НАХІМОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 765/3812/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
05 грудня 2013 року Нахімовський районний
суд м. Севастополя в складі:
головуючого судді:          – ОСОБА_1,
при секретарі:                    -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом Державного
підприємства «Садовод» міста
Севастополя до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
Державне підприємство «Садовод» міста
Севастополя (далі – ДП «Сдовод»)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, в якому просить суд визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловою площею у кімнаті
№ 11 в будинку № 70 гуртожиток по вул.
Севастопольська в с. Верхньосадове м.
Вимоги позову мотивовані тим, що на
балансі ДП «Садовод» знаходиться
гуртожиток, розташований за адресою:
вул. Севастопольська, 70, с.
Верхньосадове, м. Севастополь, та який
перебуває у державній власності. У
кімнаті № 11 даного гуртожитку
зареєстровані відповідачі. Однак
більше трьох років відповідачі в
кімнаті №11 не проживають, плату за
проживання та комунальні послуги не
здійснюють, будь-яких дій щодо
збереження за ними права користування
житловою площею не приймають, свої
особисті речі в кімнаті не тримають, у
зв’язку з чим втратили право на
користування житловим приміщенням
В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав,
просив суд їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не
з’явились, про час і місце проведення
судового засідання повідомлялись
належним чином відповідно до вимог ст.76
Цивільного процесуального кодексу
України, причину неявки суду не
Зі згоди представника позивача,
відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України,
визнаючи наявні матеріали про права і
взаємостосунки сторін достатніми, суд
знаходить можливим розглянути справу у
відсутності відповідачів та ухвалити
рішення, при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224
Цивільного процесуального кодексу
України.

Вислухавши пояснення представника
позивача, свідків, дослідивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що гуртожиток по
вул. Севастопольська, буд. 70, в с.
Верхньосадове, м. Севастополя
(інвентарний №747) переданий на баланс
та знаходиться у повному
господарському веденні ДП «Садовод» м.
Севастополя з 1973 року, що
підтверджується копією довідки,
виданої ДП «Садовод» за вих. № 71 від
11.06.2013 року, яка міститься у матеріалах
справи.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,
гуртожиток, кімната № 11, що також
підтверджується копіями карток
прописки, наданими позивачем до
матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 Житлового
кодексу України, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців,
якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад
шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу
України, визнання особи, такою що
втратила право на користування житлом
у випадку відсутності цієї особи більш
встановленого строку, провадиться у
судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачі не
проживають на вказаній житловій площі
без поважних причин більше п`яти років,
спроб вселення не робили, претензій на
спірне житло не пред'являли і не
пред'являють, витрат по його утриманню
не несуть, яких-небудь особистих речей
у кімнаті не тримають, вказані
обставини підтверджуються наявними у
справі доказами, в тому числі актом
обстеження кімнати від 07.06.2013 р., а також
поясненнями допитаних у судовому
засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, у
зв'язку з чим, суд робить висновок про
те, що відповідачі втратили право
користування житловою площею за
вищевказаною адресою.

Оскільки спеціальним законом окремо не
передбачений порядок визнання осіб, що
проживають у гуртожитку, такими що
втратили право на користування житлом,
суд застосовує ст.8 Цивільного
процесуального Кодексу України,
відповідно до якої, якщо спірні
відносини не врегульовані законом, суд
застосовує закон, що регулює подібні за
змістом відносини (аналогія закону), а
за відсутності такого – суд виходить
із загальних засад законодавства
(аналогія права). У зв’язку з чим
позовні вимоги підлягають задоволенню
на підставі ст.ст.71,72 Житлового Кодексу
України.

Відповідно до ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
пов’язані зі сплатою судового збору в
сумі 107,30 грн., сплачені позивачем при
зверненні з позовом до суду, оскільки є
їх документальне підтвердження.

На підставі ст.ст. 71, 72 Житлового
кодексу України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11,
60, 88, 209, 212– 215, 218, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ОСОБА_4 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням – кімнатою № 11 в будинку №
70 гуртожиток по вул. Севастопольська в
селі Верхньосадове в м. Севастополі.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_4
на користь позивача Державного
підприємства «Садовод» міста
Севастополя судовій збір в сумі 114
гривень 70 копійок, відповідно по 57
гривень 35 копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в Апеляційний суд м. Севастополя через
суд першої інстанції шляхом подачі
протягом 10 днів з моменту оголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя

І.А.Пекарініна