Провадження по справі 2/122/2453/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Залізничний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
головуючого, судді - Домнікової М.В.,
при секретарі - Іоновій А.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
вселення, треті особи Комунальне
підприємство Житлово-експлуатаційне
об'єднання Желєзнодорожного району м.
Сімферополя, Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради в
інтересах ОСОБА_3, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні квартирою шляхом
вселення, мотивуючи позовні вимоги тим,
що рішенням Залізничного районного
суду м. Сімферополя від 12.12.2007 року за
позивачем, відповідачкою та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано право
користування квартирою АДРЕСА_2. З 1996
року мати позивача по справі - ОСОБА_2
знаходиться у шлюбі з ОСОБА_4 У 2007 році
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була придбана
квартира АДРЕСА_1. Після ремонту в 2009-2010
р.р. батьки переїхали проживати до
нової квартири разом з неповнолітнім
ОСОБА_3. Після служби в армії між
сторонами по справі в 2010 році склалися
неприязні стосунки, оскільки
відповідачка мигає від позивача
проживати окремо, тому що в квартирі
АДРЕСА_2 ОСОБА_2 зробила
косметологічний кабінет. З вересня 2013
року позивач взагалі не може попасти до
спірної квартири, вимушений проживати
у знайомих та родичів, оскільки свого
житла він не має. З урахуванням
наведеного та з посиланням на статті 15,
391 ЦК України, статтю 64 ЖК України,
ОСОБА_1 просив суд: усунути йому як
співвласнику квартири АДРЕСА_2
перешкоди у користування квартирою
шляхом вселення до цієї квартири;
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 перешкоди у проживання в
У судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги та з підстав, викладених у
позові, просила позовні вимоги
Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, повідомлена відповідно до
вимог діючого законодавства, причини
своєї неявки суду не повідомила, заяв
про розгляд справи у відсутність або ж
відкладення судового засідання не
Представники третіх осіб до суду не
з'явилися, повідомлені відповідно до
вимог діючого законодавства.
Представник Комунального підприємства
Житлово-експлуатаційного об'єднання
Желєзнодорожного району м. Сімферополя
причин неявки суду не повідомив, заяв
про розгляд справи у відсутність або ж
відкладення судового засідання не
Представник Служби у справах дітей
Сімферопольської міської ради просив
розглянути справу у відсутність
представника, прийняти судове рішення
з урахуванням інтересів ОСОБА_3,
З урахуванням згоди представника
позивача, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК
Заслухавши пояснення представника
позивачки, допитавши свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, дослідивши та оцінивши усі
наявні по справі докази та матеріали
цивільної справи у їх сукупності, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, з наступних
Відповідно до статті 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
Частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
А відповідно до частини 3 вищенаведеної
статті Закону, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2
знаходиться на балансі Комунального
підприємства Житлово-експлуатаційного
об'єднання Желєзнодорожного району м.
Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 12.12.2007 року
було визнано за ОСОБА_2 та її дітьми
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_2;
зобов'язано ЖЕО Залізничного району м.
Сімферополя укласти з ОСОБА_2 договір
найму жилого приміщення - квартири
АДРЕСА_2.

Зазначене судове рішення набрало
законної сили.

У зв'язку з наведеним, суд вважає
посилання ОСОБА_1 на положення ЦК
України не спроможними, оскільки
спірні правовідносини, що виникли між
сторонами по справі регулюються ЖК
Української РСР.

Згідно зі свідоцтвом про зміну імені
серія НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
змінив ім'я на ОСОБА_1, про що Київським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Сімферопольського міського
управління юстиції АР Крим в книзі
реєстрації змін імені 23.10.2009 року
зроблено відповідний актовий запис за
№54.

Також, 23.10.2009 року отримано повторне
свідоцтво про народження вже на інше
ім'я - ОСОБА_1

Оригінали вказаних документів були
досліджені судом під час розгляду
справи по суті, а копії додані до
матеріалів справи.

Звертаючись до суду із позовними
вимогами, ОСОБА_1 зазначає, що
відповідачка ОСОБА_2 чинить йому
перешкоди у користування квартирою
АДРЕСА_2.

У частині 2 статті 16 ЦК України
зазначені способи захисту цивільних
прав та інтересів.

У разі порушення цивільного права у
потерпілій особи виникає право на
застосування конкретного способу
захисту, який залежить від виду
порушення, тобто особа має право
обирати той спосіб захисту, який
відповідає характеру порушення її
права чи інтересу.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК
Української РСР ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Виходячи з аналізу змісту статей 1, 6, 9, 61
ЖК Української РСР, статті 29 ЦК України
місцем постійного проживання особи є
жиле приміщення, у якому особа постійно
проживає, має передбачені статтею 64 ЖК
Української РСР права користування цим
приміщенням і на яке за особою
зберігається це право і при тимчасовій
відсутності.

Положеннями статті 64 ЖК Української
РСР члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Крім того, відповідно до статті 65 ЖК
Української РСР особи, що вселилися в
жиле приміщення як члени сім'ї
наймача, набувають рівного з іншими
членами сім'ї права користування
жилим приміщенням, якщо при вселенні
між цими особами, наймачем та
членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Доводи позивача підтверджуються
матеріалами справи, а саме актом від
06.12.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1
намагався вселитися до квартири
АДРЕСА_2, але ж йому з боку ОСОБА_2 були
створені перешкоди для вселення.

Також, ОСОБА_1 30.09.2013 року звертався до
Залізничного РВ Сімферопольського МУ
ГУМВС України в АР Крим із заявою
стосовно надання сприяння у вселенні
до квартири АДРЕСА_2, оскільки його мати
чинить перешкоди у проживанні в цій
квартирі.

Згідно з висновком дільничного
інспектора міліції СУІМ Залізничного
РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України
в АР Крим Сулейманова А.В. від 15.10.2013
року перевірку за заявою ОСОБА_1 було
закінчено, оскільки вказані заявником
факти знайшли своє підтвердження в
ході проведеної перевірки.

Аналогічні пояснення надали й допитані
судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
особисто були присутні 06.12.2013 року при
вселенні ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_2 та
пояснили, що ОСОБА_2 відмовилася
впустити ОСОБА_1 до вказаної квартири,
про що було складено відповідний акт.

У зв'язку з наведеним, суд вважає
встановленим факт створення
відповідачкою ОСОБА_2 перешкод у
здійсненні позивачем ОСОБА_1 його права
користуватися житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_2, чим
порушується право позивача, як наймача
житла, яке за вимогами статей 9, 64 ЖК
Української РСР підлягає судовому
захисту шляхом вселення ОСОБА_1 у
зазначене приміщення та зобов'язання
відповідача не чинити перешкод в
користуванні квартирою.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України суд, під час ухвалення рішення
вирішує, у тому числі, і питання щодо
розподілу між сторонами судових
витрат.

З оглядом на викладене, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідачки
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 114,70 грн.

На підставі статей 9, 64 Житлового
кодексу Української РСР, статті 16
Цивільного кодексу України, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом вселення, треті особи
Комунальне підприємство
Житлово-експлуатаційне об'єднання
Желєзнодорожного району м.
Сімферополя, Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради в
інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_2.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Залізничний
районний суд м. Сімферополя АРК шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Домнікова М.В.