У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя Воробйов А.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
заподіяних у наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
заподіяних у наслідок
дорожньо-транспортного пригоди.

Ухвалою судді від 05.12.2013 року
позовна заява залишена без руху,
оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 119
ЦПК України, з наступних підстав.

Як вбачається з позову та доданих до
нього матеріалів, спірні
правовідносини виникли в наслідок
споєння відповідачем ДТП, в наслідок
якої позивачу було завдано збитків.

Закон України „Про обов’язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів” регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований
на забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Відповідно до вимог ст.3, п.22.1 ст.22
Закону України „Про обов’язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів”, ч.3 ст.988 ЦК
України, обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров’ю та (або) майну потерпілого
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

При настанні страхового випадку
страхових відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров’ю майну третьої особи.

У позовній заяві не обґрунтовано, чому
позов пред’являється до винної у ДТП
особи, а не страхової компанія, яка у
відповідності до вимог Закону повинна
відшкодувати завдану відповідачем
шкоду.

Зазначена ухвала суду від 05.12.2013 року
отримана позивачем поштовим
повідомленням 20.12.2013 року.

23.12.2013 року, у встановлений в ухвалі
суду строк, позивачем подана уточнена
позовна заява, з якої вбачається, що
вказані судом недоліки не усунуті і не
обґрунтовано чому позов
пред’являється до винної у ДТП особи, а
не страхової компаніі, яка у
відповідності до вимог Закону повинна
відшкодувати завдану відповідачем
шкоду.

Позивач, уточнюючи позовну заяву не
врахував, що у відповідності до ст. 41
п.41.1 п.п „а” Закону України „Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів” МТСБУ за рахунок коштів
фонду захисту потерпілих відшкодовує
шкоду на умовах, визначених цим
Законом, у разі її заподіяння:
транспортним засобом, власник якого
не застрахував свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке
знаходилося в такому транспортному
засобі.

Таким чином, протягом встановленого
судом строку, недоліки зазначені в
ухвалі суду щодо вимог передбачених
ст.ст. 119 ЦПК України, позивачем не
усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК
України, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Прецедентна практика
Європейського суду з прав людини
виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

У зв'язку з наведеним, вимога суду
з підстав, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК
України, не є порушенням права на
справедливий судовий захист та не може
вважатися обмеженням права доступу до
суду.

Оскільки позивач протягом
встановленого судом строку недоліки
зазначені в ухвалі суду усунув не в
повному обсязі , позовна заява підлягає
поверненню позивачу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування збитків, заподіяних
у наслідок дорожньо-транспортної
пригоди - вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що
повернення позову не перешкоджає
повторному зверненню з позовом до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
А.В.
Воробйов