Справа № 471/1924/13-ц
Провадження №2/471/657/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання
права власності на нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідачів про визнання права
власності на нерухоме майно,
посилаючись на те, що починаючи з 1977
року вона та відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, а пізніше і ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, зареєстровані та
проживають разом із членами сім”ї у
квартирі №7, по вулиці Вороніна, 13, в
с-щі Братське Миколаївської області.
Весь цей час вони проживають в даній
квартирі, відкрито, безперервно та
добросовісно нею користуються,
здійснюють ремонти, сплачують
комунальні платежі, і ніхто до неї щодо
права власності на дану квартиру
протягом цього часу претензій не мав,
так як цю квартиру фактично отримали у
власність, згідно Свідоцтва про право
власності від 16 червня 1993 року №84,
видане Братською селищною Радою
народних депутатів Братського району
Миколаївської області, згідно ордеру №
175 від 09 березня 1977 року. 01 листопада 2013
року позивачка купила у відповідачів
їхні частки. Сторони домовилися про
письмове укладення договору
купівлі-продажу квартири, однак
відповідачі відмовляються від
нотаріального посвідчення договору,
зсилаючись на зайнятість.

Позивачка до початку судового
засідання звернулася із письмовою
заявою, в якій підтримала заявлені
позовні вимоги в повному обсязі та
просила суд розглядати справу без її
участі.

Відповідачі до початку судового
засідання звернулися із письмовою
заявою, в якій визнали заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просили суд
розглядати справу без їх участі.

Дослідивши надані докази, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що починаючи з 1977 року вона та
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а
пізніше і ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
зареєстровані та проживають разом із
членами сім”ї у квартирі №7, по вулиці
Вороніна, 13, в с-щі Братське
Миколаївської області. Весь цей час
вони проживають в даній квартирі,
відкрито, безперервно та добросовісно
нею користуються, здійснюють ремонти,
сплачують комунальні платежі, і ніхто
до неї щодо права власності на дану
квартиру протягом цього часу претензій
не мав, так як цю квартиру фактично
отримали у власність, згідно Свідоцтва
про право власності від 16 червня 1993
року №84, видане Братською селищною
Радою народних депутатів Братського
району Миколаївської області, згідно
ордеру № 175 від 09 березня 1977 року. 01
листопада 2013 року позивачка купила у
відповідачів їхні частки. Сторони
домовилися про письмове укладення
договору купівлі-продажу квартири,
однак відповідачі відмовляються від
нотаріального посвідчення договору,
зсилаючись на зайнятість.

При зверненні в органи для реєстрації
права власності на квартиру позивачка
дізналася, що вказаний договір
купівлі-продажу, не оформлений
нотаріально, не являється документом,
який засвідчує право власності на
нерухомість, оскільки відповідно до
ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна, в
тому числі і квартири, укладається в
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

В зв'язку з цим позивачка звернулася до
відповідачів з проханням нотаріально
посвідчити даний договір в Братській
державній нотаріальній конторі,
оскільки вони зобов’язалися оформити
його нотаріально, однак останні
ухиляються від нотаріального
оформлення угоди.

У відповідності до діючого на
даний час законодавства України, а саме
ст. 204 ЦК України (в редакції 2003 року),
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо неї встановлена
законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України (в
редакції 16.01.2003 року), якщо сторони до
мовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст.ст.
41, 321 ЦК України (в редакції 16.01.2003 ро ку),
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього пра ва чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України (в
редакції 16.01.2003 року), власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не ви знається іншою
особо, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
влас ності.

Стаття 15 ЦК України (в редакції 16.01.2003
року) наголошує, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання, або
оспорюван ня. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, оскільки
позивачка не просила стягнути з
відповідачів судовий збір, тому суд
вважає за необхідне залишити судові
витрати за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати угоду купівлі-продажу
квартири № 7, що розташована по вулиці
Вороніна, 13 в с-щі Братське
Миколаївської області між мною, ОСОБА_1
та ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, від 01 листопада 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної
власності на квартиру № 7, що
розташована по вулиці Вороніна, 13 в с-щі
Братське Миколаївської області

Залишити судові витрати за позивачкою
ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на
рішення Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду

ОС
ОБА_8,