Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3672/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

25.12.2013 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Голованя А.М.

Черниш Т.В.

при
секретарі Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
зміну розміру аліментів, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 листопада 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну
розміру аліментів.

Зазначав, що рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровоград від 30
квітня 2009 року по справі про стягнення
аліментів з нього стягнуто аліменти в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку і доходів на користь ОСОБА_4
(перша дружина) на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того,
рішенням Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 27 лютого 2013 року по
справі про стягнення аліментів з нього
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини
з усіх видів заробітку і доходів на
користь ОСОБА_4 (друга дружина) на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час згідно даних рішень
суду щомісячно стягується 1/2 частина
від його доходів, що негативно
позначається на його фінансовому
стані, а тому просив змінити розмір
аліментів, які підлягають сплаті на
користь відповідача на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6
частини всіх видів доходів, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму на одну дитину відповідного
віку.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 14 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено зі
зміною розміру аліментів в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку /доходів/,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду через порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.
Зазначає, зокрема, що судом не
враховано, що донька перебуває на
повному її утриманні, потребує одягу,
належного харчування, лікування,
фізичного та духовного розвитку, однак
вона не має можливості повноцінно
забезпечувати дитину та потребує
допомоги від батька. В той же час інше
рішення про стягнення аліментів в
розмірі 1/4 частини заробітку на
утримання іншої доньки змінено не було.

У письмових запереченнях проти
доводів апеляційної скарги, позивач
посилався, зокрема, на те, що він не
заперечує проти звернення до нього з
вимогами про стягнення додаткових
витрат на дитину відповідно до ст.185 СК
України. До того ж він також звернувся
до суду з позовом про зміну розміру
аліментів на утримання другої дитини
ОСОБА_6 до розміру 1/6 частини з усіх
видів заробітку і доходів, надавши до
апеляційного суду копію позовної
заяви, одержаної судом першої
інстанції 23 грудня 2013 року (а.с. 68-71).

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 192 СК України та
п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них, та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджується, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої
рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровоград від 30 квітня 2009 року з
позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку і
доходів на користь відповідача (а. с.5-8).

Крім того, рішенням цього ж суду
від 27 лютого 2013 року з позивача також
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини
з усіх видів заробітку і доходів на
користь ОСОБА_4 (друга дружина) на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а. с.3-4).

Судом також встановлено,
матеріалами справи підтверджується та
не заперечується сторонами, що позивач
офіційно не працює, заборгованість
нараховується державною виконавчою
службою із середньомісячного
заробітку (доходу) по регіону і 1/4
частина згідно довідки складає 642,25 грн.
(а.с.40).

Під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ч. 1 ст.303 ЦПК України).

Суд першої інстанції належним
чином встановив обставини справи, дав
правильну оцінку наданим доказам і
відповідно до ст.192 СК України дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав щодо зменшення розміру
аліментів у зв»язку із зміною
матеріального та сімейного стану
позивача.

При зменшенні розміру аліментів
їх розмір не може бути меншим від
визначеного законодавством 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Тому не ґрунтуються на законі та є
безпідставними доводи скарги, які не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції, вони були предметом
розгляду в судовому засіданні і їм дана
належна оцінка. Посилання у ній на
необхідність коштів на лікування
дитини та оплати на додаткове навчання
висновків суду не спростовують,
оскільки ст.185 СК України передбачено
обов»язок батьків брати участь у
додаткових витратах на дитину, а з
такими вимогами відповідач до суду не
зверталася, що не позбавляє її права на
пред»явлення такого позову. Докази, в
тому числі і письмові, оцінені судом
відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК
України. Інші доводи скарги також не
дають підстав для висновку про
порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, вимоги
матеріального і процесуального права
при розгляді справи додержано, а доводи
апеляційної скарги не є істотними. В
межах доводів апеляційної скарги
підстав для його скасування або зміни
не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити, а
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча:

Судді: