Суддя: Перетятько О.
Справа № 253/7701/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

«08» листопада 2013 року Центрально -
Міський районний суд м. Горлівки у
складі: головуючого - судді
Перетятька О.Ю.,

при секретарі
Березка С.Г.,

за участю
представника позивача адвоката
ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Горлівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні квартирою, вселення у
житлове приміщення, зобов’язання не
чинити перешкоди у користуванні
квартирою,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні квартирою, вселення у
житлове приміщення, зобов’язання не
чинити перешкоди у користуванні
квартирою. Вказав, що 30.09.2008 року між ним
та відповідачем укладено шлюб, який
зареєстровано Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Горлівського міського управління
юстиції, про що в книзі реєстрації
актів про шлюб зроблено актовий запис
№ 864. Від вказаного шлюбу мають
неповнолітню доньку – ОСОБА_4, яка
народилася 17.06.2000 року. Рішенням
Центрально – Міського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 15.03.2013
року, яке набрало чинності,
вищезазначений шлюб між ними було
розірвано. Сторонам належить на праві
спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1. Фактично їх шлюбні відносини
припинені в травні 2012 року, саме з цього
часу він вимушений був піти жити до
своєї матері, оскільки відповідачка
створювала йому умови, які не дозволяли
йому повноцінно вести у будинку
господарство. Після того він декілька
разів звертався до відповідачки з
проханням повернути йому його особисті
речі, а також поділити майно, що набуто
під час шлюбу, але остання категорично
відмовлялася повернути речі, під час
бесід починала сварки. У серпні 2012 року
він намагався потрапити до квартири,
однак не зміг цього зробити,оскільки
відповідачем змінені замки на вхідних
дверях, а нових ключів йому ніхто не
дав. У зв’язку з неправомірними діями
відповідача він звертався з заявою до
Центрально – Міського РВ Горлівського
МУ УМВС України в Донецькій області про
вжиття до відповідачки заходів. Просив
усунути перешкоди у користуванні
квартирою, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, які йому чинить ОСОБА_3.
Вселити його в квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2.
Зобов’язати ОСОБА_3 не чинити йому
перешкоди у користуванні квартирою,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
мотивуючи їх аналогічно викладеному в
позовній заяві. Додатково пояснив, що
квартиру АДРЕСА_1 вони з відповідачкою
придбали за спільні кошти. На момент
купівлі, квартира була у нежилому
стані, вони все відремонтували, зробили
ремонт. Він пішов з дому в травні 2012
року, оскільки посварився з
відповідачкою, вона не дозволяла його
матері переночувати у них вдома. З
вересня 2012 року він в будинок потрапити
не може, оскільки відповідачкою
змінені замки на вхідних дверях, а
нових ключів йому ніхто не дав. В
будинку знаходяться його особисті
речі, але забрати їх він не може. З цього
приводу він звертався і до
Центрально-Міського РВ, і до
дільничного інспектора. Просив позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.
Додатково пояснив, що спірна квартира
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності . Позивачем, з
приводу порушення його прав,
подавалася заява до Центрально –
Міського РВ Горлівського МУ УМВС
України в Донецькій області та 21 травня
2013 року отримано висновок по його
заяві, яким встановлено,що колишня
дружина – ОСОБА_3 не впускає додому
ОСОБА_2, з огляду на те, що у них склалися
неприязні відносини. Замки на дверях
замінені. До того ж, встановлено, що
раніше вже розглядалася аналогічна
заява ОСОБА_2 Центрально-Міським РВ ,
матеріали перевірки були
зареєстровані в ЖЕУ за № 4165 від 08.05.2013
року та відповідно до Закону України
«Про звернення громадян» , розгляд
якого припинено. Ознак складу
кримінального правопорушення в діях
ОСОБА_3 встановлено не було.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнала частково, зазначила, що дійсно
вони з ОСОБА_2 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1. Відповідач ніколи
постійно не мешкав у вказаній квартирі,
був відсутній по декілька місяців за
місцем проживання. У них з відповідачем
була домовленість про те, що він
залишить кімнату їх доньці, а вона не
буде подавати виконавчий лист по
справі про стягнення аліментів на
дитину до виконання. Вона не хоче жити з
позивачем в одному домі, якщо судом
буде вирішено вселити позивача в
будинок, то нехай він робить собі
окремий вхід та окремо сплачує
комунальні послуги. Заперечувала
ствердження позивача щодо замінених
замків, стверджувала, що замки не
міняла. Крім того,з міліції до неї ніхто
не приходив з приводу заяви позивача
,ніяких пояснень не відбирав. Наразі,
вона звернулася до виконавчого
комітету Горлівської міської ради з
приводу позбавлення батьківських прав
позивача відносно неповнолітньої
доньки ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_2- його двоюрідний
брат, відповідачка – колишня дружина
позивача, особистої неприязні до
сторін не має. Йому відомо, що будинок
купили сторони сумісно, будинок був
непридатний до мешкання, в ньому раніше
була теплиця. Будинок сторони
ремонтували разом. Позивач з
відповідачкою часто сварилися, ОСОБА_2
по 2-3 місяці не мешкав з ОСОБА_3, потім
знову сходилися, чому вони сварилися
він не знає. Відповідачка дуже замкнута
людина, навіть своїх родичів не пускає
до себе додому, вона не хотіла, щоб мати
позивача жила з ними.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що відповідачка - її знайома,
продає їй молоко,а позивач ОСОБА_2 -
колишній чоловік відповідачки,
особистої неприязні до сторін не має.
По справі може пояснити, що в будинку
сторін ніколи не була, однак їй відомо,
що відповідачка має трьох дочок, веде
нормальний образ життя, не зловживає
спиртними напоями. Був випадок, коли
вона позичала ОСОБА_2 гроші в сумі 3000
гривень,а відповідачка віддавала борг
за нього.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що вона - мати позивача, а
відповідачка - її колишня невістка,
особистої неприязні до сторін не має.
По даній справі їй відомо, що сторони
прожили разом 13 років, вона ніколи в їх
сімейні відносини не втручалася. Вони
посварилися, бо син попросив, щоб вона
переночувала у них вдома, однак вона
категорично відмовила. Після чого син
пішов від відповідачки, ОСОБА_3 не
віддала сину навіть його особистих
речей. Наразі, замки на вхідних дверях
замінені, нових ключів у позивача не
має. Був випадок, коли відповідачка
навіть погрожувала синові фізичною
розправою, якщо той не залишить будинок
їй. ОСОБА_2 мешкає з нею у невеличкому
будиночку. Спірний будинок сторони
купували разом, її син є співвласником
будинку. Крім того, в сім’ї сторін
часто виникали сварки з приводу того,
що відповідачка в травні 2012 року
почала відвідувати збори свідків
ОСОБА_8 та водити туди неповнолітню
доньку, її онуку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що вона двоюрідна сестра
позивача, особистої неприязні до
сторін не має. По цій справі їй відомо,
що зараз позивач мешкає з матір’ю, з
відповідачкою він розлучився. Квартиру
АДРЕСА_4 купили за спільні кошти,ремонт
також робили разом. ОСОБА_2 ходить до
відповідачки просить його пустити
жити, однак остання його не впускає.
Крім того, в сім’ї сторін часто
виникали сварки з приводу того, що
відповідачка в травні 2012 року почала
відвідувати збори свідків ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснив,що він ж батьком позивача,
особистої неприязні до сторін не має.
Йому відомо, що сторони купили
квартиру АДРЕСА_5. Будинок був
розламаний, вони його відремонтували
також разом. Наразі, ОСОБА_2 з
відповідачкою не проживає, оскільки, як
йому відомо зі слів сина, ОСОБА_3 не
пустила переночувати мати позивача в
їх будинок.

Неповнолітній свідок ОСОБА_4, яка
допитана в присутності вихователя
школи-інтернату І-ІІ ступеня № 9
Донецької обласної ради, в судовому
засіданні пояснила, що сторони по
справі – її батьки,особистої неприязні
до сторін не має. Раніше вони всі
мешкали однією сім’єю, однак батько
часто кидав сім’ю, потім повертався
назад. Зараз батько з нею та мамою не
проживає, оскільки вони розлучилися,
нічим не допомагає нам. Коли батько
проживав з ними, часто бив її по голові.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши в судовому
засіданні зібрані в справі докази в
їхній сукупності, вважає встановленим
наступне.

Згідно з копією рішення
Центрально-Міського районного суду
міста Горлівки від 15.03.2013 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

Згідно копії договору купівлі-продажу
від 04.04.2002 року, який посвідчений
приватним нотаріусом Горлівського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
та зареєстровано в реєстрі за № 1684,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали у рівних
частках , кожний по ? частці квартири №
1, жилою площею 29,6 кв.м. з побудовами та
спорудами, розташовану в будинку № 17 по
вулиці Кочетова в місті Горлівці, на
земельній ділянці 5923 кв.м. по всьому
будинку. Таким чином, позивач є
співвласником квартири АДРЕСА_6.

Відповідно до копії висновку по заяві
ОСОБА_2, що затверджений начальником
Центрально – Міського РВ Горлівського
МУ УМВС України в Донецькій області 21
травня 2013 року , встановлено,що колишня
дружина – ОСОБА_3 не впускає додому
ОСОБА_2 ,з огляду на те, що у них
склалися неприязні відносини. Замки на
дверях замінені. До того ж, встановлено,
що раніше вже розглядалася аналогічна
заява ОСОБА_2 Центрально-Міським РВ ,
матеріали перевірки були
зареєстровані в ЖЕУ № 4165 від 08.05.2013 року
та відповідно до Закону України «Про
звернення громадян», його розгляд
припинено. Ознак складу кримінального
правопорушення в діях ОСОБА_3
встановлено не було.

Із наведених вище доказів, а також
пояснень відповідача вбачається, що
між сторонами по справі склалися
неприязні стосунки, через що
відповідач перешкоджає проживанню
позивача у зазначеній квартирі,
посилаючись при цьому на інтереси
дитини. Однак відповідно до ст. 41
Конституції України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Статтею 358
ЦК України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Згідно із статтею 391
ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном. З
урахуванням викладеного, суд приходить
до висновку, що слід усунути перешкоди
ОСОБА_2 в користуванні житловим
приміщенням квартирою № 1,
розташованою в будинку № 17 по вул.
Кочетова в місті Горлівці, вселивши
ОСОБА_2 в квартиру № 1, розташовану в
будинку № 17 по вулиці Кочетова в місті
Горлівці. Доводи відповідача щодо
неналежного ставлення до дитини, з боку
позивача, конфліктах з відповідачем не
є підставою для позбавлення
відповідача права власності на частку
в квартирі (відповідач вправі
звернутися з відповідними скаргами до
органів влади щодо вжиття до нього
відповідних заходів).

Однак вимоги щодо зобов’язання ОСОБА_3
не чинити позивачу перешкоди у
користуванні квартирою, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_3 в
майбутньому, задоволенню не
підлягають, оскільки пред’явлені
передчасно, до виникнення відповідних
правовідносин.

За таких обставин, позов підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи, що позов задоволено
частково, на підставі ст. 88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача слід
стягнути його витрати із сплати
судового збору в розмірі 114 гривень 70
копійок.

На підставі викладеного, ст. 41
Конституції України, ст.ст. 317, 358, 391 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10-11, 57-60, 88, 212 –
217 ЦПК України,

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні квартирою,
вселення у житлове приміщення,
зобов’язання не чинити перешкоди у
користуванні квартирою, задовольнити
частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 в
користуванні житловим приміщенням
квартирою № 1, розташованою в будинку №
17 по вул. Кочетова в місті Горлівці,
вселивши ОСОБА_2 в квартиру № 1,
розташовану в будинку № 17 по вулиці
Кочетова в місті Горлівці.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати із сплати судового збору в
розмірі 114 гривень 70 копійок.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення в Апеляційний
суд Донецької області через Центрально
- Міський районний суд міста Горлівки.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

О.
Ю. Перетятько