Справа № 327/392/13-ц
Провадження №2/327/164/2013
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв’язку з невиконанням ухвали про
залишення позову без руху

25.12.2013 року

смт. Розівка

Суддя Розівського районного
суду Запорізької області Кущ Т.М.,
отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
дитини, припинення стягнення грошових
коштів на утримання неповнолітньої
дитини (аліментів), стягнення грошових
коштів на утримання неповнолітньої
дитини (аліментів), третя особа - орган
опіки та піклування в особі Розівської
районної державної адміністрації
Запорізької області,-

В С Т А Н О В И В :

07 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, в
якому вказав, що за період перебування
у зареєстрованих шлюбних відносинах у
сторін народилась дитина – син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу залишився проживати разом з
матір’ю - відповідачем по справі
ОСОБА_2. Позивач зазначив, що
відповідачка ОСОБА_2 не виконує свої
обов’язки матері по догляду за дитиною
та її вихованню, зловживає
алкогольними напоями, а 12 серпня 2013
року взагалі не забрала дитину із
дитячого дошкільного закладу та на
протязі тижня не цікавилась місцем
перебування сина, у зв’язку з чим
позивач 18 серпня 2013 року самостійно
забрав дитину до себе, де і продовжують
разом проживати до теперішнього часу.
Позивач, посилаючись на те, що мати
дитини вимагає повернути сина до її
помешкання, однак не змінила спосіб
життя, просить суд визначити місце
проживання дитини. Разом з тим, позивач,
посилаючись на те, що дитина
знаходиться на його повному утриманні,
просить звільнити його від сплати
встановлених судовим рішенням
аліментів на користь ОСОБА_2 шляхом
припинення стягнення, а також стягнути
з ОСОБА_2 на його користь аліменти на
утримання їх сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4
частини її доходу (заробітку), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Крім того, у
заяві позивач просить стягнути з
відповідача суму понесених судових
витрат.

Пред’явлена позовна заява ухвалою
суду від 30 жовтня 2013 року була залишена
без руху, оскільки позивачем порушені
вимоги ст.119 Цивільного процесуального
кодексу України (далі – ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що згідно з
ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява
повинна містити, зокрема, зміст
позовних вимог ціну позову щодо вимог
майнового характеру, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
а також зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування (п.3-6 ч.2 ст.119 ЦПК України).

Зазначені вимоги закону позивачем при
складанні позовної заяви повною мірою
не дотримані, у зв’язку з чим суд
роз’яснив наступне.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії
судді при вирішенні питання про
відкриття провадження у справі і
проведення подальших підготовчих дій
для розгляду справи у судовому
засіданні та при її розгляді по суті, у
тому числі і про її судову юрисдикцію
та підсудність, про залучення в процес
інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить
позиція відповідача, котрий, як і
позивач, має право на судовий захист, а
для реалізації цього права має бути
обізнаний з тим, які вимоги до нього
заявлені, з яких підстав і якими
доказами це підтверджується.

Цивільний процесуальний закон не
вимагає від позивача правового
обґрунтування позову, тобто посилання
на норму права, яка регулює спірні
правовідносини. Однак, позивач у
будь-якому випадку повинен зазначити
те право, захисту якого він вимагає,
вважаючи його порушеним, невизнаним чи
оспорюваним відповідачем.

Вже на стадії пред’явлення позову
позивач зобов’язаний виконувати
вимоги щодо несення тягаря доказування
і довести при пред’явленні позову
певне коло фактів, що мають
процесуальне значення. Мається на
увазі доведення фактів наявності
передумов права на пред’явлення
позову та дотримання процесуального
порядку його пред’явлення.

Позивач за змістом заяви вказав на те,
що відповідач ОСОБА_2 свої обов’язки
матері по догляду за дитиною та її
вихованню не виконує, зловживає
алкогольними напоями, залишає дитину
без нагляду тощо. Однак позивач не
послався на докази, які б
підтверджували відповідні дії чи
бездіяльність відповідача.

До того ж, позивачем заявлена вимога
про стягнення грошових коштів на
утримання дитини (аліментів), яка за
своїм характером є майновою.

Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України
встановлено, що ціна позову
визначається у позовах про стягнення
аліментів – сукупністю всіх виплат,
але не більше ніж за шість місяців.

Визначення ціни позову є необхідним
для подальшого вирішення питання про
розподіл судових витрат між сторонами.
Однак у позовній заяві ціну позову не
визначено і не зазначено.

Крім того, суд звернув увагу позивача
ОСОБА_1 на те, що вимога про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 на його користь
аліментів на утримання їх сина ОСОБА_4
може мати місце лише після набрання
рішенням законної сили за результатами
розгляду судом питання щодо визначення
місця проживання дитини та припинення
стягнення аліментів з позивача на
користь відповідача ОСОБА_2.

За таких обставин позивачу було
запропоновано скласти і подати нову
позовну заяву із викладом змісту
уточнених позовних вимог та з
урахуванням виявлених недоліків.

При цьому, позивачу для усунення
недоліків позовної заяви судом був
встановлений строк в межах 2 (двох) днів
з дня отримання позивачем ухвали суду,
ухвала суду отримана позивачем 21
грудня 2013 року, проте у визначений
судом строк зазначені недоліки
позивачем усунені не були. Заяв про
надання додаткового строку для
усунення визначених судом недоліків
від позивача не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк не виконає вимоги,
визначені статтею 119 цього Кодексу,
позовна заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись
ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини,
припинення стягнення грошових коштів
на утримання неповнолітньої дитини
(аліментів), стягнення грошових коштів
на утримання неповнолітньої дитини
(аліментів), третя особа - орган опіки та
піклування в особі Розівської районної
державної адміністрації Запорізької
області, - визнати неподаною та
повернути позивачеві.

Роз’яснити позивачеві, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції – Розівський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Т.М.Кущ