Справа № 1328/5570/12
Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/6198/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Проворної Н.І.

з участю: представників позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

адвоката ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 -
адвоката ОСОБА_6,

представника Шевченківської
райадміністрації Львівської міської
ради - Цибрух Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 липня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно, третя особа
Друга Львівська державна нотаріальна
контора про визнання права власності,
зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом, уточненим у вересні 2012 року,
до ОСОБА_5, Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, про визнання права власності на
57/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
зобов'язання Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно внести відповідні зміни в
реєстрі прав власності на житловий
будинок.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
Рішенням виконкому Брюховицької
районної Ради депутатів трудящих
дерев'яний будинок, що складався з двох
житлових кімнат та двох кухонь
загальною площею 126,8 кв. м. був
закріплений за переселенцями з Польщі
ОСОБА_2 та ОСОБА_10 у рівних частинах. В
подальшому будинок був перебудований
їх спадкоємцями в цегляний і прийнятий
в експлуатацію. Рішенням Залізничної
райради від 19.09.1989р. були визначені
частки спадкоємців, де ОСОБА_3 та
ОСОБА_11 належали по 2/5 частини будинку,
що було зареєстровано в БТІ. Згідно
розпорядженням голови Шевченківської
районної адміністрації № 826 від 09.08.2004р.
був затверджений висновок Львівського
БТІ про визначення ідеальних часток за
співвласниками будинку: за ОСОБА_3 - 57/100
частини та ОСОБА_11 - 43/100 частини, які на
той час вже померли. Згодом
спадкоємицею ОСОБА_11 - відповідачкою
ОСОБА_5 було оформлено право власності
на 43/100 частин будинку. Позивачка свого
права на 57/100 частин будинку, які
належали її чоловіку ОСОБА_3 не
оформила, відповідних змін до реєстру
прав власності не внесла, а тому
нотаріус видав свідоцтво про спадщину
згідно запису в реєстрі БТІ, тобто на 2/5
частки будинку. Відповідачка не визнає
права позивачки на 57/100 частин будинку,
а нотаріус відмовляє у внесенні змін до
свідоцтва про право на спадщину,
посилаючись на відсутність
правовстановлюючих документів, як
підставу для зміни часток у праві
власності на будинок.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 липня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
рішення суду, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
який задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що позивачка не
скористалась своїм правом провести
реєстрацію права власності у частці
57/100 згідно розпорядження
Шевченківської райадміністрації від
31.08.2004р., які належали її чоловіку після
смерті, а одержала свідоцтво про право
на спадщину в розмірі 2/5 частки на
будинок, тому таке право втратила.

Проте погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його
внаслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи.

Колегією суддів шляхом огляду
оригіналу інвентарної справи на
будинок АДРЕСА_1 встановлено, що
вказаний дерев'яний житловий будинок,
який складався з двох кімнат, двох
кухонь та господарської будівлі, у 1949р.
на підставі рішення виконкому
Брюховицької районної ради народних
депутатів трудящих від 13 грудня 1949р.
був закріплений за переселенцями з
Польщі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 по ? частині за
кожним.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12
свідоцтво про право на спадщину на
половину вказаного будинку з
відповідною частиною господарських
будівель було видано її сину ОСОБА_3 09
червня 1981р. (а. 22 інв. справи).

Колегією суддів встановлено, що
рішенням виконавчого комітету
Залізничної районної ради народних
депутатів м. Львова №40 від 13 січня 1987р.
дозволено спадкоємцям ОСОБА_3 (кв. №1) та
ОСОБА_11 (кв. №2) експлуатувати
реконструйований будинок з заміною
дерев'яних стін на цегляні та
здійснених добудов у вигляді
додаткових кімнат, тамбурів та
санвузлів до кожної квартири.
Визначено склад приміщень кожної
квартири №1 та №2 та їх площа і цільове
призначення.

Одночасно п.1.1.1 цього рішення від
13.01.1987р. самовільно побудований другий
житловий будинок на присадибній
земельній ділянці з двох кімнат пл. 28,2
кв. м. та кухні площею 5,2 кв. м. без
комунальних вигод вилучено на баланс
місцевих рад. (а. 59 інв. справи).

Рішенням виконавчого комітету
Залізничної районної ради народних
депутатів від 15 листопада 1988р. №528
затверджено акти комісії про
закінчення та введення в експлуатацію
житлового будинку АДРЕСА_1, який
складається з 4-х житлових кімнат та
кухонь, житловою площею 75,8 кв. м.,
корисною площею 118,2 кв. м., що належить
власнику кв. №2 ОСОБА_11 та власнику кв.
№1 ОСОБА_3 (а. 69-70 інв. справи).

Рішенням виконавчого комітету
Залізничної районної ради
народних депутатів

м. Львова від 16 травня 1989р. №218
дозволено експлуатацію ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 самовільно побудованих сараїв
розмірами 1,71 х 2,55 та 3,75 х 5, 07 (а. 75 інв.
справи).

З врахуванням здійснених та узаконених
перебудов і добудов житлових,
нежитлових і господарських будівель та
вилучених на баланс місцевої ради
рішенням виконавчого комітету
Залізничної районної ради народних
депутатів м. Львова від 19 вересня 1989р.
№432 були визначені ідеальні частки між
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1
в таких розмірах: ОСОБА_3 - 2/5 ідеальних
частин і реальних частин із
зазначенням конкретних приміщень та їх
площі; ОСОБА_11 - 2/5 ідеальних і реальних
частин із зазначенням конкретних
приміщень та їх площі; місцевим Радам -
1/5 ідеальних та реальних частин, що
становить площу будинку А-1 - 28,2 кв. м. (а.
88 інв. справи).

На підставі зазначеного рішення
кожному власнику було видано свідоцтво
про право власності на належну
ідеальну частину вказаного
домоволодіння і, зокрема, ОСОБА_3 на 2/5
частини, та проведена реєстрація права
власності у вищезазначених частках (а.
94, 130 інв. справи).

Колегією суддів встановлено, що
рішенням виконавчого комітету
Залізничної районної ради народних
депутатів м. Львова від 18 серпня 1992р.
№248 співвласнику будинку ОСОБА_11 було
узаконено самовільно збудований 2-й
житловий будинок, який був вилучений
безкоштовно на баланс місцевих рад
рішенням райвиконкому №40 від 13.01.1987р.
та узаконено дане приміщення як літню
кухню (а. 98 інв. справи).

З врахуванням узаконення зазначеного
самовільно збідованого житлового
будинку, розпорядженням
Шевченківської районної адміністрації
Львівсьткої міської ради №826 від 09
серпня 2004р. затверджено висновок
Львівського ОДКБТІ та ЕО про
визначення нових ідеальних долей між
співвласниками будинку АДРЕСА_1 в таких
частинах:

1) ОСОБА_3 (помер) - 57/100 ідеальних частин в
такому складі: 1/3,3 кв. м. тамбур, 1-1/11,0 кв.
м. тамбур, 1-2/16,7 кв. м. житлова, 1-3/29,0 кв. м.
житлова, 1-4/4,6 кв. м. ванна, погріб літ.
«ПГ», сарай літ. «Д».

2) ОСОБА_11 (помер) - 43/100 ідеальних частин
в такому складі; 2-1/9,1 кв. м. тамбур, 2-2/2,6
кв. м. коридор, 2-3/4,0 кв. м. ванна, 2-4/11,1 кв.
м. кухня, 2-5/14,4 кв. м. житлова, 2-6/15,7 кв. м.
житлова, сарай літ. «Б», сарай літ. «Г»,
вбиральня літ. «В», літня кухня літ. «Е».

Розрахунок проведено по вартості та
площі без врахування самовільно
побудованого гаражу літ. «Ж» (а. 143 інв.
справи).

Розпорядженням Шевченківської
райадміністрації Львівської міської
ради №898 від 31 серпня 2004р. надано дозвіл
ОСОБА_11 оформити право спільної
часткової власності на 43/100 ідеальних
частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.
148-149 інв. справи), проте другий
співвласник 57/100 частин будинку ОСОБА_3
у вказаному розпорядженні не вказаний.

З пояснень представника
Шевченківської райадміністрації в
судовому засіданні апеляційної
інстанції та письмових заперечень на
позов відповідачки ОСОБА_5 (спадкоємиця
співвласника 43/100 частин будинку)
вбачається, що вони заперечують право
ОСОБА_2 як спадкоємиці ОСОБА_3
зареєструвати за собою право власності
на 57/100 ідеальних частин будинку з
підстав, що вона своєчасно не
скористалась таким правом і нова
реєстрація буде суперечити вже
проведеній в розмірах 2/5 ідеальних
частин.

Таким чином право власності позивачки
на 57/100 частин будинку заперечується.

Колегія суддів вважає такі заперечення
проти позову безпідставними, такими, що
не відповідають обставинам справи і
вимогам закону, оскільки розпорядження
№826 від 09 серпня 2004р. про визначення за
співвласником ОСОБА_3 права на 57/100
ідеальних частин вказаного будинку є
чинним, його реалізація не обмежена в
часі, тому спадкоємець ОСОБА_3
успадкувала реальні приміщення, які
складають саме 57/100 ідеальних частин
будинку і має право на одержання
свідоцтва про право власності саме на
належну їй частку та його реєстрацію у
встановленому законом порядку.

Оскільки пунктом 3.2 Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна (затв. наказом міністерства ЖКГ
№55 від 18.06.2007р.) передбачено, що вказані
у правовстановлюючих документах
розміри часток співвласників на об'єкт
нерухомого майна в сумі повинні
становити одиницю, раніше проведений
запис про оформлення права спільної
часткової власності на 2/5 частин за
ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1
підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що
пред'явленим позовом ОСОБА_2
намагається судовим рішенням
узаконити самочинні забудови, є
безпідставними, оскільки розрахунок
ідеальної частки 57/100 в будинку
зроблений на підставі конкретно
існуючих приміщень житлового будинку
та господарських будівель станом на 09
серпня 2004р., які зазначені в
розпорядженні Шевченківської
райадміністрації №826 від 09.08.2009р.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 309, ч. 2
ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 липня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, третя особа Друга
Львівська державна нотаріальна
контора про визнання права власності,
зобов'язання до вчинення дій -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
57/100 ідеальних частин житлового будинку
АДРЕСА_1 в такому складі: 1/3,3 кв. м.
тамбур, 1-1/11,0 кв. м. тамбур, 1-2/16,7 кв. м.
житлова, 1-3/29,0 кв. м. житлова, 1-4/4,6 кв. м.
ванна, погріб, сарай.

Скасувати запис про оформлення права
приватної спільної часткової
власності на 2/5 частин за ОСОБА_2 в
житловому будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий: _______________ Мусіна
Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.