщення
від 25.10.2010р., укладеного між Управлінням
з питань комунального майна,
приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
та ОСОБА_1 (а.с.6-8).

Згідно Акту обстеження нежитлового
приміщення АДРЕСА_1 КП ЖЕК «Шулявка»
від 27.05.2011р. встановлено, що у
вищевказаному нежитловому приміщенні
проводяться ремонтні роботи з
перепланування: між кімнатами в
несучій стіні влаштований дверний
пройом, в кімнаті площею - 41,8 кв.м. та
влаштований санвузол (а.с.9).
Повідомленням КП ЖЕК «Шулявка» від
27.05.2011р. запропоновано Відповідачу
надати проектно-дозвільну
документацію на проведення ремонтних
робіт (перепланування, знесення
несучих стін) в нежитловому приміщенні
АДРЕСА_1 (а.с.10).

У вересні 2011 року КП ЖЕК «Шулявка»
направлено Відповідачу претензію в
якій зазначено, що у зв'язку з
відсутністю проектно-дозвільної
документації на проведення
перепланування та переобладнання
нежитлового приміщення, запропоновано
Відповідачу протягом 15 днів з дня
отримання претензії привести
нежитлове приміщення у попередній стан
(а.с.11-12).

Листом Відділу з питань державного
пожежного нагляду з обслуговування
Шевченківського району м. Києва
територіального органу з питань
державного нагляду у сфері пожежної
безпеки в м. Києві ГУ МНС України в м.
Києві № 6/1203 від 27.04.2011р. встановлено, що
під час проведення перевірки
нежитлового приміщення АДРЕСА_1
виявлено ряд порушень вимог пожежної
безпеки, у зв'язку з чим Відповідачу
було вручено припис на усунення
порушень вимог пожежної безпеки та
притягнуто до адміністративної
відповідальності власника приміщень
(а.с.14).

Листом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві №7/26-32/1307/02/2 від 13.07.2012р.
зазначено, що під час перевірки
встановлено, що Відповідачем виконано
будівельні роботи із реконструкції
нежитлових приміщень №№1,2 (групи
приміщень АДРЕСА_1 а саме змінено
планування приміщень та влаштовано
санвузол без документів, які дають
право на виконання будівельних робіт
та затвердженої проектної
документації, чим порушено вимоги ч.1
ст. 34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст. 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
(а.с.28).

Поряд з наведеними вище обставинами
судом встановлено наступне.

Відповідач з серпня 2007р. орендував
нежилі приміщення загальною площею
84,5кв.м., а саме нежилий підвал,
розміщений за адресою: АДРЕСА_1 що
підтверджується договором №384/5 оренди
нежилих приміщень територіальної
громади Шевченківського району м.Києва
від 09.08.2007р.(а.с.81-83).

Згідно Розпорядження Київської
міської державної адміністрації №61
від 11.02.2008р., СПД-фізичній особі ОСОБА_1
дозволено проведення реконструкції
групи нежитлових приміщень АДРЕСА_1
відповідно до розробленої та
затвердженої в установленому порядку
проектно-кошторисної документації
(а.с.73).

Розпорядженням Шевченківської
районної у м.Києві державної
адміністрації №1535 від 11.12.2008р. (а.с.74),
затверджено акт Державної приймальної
комісії від 28.10.2008р. прийняття в
експлуатацію завершеного будівництвом
об'єкта реконструкції групи нежитлових
приміщень АДРЕСА_1 зареєстрованого
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва 12.12.2008р. № 428 (а.с.75-76).

Копії зазначених вище Розпоряджень та
Акта надійшли на запит суду з
Київського міського БТІ згідно з
листом від 24.12.2012 (а.с.72).

Листом КП «ЖЕК «Шулявка» від 16.07.2013р.
зазначено, що житловий будинок №4-А по
вул.Зоологічній, прийнято на
обслуговування КП «ЖЕК «Шулявка» в
квітні 2007 року. В квітні 2007 року було
виявлено вхідну групу ззовні будинку
замість вікна, яке передбачено
проектом забудови, згідно поверхового
плану будинку та технічного паспорту.
Зазначено, що в проекті забудови
будинку передбачені дверні отвори між
кімнатами площею 43,1 кв.м. і 41,8 кв.м., які
належать ОСОБА_1 та коридором
цокольного поверху будинку. На момент
обстеження ця частина коридору
знаходилась в приватній власності
інших установ (а.с.147).

Відповідно до Листа Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
№ 2101 (И-2013) від 21.01.2013р. зазначено, що при
проведенні поточної інвентаризації
нежитлового приміщення АДРЕСА_1 в
цокольному поверсі, станом на 22.01.2008р.
було виявлено проведену реконструкцію,
яка полягала у влаштуванні додаткової
вхідної групи, замість вікна і
демонтуванні частини капітальної
стіни між приміщенням 1 і 2. Проектна
документація до Бюро не надавалась,
проте в подальшому, ОСОБА_1 отримав
дозвіл на проведення реконструкції
(Розпорядження КМДА № 61 від 11.02.2008р.) і
зазначене приміщення було введено в
експлуатацію (акт державної
приймальної комісії зареєстрований в
ІДАБК за № 428 від 12.12.2008р., затверджений
Розпорядженням Шевченківської РДА №
1535 від 11.12.2008р.) (а.с.80).

Відповідно до технічного паспорту на
нежитловий будинок (приміщення) в
АДРЕСА_1 виготовленого Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна станом на
20.09.2010р., встановлено, що на момент
виготовлення технічного паспорту,
пройом між кімнатами в несучій стіні
вже мав місце (а.с.59-60).

При цьому Позивачем ні в позовній
заяві, ні його представником у судовому
засіданні, не конкретизовано у який
саме попередній стан та відповідно до
якого саме поверхового плану має
привести Відповідач приміщення
АДРЕСА_1.

Окрім того, рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва у справі
№2610/21144/2012, провадження № 2/761/1763/2013 від
15.08.2013р., яке набрало законної сили
31.10.2013р., за позовом ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, суд прийшов до
висновку про відсутність достовірних
відомостей про те, що саме Відповідачем
було вчинено дії по реконструкції
нежитлового приміщення та ремонт, яке
спричиняє (може спричинити) руйнацію
будинку АДРЕСА_1 (а.с.128-132).

Згідно ст. 177 Житлового кодексу УРСР,
громадяни зобов'язані забезпечувати
схоронність жилих приміщень, бережно
ставитися до санітарно-технічного та
іншого обладнання, до об'єктів
благоустрою, додержувати правил
утримання жилого будинку і придомової
території, правил пожежної безпеки,
додержувати чистоти і порядку в
під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових
клітках і в інших місцях загального
користування.

Відповідно до п.8 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживач зобов'язаний,
зокрема, дотримуватися вимог
житлового та містобудівного
законодавства щодо здійснення
ремонту чи реконструкції приміщень або
їх частин, не допускати порушення
законних прав та інтересів інших
учасників відносин у сфері
житлово-комунальних послуг;

Пунктами 4 та 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №45 від 24.01.2006р.,
встановлено, що власники, наймачі
(орендарі) приміщень житлових будинків
мають право на: своєчасне отримання
житлово-комунальних послуг належної
якості згідно із законодавством;
відшкодування збитків, завданих їх
майну та/або приміщенням, шкоди,
заподіяної їх життю чи здоров'ю
внаслідок незадовільного утримання
будинку або ненадання чи надання не в
повному обсязі послуг, відповідно до
законодавства; переобладнання і
перепланування житлових і
підсобних приміщень, балконів і
лоджій за відповідними проектами
без обмеження інтересів інших
громадян, які проживають у будинку, з
дозволу власника будинку (квартири)
та органу місцевого самоврядування,
виданого в установленому порядку.
Власник та наймач (орендар) квартири
зобов'язаний: укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору; оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом; дотримуватися вимог
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, пожежної і
газової безпеки, санітарних норм і
правил; проводити за власні кошти
ремонт квартири (наймач (орендар) -
згідно з договором найму (оренди);
використовувати приміщення житлового
будинку за призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання;
не допускати виконання робіт та
інших дій, що викликають псування
приміщень, приладів та обладнання
будинку, порушують умови проживання
громадян; дотримуватися правил
утримання тварин у домашніх умовах;
утримувати тварин у квартирі, де
проживають співвласники або наймачі
(орендарі), за погодженням з ними; не
захаращувати сходові клітки,
позаквартирні коридори, колясочні,
ліфтові шахти, горища, підвали та
інші допоміжні приміщення будинку,
підтримувати чистоту і порядок в ньому.

Відповідно до п.1.4.1., 1.4.4. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
Наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 76 від 17.05.2005р.,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 25.08.2005р. за №
927/11207,переобладнання і перепланування
жилих будинків, жилих і нежилих у
жилих будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства. Переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
призводять до порушення тривкості або
руйнації несучих конструкцій
будинку, погіршення цілісності і
зовнішнього вигляду фасадів,
порушення вимог протипожежної
безпеки та засобів протипожежного
захисту, не
допускається.Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається. Власник,
наймач (орендар) жилого будинку, жилого
чи нежилого у жилому будинку
приміщення, що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або
засобів протипожежного захисту,
зобов'язаний за свій рахунок
привести це приміщення до
попереднього стану. У разі, якщо
самовільне перепланування або
переобладнання приводить до
погіршення технічного стану жилого
будинку в цілому та порушуються права
інших споживачів, зазначені роботи
виконуються виконавцем послуг,
питання відшкодування вартості цих
робіт власником, наймачем (орендарем)
жилого будинку, жилого чи нежилого у
жилому будинку приміщення
вирішується у судовому порядку (п.1.4.6.
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій).

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що Позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
факту здійснення перепланування в
приміщенні АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1, а саме
встановлення дверного пройому між
кімнатами в несучій стіні та
влаштування вхідної групи замість
вікна, саме Відповідачем. Водночас, Акт
обстеження нежитлового приміщення КЕП
ЖК «Шулявка» від 27.05.2011р., суд оцінює
критично та не приймає до уваги,
оскільки зміст зазначеного акту щодо
проведення Відповідачем ремонтних
робіт з перепланування - встановлення
дверного пройому в несучій стіні,
станом на дату акту, спростовуються
доказами, які є в наявності в
матеріалах справи.

Також за необхідне слід зазначити, що
Листом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві № 7/26-32/1307/02/2 від 13.07.2012р.
встановлено, що Відповідачем виконані
будівельні роботи з реконструкції
нежитлових приміщень АДРЕСА_1)
житлового будинку на АДРЕСА_1 а саме
змінено планування приміщень та
влаштовано санвузол без відповідних
документів, проте в зазначеному листі
не зазначено в чому саме полягає
перепланування, яке було здійснено
Відповідачем та не визначено, що
здійснення останнім перепланування та
встановлення санвузлу порушує
тривкість або призводить до руйнації
несучих конструкцій будинку, що
відповідно дот вимог чинного
законодавства є неприпустимим. А отже,
Лист Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві № 7/26-32/1307/02/2 від 13.07.2012р. не є
належним доказом того, що саме
Відповідачем було влаштовано дверний
пройом в несучій стіні між кімнатами та
встановлено вхідну групу замість
вікна.

Водночас згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших
осіб, істотного порушення будівельних
норм і правил суд за позовом
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким
зобов'язати особу, яка здійснила
(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову (ч.7 ст. 376 ЦК
України)

Згідно п.3.2. Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 127 від
24.05.2001р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 10.07.2001р.
за № 582/5773, не належать до самочинного
будівництва: для громадських та
виробничих будівель (приміщень),
зокрема, перепланування, пов'язані зі
зміною загальної, основної та
допоміжної площі за рахунок
демонтування та влаштування
перегородок (без порушення несучих
конструкцій); збільшення або зменшення
площі за рахунок демонтування чи
влаштування перегородок (без
порушення несучих стін, несучих
конструкцій, опор, балок), комор,
утеплення і оздоблення стін;
збільшення або зменшення площі за
рахунок демонтування печей, грубок,
камінів (без перекривання
вентиляційних шахт, димоходів); зміна
призначень невиробничих приміщень;
улаштування чи закриття віконних або
дверних прорізів у внутрішніх не
капітальних стінах; перестановка
обладнання в межах призначення
приміщень; влаштування допоміжних
приміщень санвузлів, душових, ванних;
заміна матеріалу частини стін без
збільшення розміру фундаменту;
засклення балконів і лоджій, крім
будинків, що занесені до Державного
реєстру нерухомих пам'яток України.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60
ЦПК України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилається Позивач
як на підставу для задоволення позову,
а саме щодо здійснення Відповідачем
перепланування без відповідної
дозвільної документації, зокрема,
встановлення дверного пройому в
несучій стіні між кімнатами та
влаштування вхідної групи замість
вікна, а також щодо порушення тривкості
або руйнації несучих конструкцій
будинку чи порушення суспільних
інтересів та прав мешканців будинку
внаслідок влаштування Відповідачем
санвузлу в нежитловому приміщенні
АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, оскільки не
ґрунтуються на достатніх, належних та
допустимих доказах, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Окрім того, в судовому засіданні
20.12.2013р. представник Відповідача подав
клопотання про залучення його до
справи у якості особи, яка має право на
надання правової допомоги (а.с.142), яке
було задоволено протокольною ухвалою
суду від 20.12.2013р. (а.с.161-162). До клопотання
про залучення представника
Відповідача у якості особи, яка має
право надавати правову допомогу було
додано витяг з договору про надання
правової допомоги від 22.10.2012р. (а.с.143),
свідоцтво про право на зайняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1,
виданого ОСОБА_6 на підставі рішення
Чернігівської
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 06.07.2001р., протокол № 4
(а.с.144), оригінал ордеру на надання
правової допомоги серії НОМЕР_2 від
17.12.2013р. (а.с.145).

Керуючись ст.ст. 84, 88 ЦПК України,
захисник Відповідача заявив в судовому
засіданні клопотання в якому просив
стягнути з Позивача на користь
Відповідача документально
підтверджені витрати, понесені
відповідачем у зв'язку з оплатою
правової допомоги адвоката в розмірі 16
400, 0 грн. (а.с.155-156). До клопотання
захисником Відповідача - ОСОБА_6 було
додано квитанцію до прибуткового
касового ордеру №50 від 30.11.2012р., № 4 від
05.02.2013р., №60 від 28.11.2013р. (а.с.157-158), акт від
20.12.2013р. наданих послуг по договору про
надання правової допомоги від 22.10.2012р.
(а.с.159), розрахунок витрат, понесених
Відповідачем у зв'язку з оплатою
правової допомоги адвоката за яким
останнім було витрачено 41 робоча
година на надання правової допомоги
Відповідачу за час розгляду справи
(а.с.160).

Статтею 56 ЦПК України визначено, що
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги. Особа, зазначена в частині
першій цієї статті, має право:
знайомитися з матеріалами справи,
робити з них витяги, знімати копії
долучених до справи документів, бути
присутнім у судовому засіданні. Особа,
яка має право на надання правової
допомоги, допускається ухвалою суду за
заявою особи, яка бере участь у справі.

Проте варто зазначити, що в судовому
засіданні при розгляді справи брав
участь представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6,
який діяв на підставі нотаріально
посвідченої довіреності від 22.10.2012р.
(а.с.30) та який тільки 20.12.2013р.
протокольною ухвалою суду був
залучений до участі у справі, як особа,
що надає правову допомогу - адвокат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України,
витрати пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права. Несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Згідно ст.8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік», з 01
грудня 2013 року встановлено мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі в
сумі - 1218 гривень;

Відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з
Позивача на користь Відповідача слід
стягнути компенсацію витрат на
правовому допомогу у розмірі 243,60 грн.
за 2 години участі адвоката - ОСОБА_6 у
судовому засіданні 20.12.2013р..

Враховуючи наведене, на підставі ст. 177
Житлового кодексу Української РСР, ст.
376 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.п. 4, 7
Правил користування приміщеннями
житлових будинків, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 45 від 24.01.2006р., п.п. 1.4.1, 1.4.4., 1.4.6. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
Наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 76 від 17.05.2005р.,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 25.08.2005р. за № 927/11207, п.3.2.
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої Наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 127 від 24.05.2001р.,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.07.2001р. за № 582/5773, та
керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 61, 64, 84, 88, 179,
208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 294, 296 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Комунального
підприємства «Керуюча дирекція»
Шевченківської районної у м.Києві ради
до ОСОБА_1, третя особа: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в м.Києві, про приведення
приміщення в попередній стан -
відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Керуюча дирекція» Шевченківської
районної у м.Києві ради на користь
ОСОБА_1, понесені ним у зв'язку з
розглядом справи витрати на правову
допомогу у розмірі 243,60грн..

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: