Справа № 701/2564/12
УХВАЛА

про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон

21 жовтня 2013 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі:
Ердевдій І. С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Берегово справу за поданням головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Берегівського
районного управління юстиції
Закарпатської області Кіндрат В. М.,
затверджене начальником відділу
державної виконавчої служби
Берегівського районного управління
юстиції Овчинніковим В. В., про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

встановив:

Головний державний виконавець відділу
ДВС Берегівського РУЮ Кіндрат В. М.
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканку АДРЕСА_1, вказавши, що на
виконанні у відділі ДВС знаходиться
виконавче провадження № 36182186 по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 701/2564/12 від 12.12.2012 року, виданого
Берегівським районним судом
Закарпатської області, про стягнення з
ОСОБА_3 в користь ПАТ «Приватбанк» 14 201,40
гривень.

Державний виконавець відділу ДВС
Берегівського РУЮ в судове засідання
не з'явився, однак в резолютивній
частині подання вказав про розгляд
подання без його участі.

Боржник та стягувач в судове засідання,
згідно ч. 2 ст. 3771 ЦПК України, не
викликались.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що воно не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Згідно ч. 2 даної
статті суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересований осіб за участю
державного виконавця.

Згідно до п. 5 ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21.01.1994 року з наступними змінами
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язання.

За рішенням Берегівського районного
суду Закарпатської області видано
виконавчий лист № 701/2564/12 від 12.12.2012 року
про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ
«Приватбанк» 14201,40 гривень боргу.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження винесено 24.01.2013 року. Однак
в матеріалах подання відсутні докази
того, що дана постанова була направлена
боржнику та що останній отримав її,
тобто відсутні відповідно супровідний
лист та розписка боржника про
отримання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження.
21.03.2013 року боржнику було надіслано
виклик з вимогою з'явитись до
державного виконавця, який останній
отримав, що підтверджується копією
повідомлення про вручення поштового
відправлення, проте до відділу ДВС не
з'явився та не повідомив причини
неявки. Постановою державного
виконавця від 24.01.2013 року винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, однак відсутні документи,
які б підтвердили те, що копія даної
постанови була направлена боржнику і
що останній її отримав. Більше боржнику
ОСОБА_3 не надсилалися виклики про
з'явлення до відділу ДВС, що говорить
про відсутність факту систематичної
неявки до відділу ДВС.

Подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон складено з
порушенням Інструкції з організації
примусового виконання рішень, що
набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 2 квітня 2012 року №
512/5. Згідно п. п. 11.1.1, 11.1.2, 11.1.5 даної
Інструкції подання ДВС про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
повинно містити підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань, підтвердження
повідомлення боржника про направлення
до суду подання щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон, а також в поданні має бути
конкретно визначено про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон з
вилученням паспортного документа чи
без такого.

В узагальненні судової практики
Верховного Суду України від 01.02.2013 року
щодо вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України» вказано, що на момент
звернення до суду з поданням факт
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.
Факт ухилення виражається, зокрема, в
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; ненадання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; неявка за
викликом державного виконавця тощо.

Так, в порушення Інструкції в
матеріалах подання відсутні докази
наявності факту ухилення боржника від
виконання рішення суду, відсутнє
підтвердження того, що державний
виконавець повідомив боржника про
направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон, а також не
вказано чи тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон повинно проводитися з
вилученням паспортного документа чи
без такого.

Таким чином, оскільки подання ДВС про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 подане без
дотримання вимог, вказаних в
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, а також без надання
будь-яких доказів про ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
тому суд вважає подання державного
виконавця необґрунтованим та таким, що
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,
п. 5 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», Судовою
практикою ВСУ від 01.02.2013 року, п. п. 11.1.1,
11.1.2, 11.1.5 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затверджена наказом Міністерства
юстиції України № 512/5,

ухвалив:

В задоволені подання головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Берегівського
районного управління юстиції
Закарпатської області Кіндрат В. М.,
затверджене начальником відділу
державної виконавчої служби
Берегівського районного управління
юстиції Овчинніковим В. В. про
тимчасове обмеження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, у праві
виїзду за кордон - відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику
відділу ДВС Берегівського районного
управління юстиції, для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Гецко Ю. Ю.