Справа № 297/2510/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2013 року

м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Яношівської
сільської ради про визнання права
власності на будинковолодіння,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до виконавчого комітету
Яношівської сільської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно, яке складається з житлового
будинку садибного типу та надвірних
споруд, розташованих за адресою: с.
Балажер, вул. Шевченка, 114,
Берегівського району Закарпатської
області. Позивач посилається на те, що 06
вересня 2012 року померла його мати
ОСОБА_2, яка до своєї смерті проживала у
вищевказаному будинку. Остання на
випадок свої смерті 21 вересня 1998 року
залишила у секретаря виконкому
Яношівської сільради заповіт, яким все
своє майно заповіла позивачу як сину.
Інших спадкоємців немає. Позивач
вказує, що він фактично вступив в
управління спадковим майном з дня
смерті матері, що свідчить про
прийняття ним спадщини. В
нотаріальному порядку він не зміг
оформити право на спадщину, оскільки
спадковий будинок не зареєстрований в
органах БТІ; виконавчий комітет
Яношівської сільради також не зміг
видати свідоцтво про право на спадщину
через те, що за спадкодавцем будинок не
зареєстрований. У зв’язку з цим ОСОБА_1
звернувся до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з’явився, проте подав до суду заяву, в
якій просить розглянути позов без його
участі, позовні вимоги підтримує та
просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого
комітету Яношівської сільської ради в
судове засідання не з’явився. Зі
змісту заяви, яка подана ним до суду,
вбачається, що відповідач не заперечує
проти позовних вимог та просить
розглянути справу без участі їнього
представника.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

Відповідно Закону, за відсутності
будь-якого застереження, факт, визнаний
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, вважається
встановленим. Тобто, визнання позову
відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України,
є обов'язковим для суду, оскільки
обставини, визнані сторонами не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання
позову відповідачем у справі і з цих
підстав задовольняє позов ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 376, 392, 1218, 1233-1235, 1268 ЦК України,
ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 66, 174, 208, 209,
212-216, 218, 223 ЦПК України, суд, -

рішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок
садибного типу та надвірні споруди,
розташованого за адресою: с. Балажер,
вул. Шевченка, 114, Берегівського району
Закарпатської області – в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей районний суд

Суддя:

ОСОБА_3