АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7404/13
Справа № 643/9941/13-ц
інстанції: Марченко О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Ізмайлової Г.Н.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Департаменту соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації на рішення
Московського районного суду міста
Харкова від 17 вересня 2013 року по справі
за позовом Департаменту соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації до
ОСОБА_3 про повернення автомобіля, -

в с т а н о в и л а:

30 квітня 2013 року Департамент
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації звернувся до суду із
вказаним позовом.

Просив зобов'язати ОСОБА_3 повернути
автомобіль ЗАЗ - 11028, 2004 року випуску,
який залишився після смерті інваліда
від загального захворювання І групи
ОСОБА_4, Департаменту соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації у
повному комплекті.

В обґрунтування позову посилалося на
те, що 30 березня 2004 року ОСОБА_4, як
інвалід І групи, з оплатою 30% вартості,
був забезпечений вказаним автомобілем,
з наданням права керування члену сім'ї -
ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_3 не проживав і не був
зареєстрований за місцем проживання і
реєстрації ОСОБА_4, а тому не має права
залишити автомобіль собі, з наступною
виплатою його вартості з урахуванням
ступеня його зношення.

Відповідач проти позову заперечував. 19
червня 2013 року письмово заявив про
застосування строку позовної давності,
посилаючись на те, що позивач пропустив
встановлений законом трирічний строк
позовної давності. До суду звернувся
майже через п'ять років.

Рішенням Московського районного
суду міста Харкова від 17 березня 2013
року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації просе рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким його позов задовольнити. При
цьому посилається на: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржив,
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не подав.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_4, як інвалід І
групи від загального захворювання
перебував на обліку у Головному
управлінні праці та соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, яке
21 серпня 2012 року перейменовано у
Департамент соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації.

30 квітня 2004 року ОСОБА_4 на
пільгових умовах, з оплатою 30% вартості,
був забезпечений автомобілем ЗАЗ-11028,
2004 року випуску з наданням права
керування члену сім'ї - ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. (а.с.10).

Відповідно до п.16 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 року
№999, в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин, член
сім'ї інваліда, який не є інвалідом і
який проживав та зареєстрований за
місцем проживання і реєстрації
інваліда, має право на залишення
автомобіля, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, у себе у разі сплати
ним до спеціального фонду державного
бюджету вартості одержаного
автомобіля з урахуванням ступеня його
зношення та суми, сплаченої за нього
інвалідом.

В іншому разі автомобіль
повертається (вилучається) головному,
районному управлінню соціального
захисту або управлінню виконавчої
дирекції у повному комплекті.

Судом встановлено і не
заперечується ОСОБА_3, що він фактично
проживав з ботьком - померлим ОСОБА_4,
проте не був зареєстрований за місцем
проживання ОСОБА_4 (а.с.11, 12)

З огляду на це, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що ОСОБА_3 не мав права
на залишення у себе автомобіля з
наступною сплатою його вартості, з
рахуванням ступеня його зношення, в
порядку, передбаченому п.16 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або

інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4, 5 ст. 267 ЦК
України заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята
судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З дня смерті ОСОБА_4 у позивача
виникло право заявити позов про
повернення (вилучення) спірного
автомобіля.

Позивач звернувся до суду з
позовом 30 квітня 2013 року, через 4 роки, 5
місяців, 17 днів після смерті ОСОБА_4
(а.с.13).

Позивач заяву про поновлення
строку позовної давності не подав.
Вважав строк позовної давності не
пропущеним.

Відповідач до винесення рішення
судом першої інстанції зробив письмову
заяву про застосування строків
позовної давності (а.с.48).

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що право позивача не підлягає
захисту у зв'язку з пропуском ним
строку позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що позивач не пропустив строк
позовної давності, не відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Позивач вважає, що перебіг строку
позовної давності для нього
починається не з дня смерті ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, а з дня звернення ОСОБА_3
до нього з заявою про залишення
автомобіля йому - 14 червня 2012 року.

Таке твердження є безпідставним.

ОСОБА_4, як інвалід І групи,
забезпечений автомобілем на пільгових
умовах, перебував на обліку у позивача.

Відповідно до п.36 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями
на позивача покладено обов'язок, не
пізніше 25 січня проводити
інвентаризацію особових справ
інвалідів.

Із листа управління соціального
захисту населення Великобурлуцької
районної державної адміністрації
Харківської області №07-19/1493 від 30 липня
2013 року вбачається, що інвалід І групи
загального захворювання ОСОБА_4 був
знятий з обліку ЄДАРП управління
соціального захисту населення з дня
його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50).

За належного виконання п.36
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями позивачем він міг
довідатися про порушення свого права і
про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1
ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації відхилити.

Рішення Московського районного суду
міста Харкова від 17 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: