Провадження № 2/161/3466/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

13 листопада 2013 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 про розірвання
трудового договору та зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 про
розірвання трудового договору та
зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2010
року між нею та приватним підприємцем
ОСОБА_2 укладено трудовий договір № 1/10,
згідно з яким її прийнято на посаду
підсобного працівника. Даний договір
був зареєстрований у Луцькому міському
центрі зайнятості.

Вказує, що з червня 2011 року відповідач
припинив свою трудову діяльність і не
виплатив їй заробітної плати. А згідно
з вимогами ст. 38 КЗпП України вона має
право на розірвання трудового
договору, укладеного на невизначений
строк, з власної ініціативи,
попередивши роботодавця за два тижні
до цього, в зв'язку з чим 06.06.2010 року нею
було надіслано заяву про її звільнення
за власним бажанням в зв'язку із
переходом на іншу роботу.

Однак, її заява залишена без
задоволення, відповідач жодних дій не
вчинив, внаслідок чого вона не має
можливості звільнитися у
встановленому законодавством порядку
і працевлаштуватися на законних
підставах.

Вважає, що її право на працю, на оплату
праці та здійснення обов'язкових
соціальних внесків, порушено
відповідачем, який не звільняє її у
встановленому законом порядку.

В зв'язку з чим, просить суд розірвати
безстроковий договір, укладений 16
лютого 2010 року між фізичною
особою-суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2 та нею,
зареєстрований 16 лютого 2010 року за № 1/10
у Луцькому міському центрі зайнятості.
Зобов'язати фізичну особу-суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2
внести запис до її трудової книжки про
його звільнення, у відповідності до
вимог ст.38 КзПП України.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав суду заяву,
в якій просить справу слухати у його
відсутності, позов підтримує та
просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час, день та місце
розгляду справи. Про причини неявки суд
не повідомив. А тому суд ухвалив
проводити заочний розгляд справи, у
відповідності до ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 лютого 2010
року між приватним підприємцем ОСОБА_2
та ОСОБА_1 було укладено трудовий
договір № 1/10, згідно з яким останню
прийнято на посаду підсобного
працівника (а.с. 3-4).

Згідно з вимогами ст. 38 КзПП України
працівник має право на розірвання
трудового договору, укладеного на
невизначений строк, з власної
ініціативи, попередивши роботодавця за
два тижні до цього.

З матеріалів справи вбачається, що
06.06.2010 року позивач надіслала
відповідачу цінним листом заяву про її
звільнення за власним бажанням, в
зв'язку із переходом на іншу роботу (а.с.
5).

Однак, як з'ясовано в судовому
засіданні, що відповідач жодних дій
щодо звільнення позивача в
установленому законом порядку не
вчинив, а тому ОСОБА_1 не взмозі
працевлаштуватися на законних
підставах. Таким чином, її право на
працю, на оплату праці, та здійснення
обов'язкових соціальних внесків
порушено відповідачем, який не
звільняє її у порядку, передбаченому
статтею ст. 38 КзПП України.

Згідно з наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
260 від 08 червня 2001 року «Про
затвердження форми трудового договору
між працівником і фізичною особою» та
Порядку реєстрації трудового договору
між працівником і фізичною особою,
зареєстрованого у Мін'юсті України 27
червня 2001 року за № 554/5745, Державний
центр зайнятості є органом, на який
покладено функції реєстрації (зняття з
реєстрації) трудових договорів, які
укладаються із фізичними
особами-роботодавцями та найманими
працівниками, а також підтвердження
записів, внесених фізичними особами -
роботодавцями до трудових книжок
працівників. Зняття з реєстрації у
центрі зайнятості трудового договору
можливо за умови звернення до нього
обох сторін трудових відносин. У разі
виникнення трудового спору між
сторонами трудових відносин: фізичною
особою - роботодавцем та найманим
працівником, а також у разі відсутності
однієї зі сторін у центрі зайнятості,
підставою для зняття трудового
договору з реєстрації є рішення суду,
яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що позов є підставний та
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209,
213-215, 218 ЦПК України, ст. 24-1, 38, 232 КЗпП
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати безстроковий договір,
укладений 16 лютого 2010 року між фізичною
особою-суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 16 лютого 2010 року за № 1/10
у Луцькому міському центрі зайнятості.

Зобов'язати фізичну особу-суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2
внести запис до трудової книжки ОСОБА_1
про її звільнення у відповідності до
вимог ст. 38 КЗпП України.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 114
(сто чотирнадцять) грн.. 70 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.Кихтюк