Придніпровський районний суд
Справа № 2-3012/2011
Провадження № 711/53/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді
Скляренко В.М.

при секретарі
Чайка А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Автокооператив
«Гудок-1», Гаражно-автомобільний
кооператив «Перемога» про визнання
права власності на ? частину автомобіля
та гаражів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського
районного суду м. Черкаси з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
? частину автомобіля та гаражів.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона з
відповідачем ОСОБА_2 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 08.08.1981 року по
23.07.2010 року.

В період шлюбу ними спільно було
придбано майно, а саме: автомобіль Ford
Tranzit, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1,
металевий гараж № 41 в автокооперативі
«Гудок-1» та гараж № 177 в
гаражно-автомобільному кооперативі
«Перемога». Вказане майно
зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2
Орієнтовна вартість гаражів складає
20000 грн., а автомобіля – 30000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України –
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України – у
разі поділу майна, що є об’єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між сторонами або шлюбним
договором.

Оскільки в добровільному порядку
розділити вказане майно вони не можуть,
вона вимушена була звернутися до суду з
даним позовом.

Просить визнати за нею право власності:
на ? частину металевого гаража № 41 в
автокооперативі «Гудок-1» у м. Черкаси,
який зареєстрований за ОСОБА_2; на ?
частину металевого гаража № 177 в
гаражно-автомобільному кооперативі
«Перемога» у м. Черкаси, який
зареєстрований за ОСОБА_2; на ? частину
автомобіля Ford Tranzit, 1992 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1, який зареєстрований за
ОСОБА_2

Ухвалою, занесеною до журналу судових
засідань, до участі в справі в якості
третіх осіб притягнуто Автокооператив
«Гудок-1» та Гаражно-автомобільний
кооператив «Перемога».

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_1, за ордером ОСОБА_3 та
за довіреністю ОСОБА_4, позовні вимоги
позивачки ОСОБА_1 підтримали та просили
їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та його представник за ордером ОСОБА_5,
позовні вимоги не визнали та просили
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,
її представників ОСОБА_4, ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку про
задоволення позову частково, виходячи
із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України – у
разі поділу майна, що є об’єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між сторонами або шлюбним
договором.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони – ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували
в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1981 року по
23.07.2010 року.

В період шлюбу, а саме 27.01.1998 року,
сторонами за спільні кошти придбано
автомобіль Ford Tranzit, 1992 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1, який зареєстрований за
відповідачем ОСОБА_2, що стверджується
обліковою карткою приватного ТЗ №
49531МА. Вказана обставина визнана
сторонами в судовому засіданні, а тому
суд приходить до висновку, що в
судовому засіданні доведено, що
автомобіль Ford Tranzit, 1992 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 є об’єктом спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог ОСОБА_6 в частині
визнання за нею права власності на ?
частину автомобіль Ford Tranzit, 1992 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Доводи відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_5 про те, що вказаний
автомобіль зазнав механічних
пошкоджень в дорожньо-транспортній
пригоді, яка мала місце 22.02.2006 року, і до
даного часу не відновлений, в зв’язку з
чим значно знизилася його вартість, не
можуть бути підставою для відмови в
задоволенні позову ОСОБА_1 в цій
частині, оскільки суд в даному випадку
вирішує тільки питання права власності
на вказаний автомобіль, а не його
розподіл в натурі чи відшкодування
половини його вартості.

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 в
частині визнання за нею права
власності на ? частину металевого
гаража № 177 в гаражно-автомобільному
кооперативі «Перемога» до задоволення
не підлягають, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що вказаний
гараж за відповідачем ОСОБА_2 не
зареєстрований, а з 2010 року закріплений
за членом гаражно-автомобільного
кооперативу «Перемога» ОСОБА_7 Крім
того, з довідки в/о голови ГПК
«Перемога» вбачається, що ОСОБА_2 є
членом гаражно-автомобільного
кооперативу «Перемога» з 1989 року і за
ним закріплений металевий гараж № 194.
Даний гараж не є предметом позову.

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 в
частині визнання за нею права
власності на ? частину металевого
гаража № 41 в автокооперативі «Гудок-1»
також на думку суду, до задоволення не
підлягають, виходячи із наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач ОСОБА_2 є членом гаражного
автокооперативу «Гудок-1» з 01.05.2000 року.
На земельній ділянці автокооперативу,
яку виділили ОСОБА_2, ним було
встановлено тимчасовий розбірний
металевий гараж. Правоустановлюючі
документи на вказаний гараж, в
передбаченому законом порядку, не
оформлялися.

Як зазначено у ст. 10 ЦПК,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
покладається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування.

Позивачкою ОСОБА_1 не
доведено в судовому засіданні
належними та допустимими доказами, що
гараж № 41 в автоокоперативі «Перемога»
є спільною сумісною власністю
подружжя. Відповідач ОСОБА_2 є членом
автогаражного кооперативу «Перемога»
і сплачує відповідні внески. Жодних
правовстановлюючих документів, які б
свідчили про наявність права власності
на вищезазначений гараж сторонами суду
не надано.

Крім того, з довідки зам.
голови правління автокооперативу
«Перемога» від 22.10.2013 року вбачається,
що рішенням правління автоокоперативу
від 02.07.2013 року в члени кооперативу
«Гудок-1» прийнято ОСОБА_8 та на
підставі заяв ОСОБА_2 і ОСОБА_8 гараж № 41
закріплено за ОСОБА_8

За таких підстав, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1 про визнання за нею права
власності на ? частину гаража № 41 в
автокооперативі «Гудок-1».

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.
ст. 6, 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України,
ст.ст. 57, 60, 69, 70, 105 СК України, ст. 368 ЦК
України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Автокооператив «Гудок-1»,
Гаражно-автомобільний кооператив
«Перемога» про визнання права
власності на ? частину автомобіля та
гаражів – задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину автомобіля Ford Tranzit, 1992 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину автомобіля Ford Tranzit, 1992 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Черкаської області через суд першої
інстанції шляхом подання у
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами
які не були присутніми під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Головуючий
В.М. Скляренко