Справа № 526/655/13-ц
Провадження № 2/526/370/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року Гадяцький районний
суд Полтавської області в складі:

головуючої судді
Заколодяжної О.А.

при секретарі
Шульзі Н.М.

з участю представників сторін -
адвоката ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Гадячі
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах
малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя
особа: Орган опіки та піклування
Гадяцької міської ради про усунення
перешкод в користуванні власністю та
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_6, Гадяцька міська
рада про визнання договору міни від
15.07.2001 року недійсним,-

в с т а н о в и в:

До суду звернулась ОСОБА_3 в своїх
інтересах та інтересах малолітньої
дочки ОСОБА_4 з первісним позовом до
ОСОБА_5 , третя особа: Орган опіки та
піклування Гадяцької міської ради про
усунення перешкод в користуванні
власністю , а саме квартирою АДРЕСА_2
та про вселення її та малолітньої
дочки ОСОБА_4 у вищевказану квартиру .

В своїй позовній заяві позивачка
вказує, що 15.07.2001 року вона уклала
договір міни з ОСОБА_7, згідно якого
належну їй однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 обміняла на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_2. 28.07.2001 року вона
уклала шлюб з ОСОБА_5 , в зв'язку з чим
своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 змінила
на прізвище чоловіка ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька
ОСОБА_4 . Так як спільне життя з
відповідачем у неї не склалось за
рішенням Гадяцкьго районного суду від
30.10.2012 року її шлюб з ОСОБА_5 був
розірваний. Після розівання шлюбу
відповідач перешкоджає їй та дочці у
здійсненні права користування
квартирою, змінив замки в квартирі та
не допускає її та дочку у квартиру,
іншого житла вона не має. Оскільки
відповідач у добровільному порядку не
впускає її до власної квартири, тому
просила суд зобов'язати ОСОБА_5 не
чинити їм перешкоди в користуванні
вищевказаною квартирою та вселити її
та дочку в спірну квартиру, а також
стягнутии з відповідача на її користь
сплачені нею судові витрати в сумі 114,70
грн.

Відповідач ОСОБА_5 подав до суду
зустрічний позов про визнання договору
міни не дійсним, в якому вказує, що
познайомився з відповідачкою влітку 2000
року. До одруження вони проживали в
квартирі позивачки АДРЕСА_1, а його
квартиру АДРЕСА_4 здавали в оренду.
Згодом вони вирішили покращити свої
житлові умови, оскільки в них мала
народитись дитина, а так як його
квартира була не приватизована, тому
вони звернулись до Гадяцької міської
ради із заявою про отримання дозволу на
обмін їх квартир на трикімнатну
квартиру ОСОБА_7, розташовану АДРЕСА_2 .
19.07.2001 року виконком Гадяцької
міської ради виніс рішення № 322-1, яким
дозволив здійснити вказаний обмін,
яким займалась ОСОБА_3, так як 28.07.2001
року вони з нею одружились і він їй
довіряв. Але влітку цього року він
дізнався, що його не було включено до
договору міни, укладеного 15.07.2001 року (
чи 15.08.2001 року), який було укладено ще за
два дні до винесення виконкомом
Гадяцької міської ради рішення про
обмін квартир від 19.07.2001 року і в
технічному паспорті спірної квартири
не вказано його прізвище. З цих підстав
ОСОБА_5 вважає, що даний договір міни
укладений з порушенням цивільного
законодавства, тому просив суд визнати
його недійсним. Також, у зустріному
позові ОСОБА_5 зазначив, що спілкується
із своєю дочкою ОСОБА_4 і не здійснює
дочці перешкод у користуванні
квартирою.

В судовому засіданні позивачка за
первісним позовом та відповідачка по
зустрічній позовній заяві ОСОБА_3
свої позовні вимоги підтримала
повністю, просила суд їх
задовольнити,суду зазначила, що
квартира АДРЕСА_2 належить їй на праві
власності, її колишній чоловік ОСОБА_5
змінив у даній квартирі замки на
вхідних дверях і не впускає її та їх
дочку у квартиру , а тому просила
вселити її і їх неповнолітню дочку у
вищезазначену квартиру. Позовні
вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_5
до неї не визнала, суду зазначила, що з
ОСОБА_5 вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 28.07.2001 року до
жовтня 2012 року . Договір міни квартир
між нею та ОСОБА_7 був укладений вже
під час спільного проживання з ОСОБА_5,
про що йому було відомо , з даним
договором він був ознайомлений. За весь
час спільного проживання, знаючи, що
його квартира не включена в даний
договір, він не порушував питання про
його недійсність, тобто погоджувався з
умовами даного договору. Квартира в
якій він проживав на час укладення
договору міни не могла бути предметом
обміну, так як вона не належала йому на
праві власності. Після оформлення
договору міни ОСОБА_5 був
зареєстрований в даній квартирі і
продовжує проживтиє та користуватися
нею до цього часу. Просила суд
відмовити ОСОБА_5 у задоволенні його
зустрічного позову про визнання
договору міни недійсним, з тих підстав,
що він пропустив строк звернення до
суду із вказаним позовом.

Представник позивачки за первісним
позовом та відповідачки по зустрічній
позовній заяві - адвокат ОСОБА_1
просив суд задовольнити позовні вимоги
по первісному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про усунення перешкод в користуванні
власністю та вселити ОСОБА_3 та її
неповнолітню дочку у квартиру АДРЕСА_2
. У задовленні позовних вимог за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про визнання недійсним договору міни
від 15.07.2001 року просив відмовити у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

Відповідач за первісним позовом та
позивач по зустрічній позовній заяві
ОСОБА_5 просив суд відмовити ОСОБА_3 у
задоволенні її позовних вимог про
вселення, посилаючись на те, що після
розлучення у них склалися неприязні
відносини і їх проживання в одній
квартирі є неможливим. Свої позовні
вимоги по зустрічній позовній заяві
підтримав та просив суд їх
задовольнити, зазначивши, про те, що
він не був включений у договір міни,
дізнався лише у жовтні 2012 року та
вважає, що при оформленні договору міни
його колишньою дружиною ОСОБА_3 були
підроблені документи .

Представник відповідача за первісним
позовом та позивача по зустрічній
позовній заяві - ОСОБА_2 підтримав
позовні вимоги ОСОБА_5 по зустрічній
позовній заяві та просив їх
задовольнити. Щодо позовних вимог за
зустрічним позовом ОСОБА_3
покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи: органу
опіки та піклування Гадяцької міської
ради до суду не з'явились, надали заяву,
в якій просили суд дану цивільну справу
розглянути без участі їх представника,
не заперечували щодо задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
вселення ОСОБА_3 та її неповнолітньої
дочки до вищевказаної квартири.

Третя особа: ОСОБА_6 до суду не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи без її участі.

Представник третьої особи Гадяцької
міської ради ОСОБА_9 просив суд
позовні вимоги по первісному позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про вселення її та
неповнолітної дитини задовольнити.
Позовні вимоги по зустрічній позовній
заяві ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору міни відмовити за
пропуском строку позовної давності,
суду зазначивши, що ОСОБА_5 будь-яких
доказів про те, що він про умови
укладення договору міни дізнався лише
у 2012 році надано не було.

Свідок ОСОБА_8, яка являється матір'ю
позивачки за первісним позовом та
відповідачки по зустрічній позовній
заяві ОСОБА_3 суду зазначила, що про
обмін квартир вона дізналася у кінці
серпня 2001 року , коли її дочка ОСОБА_3 та
її колишній зять ОСОБА_5 переїхали
проживати у квартиру АДРЕСА_2.
Будь-які обставини укладення
договору міни квартири їй не відомі .

Свдок ОСОБА_10, яка являється сестрою
відповідача за первісним позовом та
позивача по зустрічній позовній заяві
ОСОБА_5 суду зазначила, що ОСОБА_3 ще до
реєстрації шлюбу з її братом ОСОБА_5
повідомляля їй про наміри провести
обмін квартир.

Показання свідків ОСОБА_11 , який
являється рідним дядьком відповідача
за первісним позовом та позивача по
зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 та
ОСОБА_12 не містять будь-яких даних, що
стосуються предмета спору по даній
цивільній справі.

Суд, вислухавши пояснення
сторін та їх представників, свідків,
дослідивши матеріали справи приходить
до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, позивачка за первісним
позовом та відповідачка по зустрічній
позовній заяві ОСОБА_3 є власником
квартири АДРЕСА_2 на підставі договору
міни серії АЕВ № 046062 від 15.07.2001 року,
укладеного між нею та ОСОБА_7, що діяла
від себе та неповнолітнього ОСОБА_13,
посвідченого приватним нотаріусом
Гадяцького нотаріального округу
ОСОБА_14 15.08.2001 року та зареєстрованого
за № 1335, що був зареєстрований у
Полтавському МБТІ 22.08.2001 року за
реєстром № 3699 .

Наполягаючи на задоволенні
позову, позивачка за первісним
позовом та відповідачка по зустрічній
позовній заяві суду пояснила, що вона
та її дочка не має доступу до квартири
АДРЕСА_2 , оскільки відповідач змінив
замки та не дає ключі від спірної
квартири, не пускає її та дочку у
спірну квартиру, а тому вона з дитиною
позбавлена можливості користуватись
своєю власністю.

В судовому засіданні даний факт
не заперечував і сам відповідач за
первісним позовом та позивач по
зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 ,
зазначаючи, що дійсно він змінив замки
на вхідних дверях і не допускає ОСОБА_3
у спірну квартиру, проте не заперечує,
що їх неповнолітня дочка має право
проживати у вказаній квартирі та
користуватись нею.

Відповідно до вимог ч.1ст. 391
ЦК України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Також у ст. 41 Конституції
України вказано, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності.

Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі
будинки (квартири), що є у приватній
власності громадян, не може бути в
них вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою).

Згідно із ст.18 Закону України «
Про охорону дитинства», діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем.

Оскільки, відповідач за
первісним позовом та позивач по
зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 .
позбавляє позивачку за первісним
позовом та відповідачку по зустрічній
позовній заяві ОСОБА_3 права
користуватись квартирою АДРЕСА_2, вона
в добровільному порядку не має
можливості усунути перешкоди в
користуванні своєю власністю, тому суд
вважає за необхідне вселити її та їх
неповнолітню дочку ОСОБА_4 у спірну
квартиру та зобов'язати ОСОБА_5 не
чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоди у
користуванні вказаною квартирою.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позовні
вимоги позивачки за первісним позовом
та відповідачки по зустрічній
позовній заяві ОСОБА_3 є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у
позові.

В судове засідання ОСОБА_5 не було
надано доказів про те, що він,
перебуваючи із ОСОБА_3 у шлюбі з 2001 року
по 2012 рік , будучи зареєстрованим та
проживаючи у спірній квартирі, не знав
про договір міни , укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у 2001 році і цей факт
йому став відомий лише після
розлучення.

Позивачка за первісним позовом
та відповідачка за зустрічним позовом
ОСОБА_3 та її представник - адвокат
ОСОБА_1 у судовому засіданні
наполягали на відмові відповідачу за
первісним позовом та позивачу за
зустрічним позовом ОСОБА_5 в
задоволенні його зустрічного позову в
зв'язку з пропуском строку звернення
до суду.

З врахуванням вищевикладеного,
суд вважає, що ОСОБА_5 слід відмовити у
задоволенні вимог по зустрічній
позовній заяві до ОСОБА_3 про визнання
договору міни недійсним, в зв'язку із
спливом строків позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, в зв'язку
з цим суд вважає за необхідне стягнути
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 сплачений
нею судовий збір в сумі 114,70 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.18 Закону України « Про охорону
дитинства», ст. ст. 267 ч.4, 391
Цивільного кодексу України, ст. 155
Житлового кодексу України, ст. ст. 10, 58,
60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 в своїх
інтересах та інтересах малолітньої
ОСОБА_4 за первісним позовом до ОСОБА_5 ,
третя особа: Орган опіки та піклування
Гадяцької міської ради про усунення
перешкод в користуванні власністю
задовольнити.

Вселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартиру
АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_5 не чинити
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
сплачені нею судові витрати в сумі 114 (
сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6,
Гадяцька міська рада про визнання
договору міни від 15.07.2001 року недійсним
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Полтавського
апеляційного суду через Гадяцький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення , а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
О. А. Заколодяжна