АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/755/13-ц 22-ц/774/2639/К/13
Справа №216/755/13-ц
Головуючий в 1 інстанції - Бутенко М.В.
Апеляційне провадження №22-ц/774/2639/К/13
Доповідач - Братіщева
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

« 24» грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Братіщевої Л.А.

суддів - Михайлів Л.В.,Бондар Я.М.

при секретарі - Батуринській В.Б.

за участю: позивача ОСОБА_1, та її
представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, та його
представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 04 жовтня 2013 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди і в обґрунтування
позовних вимог зазначила, що 05.09.2012 р.
близько 20-00 годин, вона перетинала пр..
Карла Маркса навпроти буд. 19, в цей час
ОСОБА_3 рухався на велосипеді та
здійснив зіткнення з нею. В результаті
чого ОСОБА_1 отримала тілесні
ушкодження. Згідно висновку
судово-медичної експертизи їй завдані
легкі тілесні ушкодження, які
викликали короткочасний розлад
здоров'я у вигляді закритої
внутрішньочерепної травми, струсу
головного мозку та забійної рани
голови.

Крім того, завданим ДТП їй було
завдано моральної шкоди.

Посилаючись на ці обставини
просила суд стягнути на її користь з
відповідача 32507 грн. матеріальних
збитків, які полягають у витратах на
придбання медикаментів та санаторно -
курортне лікування наслідків
дорожньо-транспортної пригоди, 50000 грн.
моральних збитків, а всього 82 507 грн. та
825 грн.07 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 04
жовтня 2013 року позовні вимоги
позивача задоволено частково, стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 32 507 грн.
матеріальної шкоди, та 20 000 грн.
моральної шкоди, 525,07 грн. витрат по
сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в позові
відмовити, оскільки рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального права.

Зокрема, суд не врахував, що саме
позивачка, а не він 05.09.2012 року
допустила ряд порушень Правил, які
призвели до дорожньо - транспортної
пригоди і негативних наслідків,а саме:
п.п.1.3; 1.4;4,7;4-14.

Відповідно до п.4.7 Правил -
пішоходи повинні переходити проїзну
частину по пішохідних переходах.
Пунктом 4.14 Правил встановлено -
пішоходам забороняється: а)виходити на
проїзну частину, не впевнившись у
відсутності небезпеки для себе та
інших учасників руху, б)раптово
виходити, вибігати на проїзну частину.

Позивачка даними приписами правил
знехтувала, а суд її діям належну
оцінку не дав.

Вважає безпідставною мотивацію в
рішенні суду щодо віднесення пр.. Карла
Маркса від вул.. Жовтневої до пл..
Визволення до пішохідної зони.

Щодо відшкодування шкоди, то пунктом
2 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992р. №6 "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди"
роз'яснено, що розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними,

між ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина
зазначеної особи.

Він, як велосипедист, не порушив
жодного припису правил та не
притягувався до жодного виду юридичної
відповідальності,що свідчить про
відсутність його вини.

Крім того, судом не враховано,що в
матеріалах справи відсутні докази, які
підтверджують причинний зв'язок між
наслідками ДТВ і ярдом захворювань, від
яких лікувалася позивачка. 05.09.2012 року
після надання термінової медичної
допомоги позивачці, лікарем було
рекомендовано подальше її лікування в
неврологічному відділенні за місцем
проживання, але вона наполягала на
госпіталізації. Тілесні ушкодження які
отримала позивачка відносяться до
легких тілесних ушкоджень, викликавши
короткочасний розлад здоров'я. Станом
на 10.10.2012 року стан здоров'я позивачки
не викликав необхідності додаткового
лікування, що підтверджується
консультаційною довідкою лікаря
Ботвіннікова А.Ю.

В епікризі У-11414/053, виданому КЗ
Криворізька міська клінічна лікарня №
2»зазначено, що позивачку на протязі
кількох років періодично турбують
головні болі,іноді триваючі до тижня,
погано лікуються анальгетиками.

У жовтні 2012 року позивачка звернулася
до відділу захворювань суглобів у
дорослих Державної установи «Інститут
травматології та ортопедії НАМН
України» з приводу після травматичного
синовії ту лівого колінного
суглобу,остеохондрозу шийно- грудного
відділу хребта, загострення хронічної
вертеброзилярної недостатності, після
травматичного церебрального
арахноїту, пов'язуючи ці захворювання з
травмами отриманими в ДТП 05.09.20102 року.
Позивачка не заявляла про ушкодження в
ДТП колінного суглобу і такий діагноз
їй не ставився. Також немає жодних
записів про такі ушкодження у висновку
судово-медичного експерта. У виписці з
історії хвороби стаціонарного хворого
відділу захворювань суглобів у
дорослих Державної установи «Інститут
травматології та ортопедії НАМН
України» вказано,що позивачка хворіє
біля 2-х років, коли після фізичного
навантаження з'явився біль в лівому
колінному суглобі.

Діагностовані позивачці хвороби:
церебральна ангіодистонія,
дисциркуляторна енцефалопатія
арахноїдальна кіста також не
перебувають у причинному зв'язку з
травмами отриманими внаслідок ДТП.

Суд також безпідставно стягнув
вартість проживання позивачки 17.01.2013
року в номері готелю Citi Park Hotel в м. Києві
в розмірі 1088,78 грн.,витрати на медичні
послуги МРТ від 17.01.2013 року в сумі 1990
грн., наданих необхідність проведення
яких нічим не обґрунтована.

Також не підтверджено жодними
доказами необхідність позивачці
лікуватися в санаторії Полтава» м. Саки
(вартість путівки 15600 грн.),оскільки від
сутній причинний зв'язок між
наслідками ДТП 05.09.2012 року і хворобами
які вона лікувала в санаторії,на які
вона захворіла задовго до ДТП.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга відповідача
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія вважає, що дане рішення
суду першої інстанції не відповідає
вимогам ст..213 ЦПК України виходячи з
наступного.

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи - 5
вересня 2012 року близько 20.00 годин
позивач по справі ОСОБА_1 перетинала
пр.. Карла Маркса в м. Кривому Розі
навпроти будинку №19.В цей час по
вказаному проспекту ОСОБА_3 відповідач
по справі, керуючи велосипедом
здійснив зіткнення з позивачем,
внаслідок чого позивач ОСОБА_1 впала та
отримала тілесні ушкодження. Бригадою
швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 була
доставлена до лікувального закладу
Криворізької міської клінічної
лікарні № 2, де знаходилась на
лікуванні з 05.09.2012 року по 17.09.2012 року з
діагнозом струс головного мозку ,забій
шийного відділу хребта,садна
потиличного відділу голови. Згідно
висновку СМЕ № 2135 за своїм характером
виявлені у ОСОБА_1 ушкодження
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, викликавши короткочасний
розлад здоров'я (а.с.31,32-33).

Згідно вимог ст..1166 ЦК України
майнова шкода , завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкода завдана не з
її вини.

Частина 1 ст. 1195 ЦК України
передбачає відшкодування потерпілому
особою,що завдала їй шкоду ушкодженням
здоров'я, додаткових витрат викликаних
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Колегія суду погоджується з
висновками суду щодо наявності
причинного зв'язку між травмою
отриманою позивачем ОСОБА_1, з якою вона
знаходилась на лікуванні в КЗ
Криворізька міська клінічна лікарня №
2 та дорожньо-транспортною пригодою за
участю відповідача, які є достатньо
обґрунтованими з посиланнями на
пояснення свідка ОСОБА_7, судового
експерта Бондаренко О.В., висновок
судово-медичної експертизи та інші
матеріали справи, а доводи апеляційної
скарги про відсутність вини ОСОБА_3 в
його зіткненні з ОСОБА_1 унаслідок чого
вона була травмована безпідставні,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

Колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що відповідач керував
велосипедом по пішохідній зоні
встановленої рішенням Центрально-
Міської районної у місті Кривому Розі
ради № 206 від 19.05.2010 року(а.с.86,104)і
повинен був як учасник дорожнього руху
виконувати вимоги правил дорожнього
руху вибрати безпечну швидкість руху,
тобто вжити усіх заходів щодо безпеки,
як своєї так і інших учасників
дорожнього руху, зокрема пішоходів.
Зазначене, передбачається і розділом 6
(вимоги до велосипедистів) Правил
дорожнього руху України, від 10 жовтня
2001 року № 1306 з наступними змінами.

Вирішуючи питання, щодо
стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3
32507 грн. матеріальної шкоди суд першої
інстанції оставив позі увагою вимоги
ч.3 ст. 213 ЦПК України, не надав
обґрунтування обставинам щодо розміру
стягнутої матеріальної шкоди і її
складових та не навів обґрунтування
відповідача та доказам в цій частині
позову, що свідчить про неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи і є підставою для
скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову,та стягнення
матеріальної і моральної шкоди з
відповідача на користь позивача
виходячи із доведеності.

А саме, колегія вважає доведеним
позивачем необхідність стягнення з
ОСОБА_3 на її користь матеріальних
збитків у вигляді витрат на лікування
за період із 05.09.2012 року по 17.09.2012 року в
Комунальному закладі Криворізька
міська клінічна лікарня № 2 куди була
доставлена ОСОБА_1 з місця події, які на
думку колегії переконливо доведено
позивачем.

А саме, як вбачається з медичної
картки № І-11414/953 стаціонарного хворого
вищезазначеного медичного закладу
ОСОБА_1 був виданий лист
непрацездатності № 429786 з 05.09.2012 року по
17.09.2012 року (а.с.15). Згідно виписного
епікризу №11414/953 ОСОБА_1 проходила
лікування у даному медичному закладі з
05.09.2012 року по 17.09.2012 року з діагнозом :
струс головного мозку, забій шийного
відділу хребта, садна потиличного
відділу голови і їй було призначено
лікування препаратами: лізин,
актовегін,мілдронат,еглоніл,мільгамма,
дексалгін, церебролізин, церегін,
інфулган,мелітор(а.с.19) .

Свідком лікарем ОСОБА_10, який
здійснював лікування ОСОБА_1 в лікарні
№ 2та підписав виписний епікриз, в
апеляційному суді було підтверджено
те, що призначення вищевказаних ліків
пов'язано з лікуванням травм струсу
головного мозку ОСОБА_1 зазначені ліки
вона придбала за свій рахунок.

Придбання ліків позивачкою
підтверджується видатками накладних
на суму: 882,33 грн. від 05.09.2012 року (а.с.25,162);
3017,36 грн. від 06.09.2012 року (а.с.21,168); 1047,66
грн. від 09.09.2012 року(а.с.26,170) всього на
суму 4947,35 грн. і підлягають стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_1 Доказом
прийому ліків є листок лікарських
призначень з медичної картки за час
знаходження ОСОБА_1 на лікуванні в
лікарні № 2 (а.с.185-186).

Щодо іншої суми матеріального
позову, який є не конкретизованим, то
колегія вважає її недоведеною, не
підтвердженою доказами про
необхідність придбання ліків після
закінчення лікування в лікарні № 2
щодо яких позивачем надано чеки, про
придбання ліків у тому числі серцево
-судинних, анальгетиків та інше(а.с.23).

Всупереч вимог ст.. 10,60 ЦПК
України не доведено позивачем також
необхідність, у зв'язку з травмою
отриманою 05.09.2012 року придбання корсету
за 310 грн.(а.с.24), путівки у санаторій
«Полтава» м. Саки (а.с.27,34), проходження
томографії в м. Києві і проживання в м.
Київ в готельному номері вартістю 1088,78
грн. за добу (а.с.29,30), проходження
обстеження зору у мед-сервісі
Мрія(а.с.5).

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди, колегія суддів вважає,
що вказані вимоги позову підлягають
частковому задоволенню у розмірі
1000(однієї тисячі) грн.,згідно вимог ст.
1167, ч.1 ст. 1195 ЦК України, положень п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з
подальшими змінами, відповідно до
якого, розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних, душевних, психічних і
фізичних страждань, яких зазнав
позивач, характеру немайнових витрат
(їх тривалості, можливості відновлення)
з урахуванням в кожному конкретному
випадку, ступеня вини відповідача та
інших обставин, та доведеності
отримання ОСОБА_1 моральних страждань
внаслідок дій відповідача, що призвело
до стресової ситуації позивача, травм
та лікування.

Виходячи із наведеного, стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає: 4947,87 грн. матеріальної шкоди,
1000 грн. моральної шкоди, та відповідно
вимог ст.. 88 ЦПК України 344,10 грн. судових
витрат. В іншій частині позову слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307,п.1 ч.1 ст.309,ст.ст.
313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 04
жовтня 2013 року - скасувати в повному
обсязі та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 4947,05(чотири тисячі дев'ятсот
сорок сім) грн. 05 коп. матеріальної
шкоди, 1000 (одну тисячу) грн. - у
відшкодування моральної шкоди та 344,10
грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: