Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/3829/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова
А.М.,

суддів: Широкової
Л.В.,

Снітка С.О.,

при секретарі судового засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Корольовського районного суду
м.Житомира від 12 липня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання договорів
дійсними, визнання права власності на
майно,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним заочним рішенням
Корольовського районного суду
м.Житомира від 12 липня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено за
безпідставністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування постановленого
рішення і ухвалення нового про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 23 травня 2008 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір
позики, який оформлений письмовою
розпискою.

ОСОБА_2 позиваючись до суду з позовом
посилався на ст.118-120,1046,1049 ЦК України і
просив визнати дійсним вказаний
договір позики на суму 237500 доларів США
та визнати за ним право власності на
перелічене в позові майно, яке на даний
час належить відповідачу та
використовується останнім для
отримання прибутку.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для визнання дійсними
договорів, оскільки не встановлено
недійсність договорів позики та
купівлі-продажу майна у разі
недотримання письмової форми, а тому
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову, навівши відповідні мотиви.

Даний висновок суду першої інстанції
є правильним, оскільки відповідно до
постанови Пленуму Верховного Суду
України вiд 6 листопада 2009 року №9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" у зв'язку з недодержанням
вимог закону про нотаріальне
посвідчення правочину договір може
бути визнано дійсним лише з підстав,
встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші
вимоги щодо визнання договорів
дійсними, в тому числі заявлені в
зустрічному позові у справах про
визнання договорів недійсними, не
відповідають можливим способам
захисту цивільних прав та інтересів.
Такі позови не підлягають задоволенню.

За вказаних обставин, доводи
апеляційної скарги безпідставні,
оскільки спростовуються дослідженими
судом доказами. Висновки суду
відповідають обставинам справи.

Колегія суддів приходить до
висновку, що підстав для скасування
рішення, з мотивів, наведених в скарзі,
немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Корольовського
районного суду м.Житомира від 12 липня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді