Справа № 459/4749/13
Головуючий у 1 інстанції: Грабовський
Провадження № 22-ц/783/8258/13
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю: представника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді
Музики М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді
на рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 11
листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді
про стягнення моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров»я при
виконанні трудових обов»язків,
внаслідок професійного захворювання,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено частково. Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді в
користь ОСОБА_3 8000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків, внаслідок
професійного захворювання.

Рішення суду оскаржило Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді. В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що на
момент звернення з позовом до суду
Законом України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» не
передбачено, що Фонд здійснює
відшкодування моральної шкоди. Вважає,
що документи, на які посилався позивач,
як на підставу заподіяння моральної
шкоди, є документами, які підтверджують
виявлення професійного захворювання і
встановлення стійкої втрати
працездатності для відшкодування
втраченого заробітку, і ніяким чином не
можуть бути незаперечним доказом
заподіяння моральної шкоди. Зазначає,
що жодних медичних документів, які б
підтверджували стрес, депресію, які
зазнав позивач внаслідок моральних
страждань, не подано. Посилається на те,
що позивач до лікуючого лікаря та
лікаря-психіатра із скаргами не
звертався, як і в МЕСК про видачу
висновку про факт спричинення
моральної шкоди. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді
Музики М.В. на підтримання апеляційної
скарги, що аналогічні її доводам,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити у зв»язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлені
наступні обставини.

17.11.1971 року ОСОБА_3 прийнятий на час
проходження виробничої практики
підземним учнем гірничого робітника
очисного забою з повним робочим днем
під землею шахти «Зарічна» (а.с.5)

08.01.1972 року переведений на посаду
підземного гірничого робітника
очисного забою 5-го розряду з повним
робочим днем під землею шахти
«Зарічна» (а.с.5)

17.04.1972 року звільнений з роботи у
зв»язку із закінчення виробничої
практики (а.с.5)

10.04.1991 року переведений заступником
начальника дільниці підземним з
повним робочим днем під землею на тій
же дільниці. (а.с.5-зворот)

04.07.1996 року звільнений за власним
бажанням. (а.с.5-зворот)

09.02.2001 року прийнятий начальником
зміни підземним з робочим днем під
землею. (а.с.5-зворот)

31.12.2004 року звільнений на підставі п. 2
ст. 40 КЗпП України (за станом здоров»я)
(а.с.6)

Згідно з актом розслідування
професійного захворювання від 2.06.2004
року професійне захворювання позивача
виникло із-за роботи в умовах впливу
шкідливих факторів виробничого
середовища на шахті «Зарічна», у
зв»язку з роботою в умовах високої
запиленості повітря робочої зони
вугільно-шахтних пилом з перевищенням
ГДК на протязі всього підземного стажу
при несприятливих факторах
мікроклімату. (а.с.7-8)

Причиною професійного захворювання є
вугільно-породний шахтний пил в
повітрі робочої зони в концентраціях:
максимальна - 153,17 мГ/кВ.м., середня - 103,26,
86% тривалості робочої зміни при
несприятливих факторах мікроклімату.
(а.с.8)

1.07.2004 року МСЕК вперше позивачу
встановлено 40 % втрати професійної
працездатності та 3 групу інвалідності.
(а.с. 9 а)

У зв'язку з наявністю вищевказаного
захворювання позивач неодноразово
перебував на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні, що вбачається
з наданих позивачем виписок з історії
хвороби. (а.с.9)

Відповідно до ст.173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно з ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
«Про охорону праці» відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
у разі смерті працівника, здійснюється
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків відповідно до ЗУ
«Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

На час спірних правовідносин діяли як
ч. 3 ст.34 ЗУ від 23.09.1999 року «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», так і ст.9 ЗУ „Про
охорону праці", згідно з якими
відшкодування шкоди, заподіяної
працівником внаслідок ушкодження його
здоров'я, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
законодавства України.

Згідно п.п. "є" п. 1 ч. 1 ст.21 ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» надання позивачу
соціальних послуг і виплат, у тому
числі відшкодування моральної шкоди
проводиться при наявності факту її
заподіяння потерпілому.

Відповідно до ч.4 ст.14 вказаного
Закону до професійного захворювання
належить захворювання, що виникло
внаслідок професійної діяльності
застрахованого та зумовлюється
виключно або переважно впливом
шкідливих речовин і певних видів робіт
та інших факторів, пов'язаних з роботою.

Ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності,
спричиняють йому моральні та фізичні
страждання.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що шкоду здоров'ю позивача
завдано в результаті його роботи в
шкідливих умовах праці на шахті,
останній втратив 40 % професійної
працездатності 01.07.2004 року, є інвалідом
третьої групи, що призвело до втрати
ним нормальних життєвих зв'язків та
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, чим йому
заподіяно моральну шкоду.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з
визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної
шкоди, оскільки такий відповідає
засадам розумності, виваженості та
справедливості.

Твердження представника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді
про відсутність беззаперечних доказів
заподіяння позивачу моральної шкоди,
колегією суддів не приймається до
уваги та визнається голослівним у
зв»язку з наступним.

Рішенням Конституційного Суду
України від 27 січня 2004 року
регламентовано, що громадяни, яким
встановлена стійка втрата професійної
працездатності, мають право на
стягнення на їх користь моральної
шкоди. Відповідно до п.4.1 цього ж
Рішення ушкодження здоров'я, заподіяне
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності,
заподіюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
переносить значно більшу моральну
шкоду, чим працівник, що не втрачає
професійної працездатності.

А відтак, безспірним є факт
заподіяння позивачу моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду .

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст. 313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Червонограді
відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 11
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.