Справа № 471/1963/13-ц
Провадження №2/471/686/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання
права власності на нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить визнати право
приватної власності на будинок.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01
жовтня 2013 року вона та ОСОБА_2,
домовились про купівлю-продаж
належного відповідачу нерухомого
майна, а саме: житлового будинку за №20 з
відповідними побутовими спорудами,
будівлями та огорожами, що знаходиться
по вулиці Танкістів в с. Новомар’ївка
Братського району Миколаївської
області. На основі цієї домовленості я
купила у відповідача вказану
нерухомість, про що цього ж дня уклали
просту угоду.

Зобов'язання по угоді позивачкою було
виконано в повному обсязі: вона
повністю здійснила з ОСОБА_2 розрахунок
за купівлю вказаного майна в повному
обсязі, а остання віддала всі документи
на будинок та ключі позивачці.

При зверненні в органи реєстрації
права власності на будинок ОСОБА_1
дізналася, що угода купівлі-продажу, не
оформлена нотаріально, не являється
документом, який засвідчує право
власності на нерухомість, оскільки
відповідно до ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна, в
тому числі і житлового будинку,
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

В зв'язку з цим позивачка звернулася до
відповідачки з проханням нотаріально
посвідчити даний договір в Братській
державній нотаріальній конторі, але
остання ухиляється від нотаріального
оформлення угоди.

До початку судового засідання
позивачка звернулася із письмовою
заявою, в якій підтримала позовні
вимоги та просила суд справу слухати
без її участі, в зв’язку із зайнятістю.

Відповідачка до початку судового
засідання звернулася із письмовою
заявою, в якій визнала позовні вимоги
повністю та просила справу слухати без
її участі, в зв’язку із виїздом за межі
Миколаївської області.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню.

Так, 01 жовтня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
домовились про купівлю-продаж
належного відповідачу нерухомого
майна, а саме: житлового будинку за №20 з
відповідними побутовими спорудами,
будівлями та огорожами, що знаходиться
по вулиці Танкістів в с. Новомар’ївка
Братського району Миколаївської
області. На основі цієї домовленості я
купила у відповідача вказану
нерухомість, про що цього ж дня уклали
просту угоду.

Зобов'язання по угоді позивачкою було
виконано в повному обсязі: вона
повністю здійснила з ОСОБА_2 розрахунок
за купівлю вказаного майна в повному
обсязі, а остання віддала всі документи
на будинок та ключі позивачці.

При зверненні в органи реєстрації
права власності на будинок ОСОБА_1
дізналася, що угода купівлі-продажу, не
оформлена нотаріально, не являється
документом, який засвідчує право
власності на нерухомість, оскільки
відповідно до ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна, в
тому числі і житлового будинку,
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

В зв'язку з цим позивачка звернулася до
відповідачки з проханням нотаріально
посвідчити даний договір в Братській
державній нотаріальній конторі, але
остання ухиляється від нотаріального
оформлення угоди.

Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачено, що у
разі недотримання сторонами
нотаріальної форми посвідчення
договору, такий договір є нікчемним.

Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України,
такий договір може бути визнано судом
дійсним, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення, що
має місце в даній справі.

У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК|
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно,- задовольнити.

Визнати угоду купівлі-продажу
нерухомого майна від 01 жовтня 2013 року,
за якою ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 нерухоме
майно - житловий будинок з відповідними
побутовими спорудами, будівлями та
огорожами, який знаходиться по вулиці
Танкістів, 20, в с. Новомар’ївка
Братського району Миколаївської
області.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на:

— житловий будинок з відповідними
побутовими спорудами, будівлями та
огорожами, який знаходиться по вулиці
Танкістів, 20, в с. Новомар’ївка
Братського району Миколаївської
області загальною площею 42,2 кв.м.,
житловою площею 21,9 кв.м.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на
рішення Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду

ОС
ОБА_3,