Справа № 649/1040/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

19 листопада 2013 року
Великолепетиський районний суд
Херсонської області у складі:

головуючого

Гапоненко Р.В.

секретаря судових
засідань
ОСОБА_1

за участю
позивача

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Велика
Лепетиха Великолепетиського району
Херсонської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом до відповідача,
мотивуючи позовні вимоги тим, що 27
грудня 2010 року відповідач отримав від
неї у якості позики, грошові кошти у
розмірі 5000,00 доларів США, які
зобов'язався повернути до 15 квітня 2011
року, що підтверджується розпискою від
27.12.2010 року, написаною відповідачем
власноручно. Отримані кошти, у
визначений розпискою термін, до 15
квітня 2011 року, та до теперішнього часу
відповідач не повернув. На її
неодноразові вимоги повернути
позичені кошти, відповідач повідомляв
її, що у нього складне фінансове
становище та він поверне позику як
тільки у нього з’явиться така
можливість. Позичені відповідачу кошти
вона збирала кілька років, щоб сплатити
за навчання сина у Херсонському
обласному ліцеї. Дізнавшись про те, що
відповідач збирається виїжджати за
межі України, вона змушена звернутися
із вказаним позовом до суду. Відповідно
до статті 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Відповідно до статті 1049
Цивільного кодексу України,-
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Частиною 1
статті 1050 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Стаття 625 Цивільного кодексу України
встановлює відповідальність за
порушення грошового зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Згідно до ч. 2 цієї ж ст. 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Враховуючи те,
що всі розрахунки в Україні
здійснюються в національній валюті нею
було розраховано суму боргу згідно
курсу НБУ на момент подачі позову.
Вважає, що сума боргу відповідача в
гривні складає 5000 ? 7,993 (курс гривні до
долара США станом на 24 березня 2013 року) =
39965 гривень. Вважає, що відповідач на
виконання обов’язків за договором
позики повинен сплатити їй кошти у
вигляді суми коштів, що складається із
розміру боргу, 3% річних від розміру
боргу та суми інфляції у наступних
розмірах: сума боргу – 39965,00 грн.; 3%
річних від суми простроченої
заборгованості за період з 16.04.2011року
по 24.10.2013 року, що складає ((39965грн. ?
3?100)/365) ? 923 (днів прострочення) = 3032,00 грн.
(три тисячі тридцять дві гривні); сума
інфляції виходячи з встановлених
індексів інфляції: за квітень-березень
2011 року - 101,3; 100,8; 100.4; 98,7; 99,6; 100,1; 100,0; 100,1;
100,2 - загалом 101,3 за 2012 рік - 99,8; за січень
та вересень 2013 року - 100,2; 99,9; 100,0; 100,0; 100,1;
100,0; 99,9; 99,3; 100,0 – загалом 99,4, що дорівнює
((39965?1,013?0,998?99,4) – 39965,00), та складає – 196,00
грн. Загалом, 39965,00 + 3032,00 + 196,00 = 43193,00
гривні. Просить суд стягнути з ОСОБА_3
на її користь суму заборгованості за
розпискою від 27.12.2010 року – 39965,00 грн., 3%
річних від суми простроченої
заборгованості, що становить 3032,00 грн.,
суму інфляції, що складає 196,00 грн. та
суму сплаченого нею судового збору у
розмірі 431,93 грн.

У відкритому судовому засіданні
позивач ОСОБА_2 позов підтримала та
просила суд його задовольнити. Проти
винесення заочного рішення
заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з’явився. Згідно до довідки
«Укрпошта» ф.20,- судову повістку, що
надіслана відповідачу рекомендованим
поштовим відправленням, повернено за
закінченням терміну зберігання,
оскільки відповідач за зазначеною
адресою не проживає. Згідно до вимог ч. 5
ст. 74 ЦПК України, відповідач ОСОБА_3 є
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача та
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до
розписки від 27.12.2010 року, написаною
відповідачем власноручно, 27 грудня 2010
року між позивачем та відповідачем
укладено усний договір позики за яким
позивач надала, а відповідач отримав
грошові кошти, у розмірі 5000,00 доларів
США, за умови їх повернення до 15 квітня
2011 року. До теперішнього часу, отримані
від позивача кошти відповідач не
повернув.

Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України,- зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України,- якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач свої зобов'язання за усним
договором позики виконав належним
чином, надавши відповідачеві грошові
кошти у розмірі 5000,00 доларів США.
Відповідач зобов’язання за договором
позики не виконав та продовжує
ухилятись від виконання зобов'язання,
що є порушенням законних прав позивача.

Згідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України,- за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно до ст. 1047 Цивільного кодексу
України,- договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 218 Цивільного кодексу
України,- недодержання сторонами
письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком
його недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях
свідків. Якщо правочин, для якого
законом встановлена його недійсність у
разі недодержання вимоги щодо
письмової форми, укладений усно і одна
із сторін вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Враховуючи наявність у позивача
розписки від 27.12.2010 року, що написана
відповідачем власноручно, суд вважає,
що при укладені договору позики
дотримана його письмова форма.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу
України,- позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо договором
не встановлено розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Згідно до інформації офіційного сайту
Національного Банку України,-
офіційний курс української гривні
відносно долару США, станом на 23.10.2013
року становив 799,3000 (за 100,000 доларів США).

Згідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
Цивільного кодексу України.

Згідно положень ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов’язання, на вимогу
кредитора зобов’язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором чи законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача отриману ним суму
боргу за договором позики з
урахуванням процентів від суми позики
та інфляції.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Тому, стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає сплачений судовий збір у
розмірі 431,93 грн.

На підставі ст.ст. 218, 526, 630, 1046-1049, 1050, 1054
ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 74, 79,
88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2
заборгованість за розпискою від 27.12.2010
року у розмірі 39965,00 грн. (тридцять
дев’ять тисяч дев’ятсот шістдесят
п’ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2
заборгованість з урахування 3% річних
від суми простроченої заборгованості у
розмірі 3032,00 грн. (три тисячі тридцять
дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2
заборгованість з урахуванням інфляції,
у розмірі 196,00 грн. (сто дев’яносто
шість гривень).

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 сплачений
судовий збір у розмірі 431,93 грн.
(чотириста тридцять одна гривня та
дев’яносто три копійки).

Рішення суду може бути оскаржене через
Великолепетиський районний суд до
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий

підпис

КОПІЯ ВІРНА

Голова
суду

ОСОБА_4