Михайлівський районний суд
Справа № 321/972/13-ц
Провадження № 2/321/302/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2013
смт.
Михайлівка

Михайлівський районний суд
Запорізької області,

у складі: головуючого судді
Мовчана О.Г.

при секретареві
Засядько Г.В.

за участю: представника відповідача
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Михайлівка справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Акцент Банк», що звернувся
в особі Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Михайлівського
районного суду з вимогами до ОСОБА_2 про
звернення стягнення. Відповідно до
остаточних позовних вимог згідно
уточненої позовної заяви, позивач
просить звернути стягнення на предмет
застави, що належить відповідачу, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в сумі 162572,58
гривень та стягнути судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 22 вересня 2008 року ОСОБА_2
відповідно до укладеного договору №
ABZIAU19270963 отримала кредит у розмірі 39255,00
гривень, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 20,04 % на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 20 вересня
2013 року. Згідно умов кредитного
договору, ОСОБА_2 зобов'язалась
своєчасно, у встановлені договором
строки, здійснювати погашення
заборгованості за кредитом.

В забезпечення повернення
кредиту між сторонами 22 вересня 2008 року
укладено договір застави рухомого
майна, згідно якого відповідач надала в
заставу належний їй автомобіль ВАЗ,
модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
Легковий автомобіль, № кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконала, а саме: не
здійснювала погашення кредиту у
встановлені договором строки, в зв'язку
з чим виникла заборгованість, яка
станом на 22 травня 2013 року становить
162572,58 гривень, та складається з:

- 40477,88 гривень - заборгованість за
кредитом;

- 24562,42 гривні -
заборгованість по процентам за
користування кредитом;

- 6844,21 гривні -
заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 82708,42 гривень - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

а також штрафи відповідно до умов
кредитного договору:

- 250,00 гривень - штраф (фіксована
частина);

- 7729,65 гривень - штраф
(процентна складова).

Крім того, позивач вказує на
порушення відповідачем умов договору
застави, а саме: після порушення
зобов'язань за кредитним договором
предмет застави в заклад банку не
передано.

На обґрунтування позовних вимог
позивачем надані суду:

- розрахунок заборгованості
(а.с.10-11);

- світлокопія повідомлення
від 28 березня 2013 року (а.с.12);

- світлокопія реєстру поштових
відправлень (а.с.13-14);

- світлокопія кредитно-заставного
договору від 22 вересня 2008 року (а.с.15-19);

- світлокопія Витягу про
реєстрацію а Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна (а.с.20);

- світлокопія паспорту
відповідача (а.с.21);

- світлокопія довідки з
єдиного державного реєстру (а.с.22);

- світлокопія свідоцтва
про державну реєстрацію (а.с.23);

- світлокопія банківської
ліцензії та дозволу (а.с.24-26);

- підтвердження повноважень особи
на звернення до суду (а.с.27-28);

- докази оплати судового збору
(а.с.1).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву, що містить клопотання про
розгляд справи за його відсутності.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав та
заперечував проти його задоволення,
мотивуючи порушенням процедури
звернення стягнення з боку банку. Так,
представник відповідача пояснював, що
за відсутності звернень позивача
стосовно наміру задовольнити вимоги
шляхом звернення стягнення на майно,
недоведеності наявності вказаної
позивачем заборгованості, не вбачає
підстав для задоволення вимог.
Вказував на невідповідність дій банку
умовам договору, неможливість
відповідача передати залогове майно
згідно умов договору, в зв'язку з
знаходженням його в розпорядження
банку з 2009 року. Крім того,
представником відповідача
повідомлялось, що раніше судом вже
розглядався позов за вказаним
кредитним договором.

На підтвердження доводів
представником відповідача суду надано:

- світлокопія акту
приймання-передачі залогового
автомобіля від 10 вересня 2009 року (а.с.66).

Заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, надані докази, суд
приходить до висновку про
недоведеність позовних вимог та
потребі відмовити в їх задоволенні,
виходячи з наступного:

- відповідно до ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі;

- відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях;

- відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню;

- під час розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_2 отримала кредит
в розмірі 39255,00 гривень відповідно до
кредитно-заставного договору №
ABZIAU19270963, укладеного між сторонами по
справі 22 вересня 2008 року, строком до 20
вересня 2013 року. За умовами договору
відповідач зобов'язалась своєчасно та
повно погасити кредит, сплатити
відсотки, комісію за користування
кредитом, а також пеню та штрафи у разі
несвоєчасного виконання зобов'язань. З
метою забезпечення повернення кредиту
відповідачем, укладеним договором
передбачена застава рухомого майна,
належного ОСОБА_2;

- відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитор)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти;

- відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язань щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право
позикодавця достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту;

- статтею 525 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором або
законом;

- відповідно до ст.629 ЦК України,
договір є обов`язковим для виконання
сторонами;

- відповідно до п.12.2.1 договору, в
разі порушення відповідачем умов
повернення кредиту, банк надає
позичальнику письмове повідомлення та
реєструє у Державному Реєстрі
відомості про звернення стягнення на
предмет застави. Позичальник
зобов'язався за умовами договору (п.12.2.2
договору) в разі не усунення порушень,
передати предмет застави у володіння
банку протягом 30 днів з моменту
реєстрації відомостей про звернення
стягнення;

- позивач, вказуючи на порушення
відповідачем умов договору та
наявності заборгованості, не зазначає
про врегулювання спору в позасудовому
порядку відповідно до умов договору,
позовна заява взагалі не містить
відомостей стосовно звернень банку з
вимогою до боржника, з наданих суду
документів не вбачається отримання
відповідачем письмового повідомлення
щодо необхідності погашення
заборгованості. Вивчивши надані
позивачем докази, суд приходить до
висновку про їх суперечливість та
невідповідність умовам укладеного
договору. Так, згідно наданої копії
Витягу, звернення стягнення
зареєстровано в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна 14 серпня 2012
року (а.с.20), копія повідомлення
відповідачу, що міститься в матеріалах
справи, датована 28 березня 2013 року.
Відповідно до копії акту
приймання-передачі, наданої
представником відповідача, залогове
майно передане представникам банку 10
вересня 2009 року, що унеможливило
виконання відповідачем умов п.12.2.2
кредитно-заставного договору.

- питання порядку звернення
стягнення на предмет застави
регулюється ст.13 договору, п.13.2 якого
вимагається письмове повідомлення
банком позичальника про обрану ним
процедуру звернення стягнення. Вказана
умова банком не виконана.

Оскільки позивачем не додержані вимоги
укладеного договору стосовно порядку
вирішення спору та звернення стягнення
на предмет застави, виходячи з
суперечності наданих доказів та
недоведеності виконання всіх умов
договору, необхідних для можливості
задоволення вимог із вартості
залогового майна, передбачених
кредитно-залоговим договором та ЗУ
«Про заставу», суд приходить до
висновку про необхідність відмовити в
задоволенні вимог в повному обсязі.

Питання стосовно судових витрат
підлягає вирішенню відповідно до
положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції
України, ст.ст.525, 629, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст.19, 20 Закону України «Про заставу»,
ст.ст.11, 60, 88, 208-209, 212-217 ЦПК України, суд, -

В И Р І ШИ В:

В задоволенні вимог Публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет застави: автомобіль ВАЗ,
модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
Легковий автомобіль, № кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного автомобіля
Публічному акціонерному товариству
комерційному банку «Акцент Банк» з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № ABZIAU19270963 від 22
вересня 2008 року в сумі 162572,58 гривень -
відмовити.

Сторони та інші особи, які брали участь
у справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Михайлівського районного суду

Запорізької області

О.Г. Мовчан