Придніпровський районний суд
Справа № 711/5892/13-ц
Провадження № 711/2077/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2013 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді
Скляренко В.М.

при секретарі
Чайка А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, тертя особа: Публічне
акціонерне товариство «Укргазбанк»
про розподіл майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського
районного суду м. Черкаси з позовом до
ОСОБА_2, тертя особа: Публічне
акціонерне товариство «Укргазбанк»
про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування позову вказує, що 28.04.2007
року що вона з 28.04.2007 року по 27.10.2009 року
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем по справі – ОСОБА_2.

Вказує, що 01.09.2008 року між ВАТ АБ
«Укргазабанк», правонаступником якого
є ПАТ АТ «Укргазбанк» та її чоловіком
було укладено кредитний договір №
10-54/08, відповідно до якого Банк надав
Позичальнику кредит в сумі 13313,0 дол.
США.

За отримані в кредит кошти ними було
придбано автомобіль «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008
року випуску, який згідно Договору
застави від було передано в заставу ВАТ
АБ «Укргазабанк».

Крім того, 07.10.2009 року між нею та ПАТ АТ
«Укргазбанк» було укладено Договір
поруки № ДП-10-54/08, відповідно до умов
якого вона поручилася перед Кредитором
за виконання Позичальником
зобов’язань по Кредитному договору №
10-54/08 від 01.09.2008 року.

На виконання вказаного кредитного
договору № 10-54/08 від 01.09.2008 року ними, як
подружжям, станом на травень 2009 року
було сплачено кошти в загальній сумі 2427
дол. США, що складає 18,5% від вартості
автомобіля. Дана частка у вартості
автомобіля є їх спільною сумісною
власністю. Отже частка її колишнього
чоловіка (відповідача) у праві
власності на автомобіль повинна
складати 9,25%, що становить 1213,5 дол. США.

Вказує, що за час перебування їх в шлюбі
з вини відповідача між ними постійно
виникали непорозуміння і сварки,
оскільки чоловік не приділяв їй
належної уваги та не цікавився
інтересами сім’ї. З травня 2009 року
шлюбні відносини між ними припинилися,
спільне господарство не велося.

Починаючи з червня 2009 року вона
одноособово виконує зобов’язання по
Кредитному договору № 10-54/08 від 01.09.2008
року і станом на червень 2013 року вона
сплатила 12348 дол. США, в тому числі 7785,18
дол. США в рахунок погашення тіла
кредиту та 4562,82 дол. США в рахунок
погашення відсотків по кредиту, що
становить 87% вартості автомобіля.
Вважає, що ця частка автомобіля є її
особистою приватною власністю.

Вказує, що відповідач незацікавлений у
виконанні кредитного договору, кошти
не сплачує. Згоди на добровільний поділ
майна між ними не досягнуто.

В березні 2012 року вона звернулася до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси з позовом про поділ майна
подружжя, в якому просила суд визнати
за нею право власності на автомобіль
«Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008 року випуску.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 01.06.2012 року її позов
було задоволено та визнано право
власності на автомобіль «Chevrole Аveo» ТС
58Г, 2008 року випуску.

Відповідач, не погоджуючи з ним,
оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалю Апеляційного суду Черкаської
області від 13.02.2013 року рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси було скасоване, а її позов
залишено без розгляду.

На момент прийняття ухвали Апеляційним
судом Черкаської області пройшло
більше трьох років з моменту
розірвання їх шлюбу, тобто сплив строк
позовної давності, про що її
представник її не попередив.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської
області вона отримала 13.02.2013 року вона
отримала 13.06.2013 року.

В зв’язку з цим вона вимушена повторно
звертатися до суду з позовом про поділ
майна подружжя та просити суд поновити
строк позовної давності.

Відповідно до ст. 60 СК України та ст. 368
ЦК України, майно набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності, незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба, тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 6 та ч. 7 ст. 57 СК України
суд може визнати особистою приватною
власністю дружини, чоловіка майно,
набуте нею, ним за час їхнього окремого
проживання у зв’язку з фактичним
припиненням шлюбних відносин. Якщо у
придбання майна вкладені крім спільних
коштів і кошти, що належали одному з
подружжя, то частка у цьому майні,
відповідно до розміру внеску, є його
особистою приватною власністю.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
видалена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування є
неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім’ї.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України
присудженому одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку
допускається лише за його згодою, крім
випадків передбачених ЦК України.

При відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК України, за умови звернення
подружжя (одного з них) до суду з таким
позовом.

Вказує, що автомобіль є неподільною
річчю, а частка ОСОБА_2 від вартості
автомобіля є незначною.

А тому, просить поновити їй строк
звернення до суду з даним позовом;
розділити спільне майно подружжя -
автомобіль «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008 року
випуску; визнати за нею право власності
на автомобіль «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008 року
випуску зі стягненням з неї на користь
відповідача грошової компенсації за
належну йому частку автомобіля «Chevrole
Аveo» ТС 58Г, 2008 року випуску в розмірі
1213,50 дол. США; покласти на неї обов’язок
по виконанню зобов’язання по
Кредитному договору № 10-54/08 від 01.09.2008
року.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1, за довіреністю
ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_1
підтримала та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні 10.10.2013 року
представник відповідача ОСОБА_2, за
довіреністю ОСОБА_4, позовні вимоги
визнав частково, не заперечував проти
визнання за ОСОБА_1 права власності на
автомобіль з покладенням на неї
обов’язку по виконанню зобов’язань по
Кредитному договору № 10-54/08 від 01.09.2008
року, однак не погодився з розміром
грошової компенсації за належну ОСОБА_2
частку автомобіля «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008
року випуску, пояснивши, що грошова
компенсація має бути значно більшою.

В судовому засіданні 10.10.2013 року
представник третьої особи – ПАТ АБ
«Укргазбанк», за довіреністю ОСОБА_5, не
заперечував проти задоволення позову
та покладення на позивачку ОСОБА_1
обов’язку по виконанню зобов’язань по
Кредитному договору № 10-54/08 від 01.09.2008
року.

Заслухавши пояснення представника
позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_2 –
ОСОБА_6, представника третьої особи –
ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку про
задоволення позову частково, виходячи
із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України
об’єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя і внесені до сімейного
бюджету або внесені на його особистий
рахунок у банківську (кредитну)
установу.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України – у
разі поділу майна, що є об’єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між сторонами або шлюбним
договором.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року по
27.10.2009 року.

В період шлюбу, а саме 29.09.2008 року між
ТзОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» та ОСОБА_2
було укладено Договір купівлі-продажу
автомобіля «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008 року
випуску за вартістю 71650 грн.

Перед підписання вказаного договору
Продавцем було надано Покупцю пакет
документів для оформлення
банківського кредиту на придбання
автомобіля: модель Авто, марки Шеврове,
виробник ЗАТ «ЗАЗ», за вартість 71650 грн.
Покупець попередньо погодив з
структурним підрозділом банку ВАТ АБ
«Укргазбанк» питання кредитування
Покупця на придбання автомобіля і
уповноваженим банку прийнято рішення
про кредитування Покупця для придбання
автомобіля, про що Банком надано
Гарантійний лист № 46-39661 від 26.08.2008 року,
що є невід’ємним додатком до цього
Договору.

01.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазабнак»,
правонаступником якого є ПАТ АТ
«Укргазбанк», та ОСОБА_2 було укладено
Кредитний договір № 10-54/08, відповідно
до якого Банк надав Позичальнику -
ОСОБА_2 кредит в сумі 13313,0 дол. США на
придбання автомобіля «Chevrole Аveo» ТС 58Г,
2008 року випуску, строком по 31.08.2015 року,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 15,5% річних.

Як вбачається з Довідки-рахунку № 520344,
виданої ОСОБА_2 йому продано і видано
автомобіль марки Chevrole Аveo ТС 58U, 2008 року
випуску, акт приймання передачі
транспортного засобу серія НДЦ №444230
транспортний засіб М1 Chevrole Аveo ТС 58U, 2008
року випуску, номер кузова НОМЕР_1,
номер двигуна НОМЕР_2 від 15.08.2008 року.

Право власності на спірний автомобіль,
який придбаний подружжям за час шлюбу в
кредит, оформлено за ОСОБА_2, що
стверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу,
виданим Черкаським ВРЕР при УДАЇ УМВС
України в Черкаській області.

07.10.2009 року між ОСОБА_1 а ПАТ АТ
«Укргазбанк» було укладено Договір
поруки № ДП-10-54/08, відповідно до умов
якого вона поручилася перед Кредитором
за виконання Позичальником
зобов’язань по Кредитному договору №
10-54/08 від 01.09.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина і
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно,
що є об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом, при
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім’ї, то гроші, інше майно, у
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором є об’єктом
права спільної сумісної власності
подружжя. Отже за загальним правилом
майно, придбане подружжям у кредит, є
спільною власністю чоловіка та
дружини.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України – у
разі поділу майна, що є об’єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між сторонами або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 65 СК України договір
укладений одним із подружжя в
інтересах сім’ї, створює обов’язки
для другого подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім’ї. Це означає, що дружина
та чоловік незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов’язки
щодо спільно нажитого у шлюбі майна,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов’язань за кредитом.

Відповідно до п.п. 23, 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з’ясовувати джерело і
час його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов’язаннями, що
виникли в інтересах сім’ї.

В даному випадку Кредитний договір №
10-54/08 від 01.09.2008 року укладений саме в
інтересах сім’ї, а тому ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 є солідарними боржниками по
зобов’язанню за кредитом.

Таким чином, у результаті взяття в
кредит грошових коштів, які
використані на придбання автомобіля,
боргові зобов’язання перед
позикодавцем несуть солідарно як
чоловік, так і дружина, а не тільки той
із подружжя, хто підписав кредитний
договір.

Застава є видом забезпечення виконання
зобов’язань рухомим майном, що
залишається у володінні та
користуванні Заставодавця.
Знаходження спірного автомобіля в
заставі не перешкоджає подружжю, яке є
власником майна визначити свої частки
у спірному майні.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що автомобіль
«Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008 року випуску
являється спільним майном подружжя та
вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1
право особистої власності на
автомобіль Chevrole Аveo ТС 58Г, 2008 року
випуску, вартість 71650 грн., стягнувши
при цьому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію за ? частину
автомобіля Chevrole Аveo ТС 58Г, 2008 року
випуску в сумі 35825 грн.

Щодо вимог позивачки в частині
покладення на неї обов’язку по
виконанню зобов’язань по Кредитному
договору № 10-54/08 від 01.09.2008 року, то вони
на думку суду, не підлягають до
задоволення, оскільки випливають з
кредитних правовідносин та
регулюються нормами ЦК України.

Крім того, позивачка згідно договору
поруки № ДП-10-04/08 від 07.10.2009 року
поручилася перед Кредитором за
виконання Позичальником зобов’язань
по Кредитному договору ДП-10-04/08 від
07.10.2009 року, укладеному між Кредитором
та Позичальником, згідно якого
Позичальнику наданий кредит в 13313 дол.
США на строк до 31.08.2015 року, а тому вона і
так разом Позичальником несе
солідарну відповідальність за
виконання вказаного договору.

Щодо поновлення строку звернення
позивачки ОСОБА_1 з даним позовом до
суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

В судовому засіданні 10.10.2013 року
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_6 строк позовної давності
застосувати не просив, натомість
пояснив, що заяв щодо строків позовної
давності він не має та не просить його
застосовувати.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для поновлення строку позовної
давності.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.
ст. 6, 10, 60, 61, 88, 174, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, ст. 60, 69, 70 СК України, ст. 368 ЦК
України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тертя особа:
Публічне акціонерне товариство
«Укргазбанк» про розподіл майна
подружжя – задовольнити частково.

Визнати автомобіль «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008
року випуску об’єктом права спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008 року
випуску.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію належної йому ?
частини автомобіля «Chevrole Аveo» ТС 58Г, 2008
року випуску в розмірі 35825 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Черкаської області через суд першої
інстанції шляхом подання у
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами
які не були присутніми під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Головуючий
В.М. Скляренко