№ 2/269/1008/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 листопада 2013 року Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області у складі:

головуючої судді Слабкіної
О.А.

при секретарі
Савоськіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторінг
Україна» в особі представника за
довіреністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
в інтересах яких діє на підставі
довіреності ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду
із даним позовом 17 квітня 2013 року,
просить стягнути з відповідачів на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторінг
Україна» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 52342.74 доларів США
та 1444484.97 грн., а також судовий збір у
розмірі 3441.00 грн. Свої вимоги
обґрунтовують тим, що 26.01.2007 року між
ЗАТ «ОТП Банк», який змінив свою назву
на ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір № CL 101/668/2007 та згідно частини №
1 кредитного договору Банк надає
відповідачу ОСОБА_2 кредит у сумі 96900.00
доларів США, розмір процентної ставки
за користування кредитом 11,99 відсотків,
який у подальшому, через порушення
зобов’язань відповідачем ОСОБА_2 був
збільшений до 15,99 відсотків з 05.01.2010
року, відповідно до додаткового
Договору від 15.02.2009 року. Термін дії
кредитного року встановлено до 28.01.2013
року. 26.01.2007 року між банком та ОСОБА_3 з
метою забезпечення виконання
зобов’язань за кредитним договором
ОСОБА_2, був укладений договір поруки
від 26.01.2007 року № SR-CL 101/668/2007. 27.05.2011
року між ПАТ «ТОП Банк» та ТОВ «ТОП
Факторинг Україна» був укладений
довгомір купівлі-продажу кредитного
портфелю та договір про відступлення
права вимоги згідно з яким до
позивача переходять усі права банку
за кредитним договором та договорами
забезпечення між банком та
Співвідповідачами. Перед відповідачем
ОСОБА_2 позивач виконав свої
зобов’язання за кредитним договором
належним чином, видав відповідачу
кредит у розмірі 96900.00 доларів США на
придбання автомобіля марки Hummer H2,
відповідач підтвердив свою згоду на
умови банку щодо надання кредиту, про
що свідчить його підпис у кредитному
договорі. Відповідно до умов договору
погашення заборгованості відповідач
зобов’язався повертати банку гроші
щомісячними платежами, які складаються
із заборгованості за кредитом,
відсотків, комісії, а також інших
витрат. Відповідач свої зобов’язання,
передбачені вищезазначеним договором,
виконував частково, та станом на 29.01.2013
року має заборгованість у розмірі 52342.74
доларів США та 1444484.97 грн., у тому числі:
заборгованість по відсоткам 14419.39
доларів США, заборгованість за
кредитом 38923.35 доларів США, пеня 1444484.97
грн. яку просять стягнути з
відповідачів, а також просить стягнути
сплачений позивачем банком судовий
збір у розмірі 3441.00 грн.

Представник відповідачів ОСОБА_4 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, оскільки вважає, що позивач
не довів, що її довірителі відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 саме в зазначеній
сумі 52342.74 доларів США та 1444484.97 грн.
мають заборгованість, тому що позивач
не надав розрахунок з якого б можливо
було вбачати, саме в якому розмірі
зараховувались кошти, які сплачував
відповідач калі берда. При цьому,
представник відповідачів визнала
факт того. Що саме з грудня 2008 року
відповідачі порушили зобов’язання за
даним кредитним договором, але суму
заборгованості вважає занадто
завищеною.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі письмові
докази, суд встановив наступне.

На підставі кредитного договору від
26.01.2007 року № CL 101/668/2007 відповідачеві
ОСОБА_2 був наданий кредит на придбання
автомобіля марки Hummer H2 у розмірі
96900.00 доларів США з остаточною датою
повернення кредиту 28.01.2013 року. Крім
того, між позивачем та відповідачем
ОСОБА_3 був укладений договір поруки
від 26.01.2007 року № SR-CL 101/668/2007, в
забезпечення виконання зобов’язань
за кредитним договором відповідача
ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено і
представником відповідачів ОСОБА_4
визнаний факт того, що відповідачі
після 22.12.2010 року порушили умови
кредитного договору та договору
поруки, припинили вносити платежі,
через що склалася заборгованість перед
позивачем, яка станом на 29.01.2013 року
складає у розмірі 52342.74 доларів США та
1444484.97 грн., у тому числі:
заборгованість по відсоткам 14419.39
доларів США, заборгованість за
кредитом 38923.35 доларів США, пеня 1444484.97
грн., що підтверджується наданим
розрахунком заборгованості.

Статтею 204 ЦК України проголошена
презумпція правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог –
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов’язаний
виконати свій обов’язок, а кредитор –
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов’язання чи
звичаїв ділового обороту. Одностороння
відмові від зобов’язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачена
відповідальність боржника, який
прострочив виконання грошового
зобов’язання, та повинен сплатити суму
боргу та відсотки за користування
кредитом, встановлені кредитним
договором, і відповідач не
звільняється від відповідальності
через неможливість виконання взятого
на себе зобов’язання.

Згідно правилам статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов’язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти. Частиною 2
цієї ж статті встановлено, що до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфу 1
«Позика», згідно якому позичальник
зобов’язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у строк та в
порядку, що встановлені договором. Крім
того позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У матеріалах справи відсутні будь-які
об’єктивні дані, що відповідачі
вживали заходи для належного виконання
зобов’язання по даним правочинам, у
зв’язку з чим порушення зобов’язання
визнається судом таким, що сталося з їх
вини.

Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини по справі, оцінивши
представлені сторонами в силу статті 60
ЦПК України письмові докази в їх
сукупності, які наявні у матеріалах
справи, суд дійшов висновку про те, що
ОСОБА_2 та каліерда І.В. належним чином
не виконують зобов’язання,
передбачені укладеним в установленому
законом порядку кредитним договором та
договором поруки. Такі дії
відповідачів є неправомірними, тому
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторінг
Україна» про стягнення заборгованості
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Доводи представника відповідачів
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 – ОСОБА_4 що
позивачем сума заборгованості є
значно завищеною, суд не може прийняти
до уваги при постановлені рішення,
оскільки позивачем наданий
розрахунок заборгованості із
помісячним зазначенням виконання
зобов’язань відповідачем ОСОБА_2 за
кредитним договором від 26.01.2007 року №
CL 101/668/2007.

Крім того, з відповідачів солідарно
підлягає до стягнення, в силу ст. 88 ЦПК
України, сума сплаченого позивачем
судового збору у розмірі 3441.00 грн., що
підтверджено наявним в матеріалах
справи оригіналом платіжного
доручення від 19.02.2013 року.

Керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215,
218 Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 514, 525-527, 530, 610, 611, 629,
1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторінг Україна» в особі
представника за довіреністю ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких діє
на підставі довіреності ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судових витрат -
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,
який зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3 та з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, яка
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторінг
Україна» заборгованість станом на
29.01.2013 року за кредитним договором № CL
101/668/2007 від 26.01.2007 року у розмірі 52342.74
доларів США ( п’ятдесят дві тисячі
триста сорок два долара 74 цента ) та
1444484.97 грн. ( один мільйон чотириста
сорок чотири тисячі чотириста
вісімдесят чотири грн. 97 коп.) та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3441.00 грн. (три тисячі чотириста
сорок чотири грн. 00 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду Донецької
області через Совєтський районний суд
міста Макіївки протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення рішення, мають
право оскаржити дане рішення протягом
десяти днів з моменту отримання копії
цього рішення.

Суддя
О. А. Слабкіна