Справа № 465/2-159/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/4580/13
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді -
Струс Л.Б.

суддів: Федоришина
А.В., Берези В.І.

при секретарі:
Березюку О.З.

за участю: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представників ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Франківського районного
суду м. Львова від 05 квітня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
третя особа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про
усунення перешкод у користуванні
частиною квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом про усунення перешкод у
користуванні частиною належної йому
квартири, посилаючись на те, що 20.03.07р.
він згідно договору купівлі-продажу
придбав квартиру АДРЕСА_2, яка
складається з 2-ох житлових кімнат та
кухні, житловою площею 40,7 кв.м та
загальною площею 62,8 кв.м. Згідно
технічного паспорту на вказану
квартиру площа ванної кімнати
становить 5,1 кв.м. Однак, при проведенні
ремонтних робіт ним виявлено, що
фактична площа ванної кімнати
становить 3,46 кв.м. Одночасно він
дізнався, що площа ванної самовільно
зменшена за рахунок збільшення площі
квартири НОМЕР_1, власники якої не
заперечили цього факту, але пересувати
цегляну стінку відмовились,
посилаючись на те, що так проживають
вже 10 років. Просить усунути перешкоди
у здійсненні права власності на
квартиру, зобов'язавши відповідача
знести самовільно споруджену
перегородку, яка відділяє ванну
кімнату його квартири від квартири
АДРЕСА_1, спорудити нову цегляну
перегородку відповідно до поверхового
плану із дотриманням розмірів та площ
ванної кімнати квартири НОМЕР_2,
зазначених у технічному паспорті.
26.12.11р. позивач уточнив позовні вимоги,
зазначивши, що згідно висновку
будівельно-технічної експертизи не
встановлено часу перенесення
стіни-перегородки між квартирами, тому
просить винести рішення яким
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому
перешкод у користуванні частиною
квартири АДРЕСА_2, а саме - у знесенні
самовільно спорудженої перегородки,
яка відділяє ванну кімнату квартири
АДРЕСА_2 (під літ.2а-6) від приміщення,
позначеного літ.2-3 на поверховому
плані, квартири АДРЕСА_1 та у
спорудженні нової цегляної
перегородки у відповідності до
поверхового плану першого поверху
будинку АДРЕСА_2, з дотриманням
розмірів та площ ванної кімнати
квартири НОМЕР_2, зазначених у
технічному паспорті квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Франківського районного
суду м. Львова від 05 квітня 2013 року
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_7 не
чинити ОСОБА_6 перешкод у користуванні
частиною квартири АДРЕСА_2, а саме у
знесенні самовільно спорудженої
перегородки, яка відділяє ванну
кімнату квартири АДРЕСА_2 (під літ. 2а-6)
від приміщення, позначеного літ.2-3 на
поверховому плані квартири АДРЕСА_1 та
у спорудженні нової цегляної
перегородки у відповідності до
поверхового плану першого поверху
будинку АДРЕСА_2, з дотриманням
розмірів та площ ванної кімнати
квартири НОМЕР_2, зазначених у
технічному паспорті квартири АДРЕСА_2.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2
подавши апеляційну скаргу, у якій
зазначає що не згідний із рішенням,
тому що районним судом порушено норми
матеріального та процесуального права,
оскільки висновок та аргументи суду є
хибними, не відповідають обставинам
справи, не взято до уваги та не
відображено в рішенні суду покази
свідків - попередніх власників квартир
НОМЕР_1 і НОМЕР_2 АДРЕСА_2. Також вказує,
що похибка у технічних документах
стосовно замірів розташування стіни
була допущена при первинному складанні
поверхневих планів квартир НОМЕР_1 і
НОМЕР_2, або під час приватизації
житлового фонду. Окрім того, звертає
увагу суду, що у стіні - перегородці між
коридором квартири НОМЕР_1 і ванною
кімнатою квартири НОМЕР_2, знаходиться
комин-витяжка квартири НОМЕР_2, тому
відповідач фізично не міг здійснити
переміщення даної стіни, що спростовує
позовні вимоги позивача, а висновок
судової будівельно-технічної
експертизи №2276 від 29.07.2011р., в якому
зазначено, що мало місце переміщення
спірної стінки-перегородки, але не
встановлено, коли це відбулося взагалі
важко назвати експертним висновком,
тому, що він не відповідає нормам
експертного дослідження.

Просить скасувати рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 05 квітня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у
задоволені позову; зобов'язати ОСОБА_6
та ОСОБА_2 зареєструвати зміни в
технічних та правовстановлюючих
документах на свої квартири згідно
фактичним розмірам квартир;
зобов'язати ОСОБА_6 відшкодувати ОСОБА_2
кошти за оплату судової експертизи та
за оплату апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представників ОСОБА_4, ОСОБА_5,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підтвердження своїх
вимог чи заперечень.

Згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Як вбачається з ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності, може звернутись до суду з
вимогою про заборону вчинення дій, які
можуть порушити його право власності,
або з вимогою про вчинення певних дій
для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що
ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу
від 20.03.2007р., посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрованого в реєстрі за №608,
купив квартиру АДРЕСА_2, що складається
з двох житлових кімнат та кухні (а.с. 6).
За даними технічного паспорта, що є
додатком до правовстановлюючого
документу, житлова площа квартири
становить 40,7 кв.м, загальна площа
квартири 62,8 кв.м. (а.с. 10-11).

Згідно копії витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 23.03.2007р. вбачається, що
квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на
праві приватної власності за ОСОБА_6
(а.с. 8).

Матеріалами справи встановлено,
що згідно акту ЛКП «Листопадове» від
30.09.2008р. в результаті обстеження
квартири АДРЕСА_2 встановлено, що
площа приміщень квартири відповідає
технічному паспорту, за винятком
приміщення ванної, площа якої згідно
технічного паспорту становить 5,1 кв.м. -
ширина 1,65м, довжина 3,1м, а фактична
площа згідно замірів комісії становить
3,46 кв.м., де ширина 1,65м, довжина 2,1м,
причиною зменшення площі ванної
кімнати квартири 2а є збільшення площі
коридору у квартирі АДРЕСА_1, власником
якої є ОСОБА_2 (а.с. 13).

Колегією суддів встановлено, що
ОСОБА_2 на праві особистої власності
належить квартира АДРЕСА_1, відповідно
до реєстрового посвідчення від 23.12.1998р.
долученого в судовому засіданні
Апеляційного суду Львівської області.

Окрім того, як вбачається із копії
технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1 площа коридору становить 3,5
кв.м., що суперечить акту ЛКП
«Листопадове» від 30.09.2008р., та висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 2276 від 29.07.2011р., якими
підтверджується та обставина, що площа
коридору у квартирі НОМЕР_1 є більшою та
не відповідає плану даної квартири,
згідно наданої копії технічного
паспорту.

Відповідно до висновку №2276 від 29.07.2011р.
судової будівельно-технічної
експертизи вбачається переміщення
стіни-перегородки між квартирами
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 АДРЕСА_2, яка відділяє
приміщення під літ. 2а-6 та 2-3 (а.с. 28-29).

Також, колегія суддів вважає, що не
заслуговує на увагу відповідь ПАТ
«Львівгаз» від 31.01.12р. про те, що після
лютого 1997р.-часу встановлення газового
лічильника, мешканцями квартири НОМЕР_1
не проводилось встановлення
стіни-перегородки та пояснення в суді
першої інстанції свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11, оскільки вони не спростовують
факту переміщення перегородки між
квартирами та зменшення площі ванної
кімнати квартири НОМЕР_2 за рахунок
збільшення площі коридору квартири
НОМЕР_1.

Відповідно до ст.41 Конституції України
та ст.1 Першого протоколу до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналась17.07.1997р. відповідно до ЗУ
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
1950р., Першого протоколу та протоколів
№2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти будь-які
угоди щодо свого майна, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку з яким
погоджується колегія суддів, що
фактична площа ванної кімнати
позивача не відповідає площі згідно
технічного паспорта, зменшена у зв'язку
з перенесенням перегородки між
квартирами НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та
збільшена за цей рахунок площі
коридору квартири ОСОБА_2

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ №20 від
22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» судам слід
враховувати, що відповідно до ст.55
Закону "Про власність" громадянин не
може бути позбавлений права власності
на своє майно, крім випадків,
передбачених цим Законом та іншими
законодавчими актами України.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки такий є обгрунтованим та
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону.

Покликання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі, що похибка у технічних
документах стосовно замірів
розташування стіни була допущена при
первинному складанні поверхневих
планів квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2, або під
час приватизації житлового фонду,
колегія суддів вважає безпідставним,
оскільки дана обставина не
підтверджена належними доказами та
спростовується матеріалами справи, а
саме копією технічного паспорта на
його квартиру та висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 2276.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення колегія суддів не
вбачає.

Районний суд ухвалив рішення з
дотримання вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України
встановив обставини, що мають значення
у справі, повно та всебічно дав оцінку
доказам, застосував закон, який регулює
спірні відносини, а доводи апеляційної
скарги не ставлять під сумнів його
законність.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 209, 303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Франківського районного
суду м. Львова від 05 квітня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді
/підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Львівської області
Струс Л.Б.