Справа №705/7402/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючої-судді
ОСОБА_1

при секретарі
Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Умань
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради
Уманського району Черкаської області
про визнання права власності на
спадкове майно (земельну ділянку), -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_4 сільської ради
Уманського району Черкаської області
про визнання права власності на
спадкове майно, мотивуючи своє
звернення тим, що не можуть прийняти
спадщину на земельну ділянку, так як
відсутні відомості про дану земельну
ділянку у Державному земельному
кадастрі. Зазначають, що 06.09.2002 року в
с.Вільшана-Слобідка, Уманського району
помер ОСОБА_5, який являвся їм батьком
та чоловіком. Після його смерті
відкрилася спадщина до складу якої
входить земельна ділянка площею 4,2411 га,
виділена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території ОСОБА_4
сільської ради. Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
4,2411 га виданий 06.06.2002 року на підставі
рішення ОСОБА_4 сільської ради за № 2-1
від 30.05.2002 року. За життя ОСОБА_5 заповіт
не залишив, тому вони, дружина та
донька, є спадкоємцями першої черги. У
зв’язку з цим вони звернулися до
Уманської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
на вказану земельну ділянку, але із-за
відсутності витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку їм було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Згідно листа Держземагенства
в Уманському районі відомості про
земельну ділянку ОСОБА_5 відсутні у
Державному земельному кадастрі. Тому
просять визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки розташованої на території
ОСОБА_4 сільської ради Уманського
району, площею 4,2411 га, після смерті
батька ОСОБА_5, який помер 06.09.2002 року та
за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
земельної ділянки розташованої на
території ОСОБА_4 сільської ради
Уманського району, площею 4,2411 га, після
смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер
06.09.2002 року.

Позивач ОСОБА_2, яка представляє свої
інтереси та інтереси позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов підтримала та
просила задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4
сільської ради в судове засідання не
з’явився, однак на адресу суду
надійшов лист, в якому зазначають, що
заперечень щодо позову не мають та
просять справу слухати у відсутність
їх представника.

Судом встановлено, що 06.09.2002 року помер
ОСОБА_5, про що видано свідоцтво про
смерть серії І-СР № 203081 від 07.09.2002 року,
актовий запис № 3.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії Уманської
районної державної нотаріальної
контори від 02.10.2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку площею 4,2411 га надану

для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території ОСОБА_4
сільської ради Уманського району
Черкаської області, кожній по 1/2 частці
земельної ділянки, що належала
батькові та чоловікові ОСОБА_5, яки
помер 06.09.2002 року, у зв’язку з тим, що
відсутній витяг на вищевказану
земельну ділянку у Державному
земельному кадастрі.

Як вбачається з державного акту на
право приватної власності на землю,
серія І- ЧР № 033626, який видано 06.06.2002
року на підставі рішення ОСОБА_4
сільської ради № 2-1 від 30.05.2002 року,
ОСОБА_5 належить земельна ділянка
площею 4,2411 га, яка розташована на
території ОСОБА_4 сільської ради
Уманського району та призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до листа управління
Держземагенства в Уманському районі
Черкаської області № 2222/7-1-19 від 24.09.2013
року, адресованому державному
нотаріусу Уманської районної
держнотконтори, відомості про земельну
ділянку ОСОБА_6, площею 4,2411 га, яка
розташована на території ОСОБА_4
сільської ради відсутні у Державному
земельному кадастрі. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників.
Провести державну реєстрацію
вищезгаданих земельних ділянок
неможливо, тому що власник, а саме
ОСОБА_5 помер і не може звернутися з
відповідною заявою.

Відповідно до витягу № 2630 від 20.09.2013
року з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, загальна площа земельної
ділянки становить 42411 кв.м. та її
нормативна грошова оцінка складає
101145,60 грн.

Відповідно до листа Уманської міської
державної нотаріальної контори №
2175/02-14 від 18.12.2013 року після смерті
ОСОБА_5, померлого 06.09.2002, заведена
спадкова справа за № 469 за 2013 рік.
Спадкоємцями признані дочка
спадкодавця ОСОБА_2 та дружина
спадкодавця ОСОБА_3 на підставі виданих
18.11.2013 Уманською районною
держнотконторою свідоцтв про право на
спадщину за законом.

Відповідно до п.2 « Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ « Про державний
земельний кадастр » земельні ділянки,
право власності ( користування ) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від присвоєння
їм кадастрового номера.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав і обов’язків від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця ) до
інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов’язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися в наслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов’язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року « Про судову практику у справах
про спадкування » відповідно до ст.1225
ЦК України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування ( зі
збереженням її цільового призначення )
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Вислухавши в судовому засіданні
пояснення позивача, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні достовірно встановлено, що
позивачі являються єдиними
спадкоємцями та мають право на
спадкове майно після смерті ОСОБА_5,
який помер 06.09.2002 року, питання
визначення належності цього майна має
вирішуватись у судовому порядку,
оскільки рішення суду буде
правовстановлюючим документом для
оформлення права на це майно, визнання
за позивачами права власності на
спадкове майно не суперечить вимогам
закону та не порушує прав та інтересів
інших осіб.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1296, 1297 ЦК
України, п.10 постанови Пленуму

Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року « Про судову практику у справах
про спадкування », п.2 « Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ « Про державний
земельний кадастр », ст.ст. 10, 11, 60, 208,
212-215 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину земельної ділянки, яка
розташована на території ОСОБА_4
сільської ради Уманського району,
площею 4,2411 га, як на спадкове майно
після смерті батька ОСОБА_5, який помер
06.09.2002 року

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину земельної ділянки, яка
розташована на території ОСОБА_4
сільської ради Уманського району,
площею 4,2411 га, як на спадкове майно
після смерті чоловіка ОСОБА_5, який
помер 06.09.2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
В. Л.
Гудзенко