Справа № 462/3995/13
Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/783/5979/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Львівської
області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Олексіва О.А.

з участю: представника позивача -
Скакуна О.Г.,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 9 липня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
звернулося в суд з позовом, уточненим у
липні 2013 року, до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у сумі 84 544,93грн., в тому числі 28 718, 5
грн. - заборгованості за кредитом, 12 079,
57 грн. - заборгованості по сплаті
відсотків за користування кредитом, 43
746, 86 грн. - розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитом, та стягнення
судового збору в розмірі 845,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №014/0090/82/0077464 від
07.02.2012р., за яким відповідачу надано
кредит у сумі 49 362, 40 грн. строком до
07.02.2014р. зі сплатою 35,9 % річних. Проте,
відповідачем не виконуються умови
договору, а саме не здійснюється
щомісячна сплата кредиту.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 9 липня 2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено
частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
кошти в розмірі 69 764 грн. 44 коп. та 697, 64
грн. судових витрат. В решті позовних
вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на тимчасову відсутність
працевлаштування, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі, оскільки з
серпня 2012 р. він не працює і гроші від
кредиту були єдиним джерелом доходу.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2012р. між ПАТ
«Райффайзен Банк «Аваль» та ОСОБА_3 був
укладений договір про надання
банківських послуг та послуг у сфері
страхування № 014/0090/82/0077464/ відповідно
до якого банк надав відповідачу ОСОБА_3
кредит в сумі 49 362,40 грн. зі сплатою 35,9%
річних строком до 07.02.2014р.

Надання кредитних коштів проводилося
згідно умов п.1.3 Кредитного договору
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок, що підтверджено
меморіальним ордером № 0410009 від 07.02.2012
р. (а.с.12).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач
неналежним чином виконував умови
договору та станом на 09.07.2013 р. допустив
заборгованість на позовну суму.

В судових засіданнях першої та
апеляційної інстанцій відповідач
визнав суму заборгованості, її розмір
не оспорює та погодився погашати.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

З врахуванням матеріального стану та
положень ч.3 ст.551 ЦК України судом
значно зменшено розмір пені, що
підлягає стягненню.

При виконанні рішення суду сторони
можуть добровільно встановити порядок
його виконання.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про те, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
і процесуального права, які
передбачені ст. 309 ЦПК України як
підстави для скасування рішення суду,
колегія суддів не вбачає підстав для
зміни або скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 9 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий: _______________ Мусіна Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.