АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
інстанції - Ковальчук Т.А.
Справа № 2/179/438/13
Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Красвітної Т.П.,
Макарова М.О.

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Топчинської сільської
ради про визнання права власності на
спадкове майно за законом, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, Топчинської сільської ради про
усунення від права спадкування, зміну
черговості одержання права на
спадкування, встановлення факту
належності права на жилий будинок та
визнання права власності на частку
жилого будинку,

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2013 року ОСОБА_1, звернулась до
суду з зазначеним позовом, в якому
посилалась не те, що її померлому,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, чоловікові ОСОБА_4
належав жилий будинок АДРЕСА_1, але
будинок та земельна ділянка не були
зареєстровані. Оскільки вона прийняла
спадщину, позивачка просила суд
визнати за нею право власності на
будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1
(а.с. 1, 16).

У вересні 2013 року ОСОБА_3,
співвідповідач у справі, звернулась із
зустрічним позовом в якому заперечуючи
проти позову ОСОБА_1, просила суд
усунути від права спадкування за
законом першої черги ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_4, змінити черговість
одержання права на спадкування після
смерті ОСОБА_4 та визнати за нею, ОСОБА_3,
право на спадкування за законом першої
черги, встановити факт належності
ОСОБА_4 спірного жилого будинку та
присадибної ділянки розміром один га
по АДРЕСА_1 та визнати за нею, ОСОБА_3,
право власності на 1/2 частину спірного
жилого будинку та присадибної
земельної ділянки по праву спадкування
за законом першої черги після смерті
ОСОБА_4, вказуючи на те, що ОСОБА_1 з
померлим її братом розлучилась і
допомоги, яку він потребував, йому не
надавала. ОСОБА_4 проживав у спірному
будинку, але часто хворів і не встиг
його оформити на себе (а.с. 108).

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
жилого будинку з господарськими
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом, після смерті ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В решті позовних
вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину жилого будинку
з господарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом,
після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду як незаконне та
необґрунтоване та постановити нове
рішення, яким визнати за нею та ОСОБА_2
право власності на спадкове майно за
законом у розмірі по 1/2 частки за
кожним.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів находить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та визнаючи за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину жилого будинку з
господарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, а за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
цього будинку в порядку спадкування за
заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до
записів погосподарської книги,
житловий будинок АДРЕСА_1 значиться
за ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а з 1996 року вказане
домоволодіння значиться за ОСОБА_4

Суд першої інстанції також зазначив, що
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року, за життя залишила заповіт на ім'я
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, і, остання фактично
прийняла спадщину. ОСОБА_1 була
зареєстрована разом з ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За таких
обставин ОСОБА_1, як дружина ОСОБА_4 має
право на спадкування за законом на 1/2
частину жилого будинку АДРЕСА_1 , а
ОСОБА_3 має право на спадкування за
заповітом на 1/2 частину цього будинку.

Проте погодитися з таким висновками
суду не можна.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3
звернулась до суду із зустрічною
позовною заявою про усунення від права
спадкування ОСОБА_1, зміну черговості
одержання права на спадкування,
встановлення факту належності ОСОБА_4
права на жилий будинок АДРЕСА_1 та
визнання за нею, ОСОБА_3, права
власності на частку цього житлового
будинку по праву спадкування за
законом першої черги після, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 (брата), і ці
позовні вимоги на протязі розгляду
справи не змінювала (а.с. 105).

Суд першої інстанції визнаючи за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
жилого будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5
(матері) вийшов за межі позовних вимог,
оскільки ОСОБА_3 таких вимог не
заявляла.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено,
що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Визнаючи право власності в порядку
спадкування на житловий будинок
АДРЕСА_1, суд не звернув увагу, що
відповідно до інформаційної довідки з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна, відомості на спірне нерухоме
майно у державному реєстрі відсутні
(а.с.66). У матеріалах справи відсутні
правоустановчі документи на спірний
будинок та його реєстрація за
померлими ОСОБА_6, ОСОБА_5 чи ОСОБА_4 Суд
не встановив правовий статус спірного
нерухомого об'єкту. Як вбачається із
облікової картки об'єкта
погосподарського обліку на 2011-2015 роки,
користувачем будинку зазначено ОСОБА_4,
рік побудови 1900 (а.с. 78, 184, 185). В
технічному паспорті, виданому 18 липня
2013 року ОСОБА_1 на спірний житловий
будинок, зазначено його рік забудови 1950
(а.с. 68-70). В довідці виданій виконкомом
Топчинської сільської ради від 28.11.2008 №
626 вказано, що згідно погосподарської
книги № 14 Топчинської сільської ради
жилий будинок з господарськими
будівлями в АДРЕСА_1 рахується за
ОСОБА_4 з 1994 року, розмір земельної
ділянки1,00 га (а.с.9). Проте, рішення
органів місцевого самоврядування чи
інших компетентних органів про виділ
земельної ділянки по АДРЕСА_1, сторони
суду не надали.

Згідно спадкового права до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті -
ст.1218 ЦК України.

Оскільки правоустановчі документи на
житловий будинок АДРЕСА_1 та державна
реєстрація на будинок відсутні, суд
необґрунтовано визнав право власності
в порядку спадкування на це нерухоме
майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_3, тому рішення
суду в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням нового про відмову у
задоволені даної частини позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, спадкова
справа не відкривалася (а.с. 149), а
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину
за законом отримали дружина ОСОБА_1 та
син ОСОБА_2 (а.с. 33-64).

Відповідно до ч.2 ст. 1297 ЦК України, якщо
спадщину прийняло кілька спадкоємців,
свідоцтво про право на спадщину
видається на ім'я кожного з них, із
зазначенням імені та частки в спадщині
інших спадкоємців.

Суд, визнаючи тільки за ОСОБА_1 спадкове
право після померлого ОСОБА_4 порушив
спадкове право ОСОБА_2, який вже отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на частину спадкового майна
померлого.

Відповідач ОСОБА_2 подав 18 листопада 2013
року до суду клопотання в якому
зазначив, що частково підтримує
позовні вимоги ОСОБА_1, і просив
визначити за ним право власності на 1/2
його частину. Проте суд, не роз'яснив
ОСОБА_2, що відповідно до клопотання
питання про визнання право власності
на спадкове майно не може розглядатися,
такі вимоги розглядаються на підставі
позовної заяви, яка повинна
відповідати за своєю формою і змістом
ст. 119 ЦПК України.

Враховуючи викладене, підстави для
задоволення апеляційної скарги про
скасування рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 та
ухвалення рішення про їх задоволення,
відсутні. В іншій частині рішення суду
сторонами не оскаржувалось.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 208, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року скасувати в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
яким визнано за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину жилого будинку з
господарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3, яким визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину жилого будинку
з господарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом,
після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року і
ухвалити нове рішення яким відмовити у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 у визнанні права власності в
порядку спадкування на частку жилого
будинку з господарськими спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: