Справа № 500/8020/13-ц
Провадження № 2/500/3477/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого – судді Смокіної Г.І.,

при секретарі – Бубіліч Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 (дошлюбне Шевченко) В.В. про
розірвання шлюбу, зареєстрованого
25.10.2003 року відділом реєстрації актів
громадського стану Ізмаїльського
міського управління юстиції Одеської
області, актовий запис №480, мотивуючи
тим, що на протязі останніх двох
місяців не проживають разом, між ними
склались погані та нестерпні умови для
сумісного проживання, між ними
відсутнє взаєморозуміння та
взаємоповага, позивач вважає
збереження шлюбу неможливим.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
наполягав на їх задоволенні.

В судовому засіданні відповідач позов
визнала в повному обсязі.

Вислухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, суд ухвалює рішення
про задоволення позову за наявності до
того законних підстав відповідно до
вимог ч.4 ст.174 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони знаходяться в шлюбі з 25.10.2003
року, що підтверджено свідоцтвом про
одруження серії 1-ЕД № 140322 від 25 жовтня
2003 року, виданим відділом реєстрації
актів громадського стану
Ізмаїльського міського управління
юстиції Одеської області. Від шлюбу
сторони мають неповнолітню дитину –
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії 1-ЖД
№132536 від 12.03.2008 року.

Сторони з листопада 2013 року не
проживають разом та спільне
господарство не ведуть з підстав
відсутності взаєморозуміння з питань
сімейного життя, втрати почуття любові
та поваги один до одного, збереження
шлюбу не можливе та суперечить
інтересам позивача.

Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їх дітей, які мають
істотне значення.

Оскільки сторони однією сім’єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, суд вважає за
можливе шлюб розірвати.

Наслідки визнання позову відповідачу
роз’яснено відповідно до вимог ч.4 ст.174
ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11,60,174,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.109,110,112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу – задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 25.10.2003 року відділом
реєстрації актів громадського стану
Ізмаїльського міського управління
юстиції Одеської області, актовий
запис №480 – розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя           ОСОБА_4