Справа № 447/2974/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.12.2013 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді
Головатий А. П.

при секретарі Савків Л.М.,

за участю представника позивача
Корнутяк І.Л., відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом Новороздільської міської
лікарні до ОСОБА_2 про відшкодування
зайво сплачених коштів на оплату праці
,-

в с т а н о в и в:

Позивач Новороздільська міська
лікарня пред'явила позов до ОСОБА_2, в
якому просить винести рішення про
стягнення з відповідача зайво
виплаченої заробітної плати в сумі 4830,42
гривень. Свій позов позивач
обґрунтовує наступним. Наказом від
03.06.1994 року №105 позивач тимчасово
прийняв відповідача на посаду
медсестри інфекційного відділення.
Наказом від 24.03.1995 року №73-к
відповідача було переведено на
постійне місце. Перевіркою діяльності
позивача Державною фінансовою
інспекцією було виявлено, що
відповідачу було помилково визначено
надбавку за вислугу років у розмірі 30%
та зараховано в медичний стаж роботи
період з 04.05.1979 року по 15.02.1994 року на
посаді медсестри санаторію "Розділ"
Прикарпатської територіальної ради по
управлінню курортами профспілки.
Оскільки згідно постанови КМ України
від 29.12.2009 року №1418 вищевказаний заклад
не належить до державних чи
комунальних закладів охорони здоров'я.
Таким чином, на оплату праці
відповідача за 2010 рік зайво витрачено -
919,66 гривень; за 2011 рік - 1519,95 гривень; за
2012 рік - 1892,57 гривень; за І квартал 2013
року - 489,24 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача Корнутяк І.Л. позов підтримав,
в обґрунтування позову навів доводи
викладені у позовній заяві та просив
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала.
Подала в суд письмові заперечення на
позов в обґрунтування яких навела
наступне. Відповідно до постанови КМ
України від 29.12.2009 року №1418 надбавка за
вислугу років в розмірі 30%
встановлюється медичним та
фармацевтичним працівникам державних
та комунальних закладів охорони
здоров'я зі стажем роботи понад 20 років.
Відповідно до Переліку закладів
охорони здоров'я, затвердженого
наказом МОЗ України від 28.10.2002 року №385
санаторії віднесено до
санаторно-курортних закладів охорони
здоров'я. Тож в медичний стаж роботи
слід зарахувати період з 04.05.1979 року по
15.02.1994 року на посаді медсестри
санаторію "Розділ" Прикарпатської
територіальної ради по управлінню
курортами профспілки. Тому у
задоволенні позову просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
задоволенні позову просив відмовити,
посилаючись на викладені у запереченні
обставини.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши подані
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

Відповідач працювала з 04.05.1979 року по
15.02.1994 року на посаді медсестри
санаторію "Розділ" Прикарпатської
територіальної ради по управлінню
курортами профспілки. З урахуванням
даного стажу позивачем була нарахована
відповідачу надбавку у розмірі 30 % за
вислугу років. Згідно наказу від 21.05.2013
року відповідачу було перераховано
медичний стаж та вжито заходів щодо неї
для повернення помилково виплачених
коштів.

Згідно ст. 94 КЗпП України за виконану
роботу роботодавець виплачує
працівникові винагороду у формі
заробітної плати, яка обчислюється, як
правило, у грошовому виразі.

Відповідно до постанови КМ України від
29.12.2009 року №1418 надбавка за вислугу
років в розмірі 30% встановлюється
медичним та фармацевтичним
працівникам державних та комунальних
закладів охорони здоров'я за стаж
роботи понад 20 років. До стажу роботи,
що дає право на встановлення надбавки
за вислугу років, включається, зокрема
час роботи у державних та комунальних
закладах охорони здоров'я України, СРСР
і союзних республік СРСР на посадах,
визначених у пункті 3 цього Порядку, час
роботи у будь-яких державних та
комунальних установах, закладах та
організаціях незалежно від
підпорядкування на посадах, визначених
у пункті 3 цього Порядку, за умови, що
оплата праці таких працівників
здійснюється відповідно до умов оплати
праці медичних працівників державних
та комунальних закладів охорони
здоров'я. Документом для визначення
стажу роботи, який дає право на
одержання надбавки за вислугу років, є
трудова книжка або інші документи, що
відповідно до законодавства
підтверджують наявність стажу роботи.

Відповідно до спільного роз'яснення
Міністерства охорони здоров'я України
та Профспілки працівників охорони
здоров'я України «Пояснення постанови
Кабінету Міністрів України від 29
грудня 2009 року № 1418 "Про затвердження
Порядку виплати надбавки за вислугу
років лікарям і фахівцям з базовою та
неповною вищою освітою державних та
комунальних закладів охорони здоров'я"
(підготовлено разом з Профспілкою
працівників охорони здоров'я України
22.01.10 № 01-9)» дія постанови КМУ № 1418
поширюється на медичних працівників
державних і комунальних закладів
охорони здоров'я. Перелік закладів
охорони здоров'я затверджено наказом
МОЗ України від 22.10.2002 року № 385 "Про
затвердження переліків закладів
охорони здоров'я, лікарських,
провізорських посад та посад молодших
спеціалістів з фармацевтичною освітою
у закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 1.4 Переліку закладів охорони
здоров'я, затвердженого Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 28.10.2002 року N 38, санаторії віднесено
до санаторно-курортних закладів
охорони здоров'я.

Таким чином, період роботи у санаторії
«Розділ» з 04.05.1979р. по 15.02.1994р. дає право
на отримання відповідачем надбавки за
вислугу років згідно вищевказаної
Постанови КМ України.

Згідно Закону УРСР «Про охорону
здоров'я», що діяв на час виникнення
спірних відносин, професійні спілки,
кооперативні організації, Товариство
Червоного Хреста Української РСР та
інші громадські організації
відповідно до їх статутів (положень)
беруть участь у забезпеченні охорони
здоров'я населення в порядку,
передбаченому законодавством Союзу
РСР і Української РСР.

На виконання Постанови Ради Міністрів
охорони здоров'я УРСР від 23 квітня 1960 р.
№ 606 «Про передачу профспілкам
санаторіїв і будинків відпочинку
Міністерства охорони здоров'я УРСР»
усі діючі госпрозрахункові санаторії,
будинки відпочинку та пансіонати, в т.ч.
будинок відпочинку "Розділ" (Львівська
область, Миколаївський район, с-гце
Роздол) Міністерство охорони здоров'я
зобов'язане було передати у строк до 1
травня 1960 р. Українській
республіканській раді профспілок з
метою подальшого поліпшення
організації відпочинку і
санаторно-курортного обслуговування
трудящих і підвищення ролі профспілок.
Згідно з п. 2 вказаної Постанови майно
передавалося профспілковим органам у
відання.

Зі змісту вищевказаної постанови
вбачаються відсутні будь-які посилання
на те, що зазначений майновий комплекс
передавався безоплатно у власність
профспілковим організаціям. Крім
цього, передача майнових комплексів у
відання профспілковим організаціям,
яке було здійснено органом державної
влади колишнього Союзу РСР як
уповноваженим органом на
розпорядження державною власністю,
ніяким чином не мала наслідком за собою
зміну форми власності переданого
майна.

Після розпаду СРСР правонаступником
Української республіканської Ради
профспілок стала Рада Федерації
незалежних профспілок України,
правонаступником якої, в свою чергу, є
Федерація професійних спілок України.

04.12.1991 року між Радою Федерації
незалежних профспілок України та
Фондом соціального страхування
України укладено установчий договір
про створення акціонерного товариства
"Укрпрофоздоровниця", до статутного
фонду якого Радою Федерації незалежних
профспілок України внесено
санаторно-курортні заклади профспілок
України.

Рішенням виконавчого комітет
Ленінської районної Ради народних
депутатів м. Києва від 23 грудня 1991 р. №
9971 зареєстровано ЗАТ
"Укрпрофоздоровниця" як підприємство,
яке є правонаступником Української
республіканської ради по управлінню
курортами профспілок, оздоровниць і
господарств, об'єднань
санаторно-курортних закладів
профспілок України і створене на майні
засновників Федерації професійних
спілок України та Фонду соціального
страхування України з тимчасової
втрати працездатності. При цьому,
частка майна Федерації професійних
спілок України, переданого у статутний
фонд Товариства, становить 92, 92 %
розміру статутного фонду.

Як повідомлено в листі від 20.06.2013р. №
11-01/642 Приватного акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», Федерацією
незалежних профспілок України актом
від 2401 1992р. передано до статутного
фонду АТ «Укрпрофоздоровниця» основні
фонди та обігові кошти профспілкових
санаторіїв та підприємств, в т.ч. і
санаторій "Розділ".

Счаттею 1 Закону України «Про
підприємства, установи та оріанізанії
союзного підпорядкування, розташовані
на території України» встановлено, шо
майно підприємств, установ і
організацій та інших об'єктів союзного
підпорядкування є державною власністю.

Таким чином, санаторій "Розділ" був
державним санаторно-курортним
закладом охорони здоров'я.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Миколаївський районний суд Львівської
області шляхом подання протягом десяти
днів з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя :
Головатий А.
П.