АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3317/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Дерунець О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. РІШЕННЯ
25 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Подорога В. М. суддів
Бородійчук В. Г. , Василенко Л. І. при
секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Соснівського районного суду
міста Черкаси від 05 листопада 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2012 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулось до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 21 серпня 2007 року
між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір №
відкрив на ім'я відповідача картковий
рахунок НОМЕР_1, випустив і надав
платіжну картку та відкрив
відновлювану відкличну кредитну лінію
до карткового рахунку.
У відповідності до договору держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму відсотків,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом та
відсотків за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом.
Відповідач свої зобов'язання щодо
повернення кредиту не виконує,
порушуючи умови договору щодо
погашення кредиту, внаслідок чого у
нього утворилася заборгованість, яка
станом на 21 березня 2013 року становить 8
Рішенням Соснівського районного суду
міста Черкаси від 05 листопада 2013 року
позов задоволено.

Ухвалено: стягнути з ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта-Банк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 8 587,00 та судовий збір в сумі 229,40
грн., а всього 8 816 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_6 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
закрити провадження по справі,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невірне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того, що зобов'язання за
кредитним договором не припинилися,
оскільки повного належного виконання
договору не відбулося.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
21 серпня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк» та відповідачем був укладений
кредитний договір № 004-23072-210807,
відповідно до якого позивач відкрив на
ім'я відповідача картковий рахунок,
випустив і надав платіжну картку та
відкрив відновлювану відкличну
кредитну лінію до карткового рахунку.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору
банк відкриває держателю кредитну
лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на
день укладення вказаного договору
встановив ліміт кредитної лінії на
рахунку у сумі 1 500,00 грн. Банк
самостійно один раз на місяць може
змінювати розмір ліміту кредитної
лінії в межах кредитної лінії, при
цьому сторони погодили, що у даному
випадку додаткова угода до договору
про зміну ліміту кредитної лінії
сторонами не складається. Інформація
щодо зміни розміру кредитного ліміту
та строків уведення в дію зазначаються
у щомісячній виписці. З урахуванням
вказаного пункту кредитного договору
банком було збільшено ліміт кредитної
лінії з 1500грн. до 3500грн. про, що
відповідача було поінформовано однією
із щомісячних виписок.

У відповідності до договору держатель
платіжної картки Visa Classic, тарифний
пакет «Visa Лояльний» зобов'язаний
щомісяця в строки, визначені правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
овердрафтом, яка виникла за попередній
звітний місяць, сплачувати всю суму
відсотків, нарахованих за користування
кредитною лінією та/або/ овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або/ овердрафтом та
відсотків за користування кредитною
лінією та/або/ овердрафтом. Процентна
ставка за користування кредитною
лінією становить 29,90% річних, плата за
обслуговування кредитного залишку 2,99%.
Сторони також домовились, що
неотримання/несвоєчасне отримання/
держателем виписки не звільняє його
від обов'язку виконання зобов'язань за
правилами та тарифами банку.

Анкетою позичальника про надання
кредиту відповідач письмово
підтвердив, що ознайомлений і згодний з
умовами кредитування, про надання йому
повної інформації про умови
кредитування, переваги та недоліки
запропонованих схем кредитування. Така
процедура відповідає положенням
Постанови НБУ № 168 на отримання кредиту
від 09.10.2006р. Підписанням кредитного
договору, анкети клієнта, фактом
отримання і використання кредиту,
частковим погашенням відповідачем
підтверджено, що останній в повному
обсязі ознайомлювався з умовами
кредитування в банку та орієнтовною
сукупною вартістю кредиту і прийняв на
себе зобов'язання щодо його виконання.
Крім того, взаємні права обов'язки
сторін детально визначені у
підписаному сторонами кредитному
договорі.

Згідно виписки по картковому рахунку
відповідачем з карткового рахунку були
зняті кошти в сумі 4 900,00грн. Станом на
21.03.2013року заборгованість відповідача
перед ПАТ «Дельта Банк» по тілу кредиту
становить 2 944,15грн.. Останнє поповнення
карткового рахунку ОСОБА_6 було
зроблено 09.11.2009року в сумі 140грн.. Таким
чином, через неналежне виконання
відповідачем умов кредитного договору
№ 004-23072-210807 станом на 21.03.2013року за ним
рахується заборгованість на загальну
суму 8 587,00грн., яка складається з: 2 944,15
грн. тіло кредиту; 2 033,62 грн.
заборгованість за відсотками; 3 609,23 грн.
заборгованість за комісіями.

Відповідно до п.4.2. укладеного
кредитного договору № 004-23072-210807
договір набуває чинності з дати його
підписання сторонами та діє до повного
виконання сторонами зобов'язання за
цим договором.

Згідно ч.4 ст. 631 ЦК України, закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до ст.ст. 526,527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК
України, якщо Договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
кредит частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини, кредитор має право вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася та сплати
належних йому відсотків.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання чи
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

А тому суд першої інстанції вважав, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення, оскільки обґрунтовані та
відповідають умовам укладеного між
сторонами кредитного договору, в
зв'язку з тим, що ОСОБА_6 у встановлений
Договором строк свої зобов'язання за
договором кредиту № 004-23072-210807 від
21.08.2007р. не виконав, внаслідок чого
виникла прострочена заборгованість,
яку відповідач добровільно не погашає.

Проте з такими висновками суду судова
колегія не погоджується.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
позичальник, отримавши надані
позивачем кредитні кошти, порушив
умови кредитного договору щодо
своєчасного їх повернення та сплати
передбачених договором відсотків.

Судова колегія виходить із того, що
кредитним договором не передбачена
збільшена позовна давність за вимогами
про стягнення кредитної
заборгованості у порівнянні з
встановленою трирічною давністю, тому
дійшов висновку про пропуск строку
позовної давності. При цьому зазначено,
що умова договору про його дію до
повного виконання сторонами
зобов'язань не може вважатися
встановленням строку дії договору.

Установлено, що 21 серпня 2007 року між ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_6 укладений
кредитний договір № 004-23072-210807,
відповідно до якого позивач відкрив на
ім'я відповідача картковий рахунок
НОМЕР_1, випустив і надав платіжну
картку та відкрив відновлювану
відкличну кредитну лінію до карткового
рахунку.

З розрахунку банку за кредитним
договором №004-23072 вбачається, що
останній платіж був здійснений ОСОБА_6
09 листопада 2009 року.

З позовом про стягнення кредитної
заборгованості ПАТ «Дельта Банк»
звернулося 11 липня 2013 року, тобто
після спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
що передбачено ст. 257 ЦК України.

Згідно із п. 4.2 кредитного договору цей
договір набуває чинності з моменту
дати підписання Сторонами та діє до
повного виконання Сторонами
зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. 31 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Також відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст.
252 ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення, і
визначається він роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами, а не
посиланням на подію, яка має настати.
Вказівкою на подію, яка має неминуче
настати, визначається термін - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а згідно із ч. 1
ст. 261 ЦК України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до положень чч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

ОСОБА_6 було заявлено в суді першої
інстанції до ухвалення судового
рішення про застосування судом строку
позовної давності відповідно до вимог
ст. 267 ЦК України.

Відповідно до анкети позичальника
кредитного договору, строк дії картки
та кредитної лінії - 12 місяців (а.с. 7)

Посилання суду першої інстанції на те,
що оскільки є заборгованість за
кредитом, а зобов'язання діють до
повного виконання сторонам всіх
зобов'язань за договором є
неправильним, оскільки строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення, і визначається він роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами, а
не посиланням на подію, яка має настати.
Вказівкою на подію, яка має неминуче
настати, визначається термін - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України)

Тому висновків суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи та
доказам, які містяться в матеріалах
справи.

За таких обставин, коли позивачем без
поважних причин пропущено трирічний
строк позовної давності звернення до
суду з вимогою про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
колегія суддів вважає доводи
апеляційної скарги обґрунтованими.

Відповідно до ст.. 309 ЦПК України,
оскільки судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
тому рішення суду підлягає скасуванню
із ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду
міста Черкаси від 05 листопада 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий :

Судді :