АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4319/13 Головуючий 1-ї інстанції Юдін Є.О.
Справа №2034/2-3975/2011 Доповідач Довгаль А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Коровін С.Г.

при секретарі Москаленко Е.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2012 року по справі за позовом Харківського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи: Садове товариство Сонячна поляна, Головне управління Держкомзему в Харківській області, Державне підприємство Центр державного земельного кадастру, Харківська районна державна адміністрація Харківської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельні ділянки з моменту їх видачі, скасування його реєстрації, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року Харківський міжрайонний прокурор Харківської області (далі прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третіх осіб: Садового товариства Сонячна поляна (далі СТ Сонячна поляна), Головного управління Держкомзему в Харківській області (далі ГУД в Харківській області), Державного підприємства Центр державного земельного кадастру (далі ДП Центр ДЗК), Харківська районна державна адміністрація Харківської області (далі ХРДА Харківської області), в якому просив: припинити право власності відповідача ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0га, розташовану за межами населеного пункту на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, біля санаторія Роща; визнати недійсним з моменту видачі державний акт на право власності серії ЯЕ №511756, зареєстрований під №96 від 10.07.2009року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства; зобов'язати відповідача ОСОБА_1 повернути державний акт на право власності до Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області для анулювання; зобов'язати Міськрайонне управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯЕ №511756, зареєстрованого під №96 від 10.07.2009року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства.

Окрім того, ОСОБА_3 доповнив позовні вимоги прокурора і просив: скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 20 серпня 2007 року №1817 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1; скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 21 травня 2008 року №1322 Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1; визнати недійсним з моменту видачі державний акт на право власності серії ЯЕ №511756, зареєстрований під №96 від 10.07.2009року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства; зобов'язати ОСОБА_1 повернути державний акт на право власності до Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області для анулювання; зобов'язати Міськрайонне управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області та Державне підприємство Центр ДЗК скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №511756, зареєстрований під №96 від 10.07.2009року, виданий на ім'я ОСОБА_1; скасувати кадастровий номер земельної ділянки 6325157 900:03:020:0018 та внести відповідні зміни до поземельної книги і земельно-кадастрової документації; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на користування особистого транспорту в частині витрат на паливно-мастильні матеріали в сумі 11000,00грн.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що Харківською міжрайонною прокуратурою Харківської області за зверненням членів СТ Сонячна поляна в Харківській районній державній адміністрації Харківської області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства. В ході перевірки було встановлено, що рішенням виконкому Харківської обласної ради народних депутатів №356 від 11.08.1986року Харківському облагропрому для організації садового товариства виділено 5,0га ріллі на землях радгоспу Пісочинський. Додатково на вказані цілі рішенням виконкому Харківської обласної ради народних депутатів №184 від 15.03.1988р., №351 від 16.04.1991р., №1081 від 11.12.1997р. виділено у постійне користування земельну ділянку площею 21,37га. У подальшому виготовлено державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 21,37га, серії ХР 25-00-03122 від 15.05.1998року, який зареєстровано у книзі державних актів на право постійного користування землею за №268. Рішенням виконкому Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району №638 від 09.12.1997 року вказану земельну ділянку передано в приватну власність членів садового товариства Сонячна поляна. Харківською районною державною адміністрацією видано розпорядження №1817 від 20.08.2007року, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою (на землях садового товариства, що знаходиться у приватній власності) щодо відведення ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею по 2,0га, розташовану на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області за межами населеного пункту, біля санаторію Роща. Згідно книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Харківською регіональною філією ДП Центр державного земельного кадастру зареєстровано державний акт серії ЯЕ №511756 на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства.

За зверненням членів СТ Сонячна поляна наказом ГУ Держкомзему у Харківській області №75 від 28.03.2011року, утворено комісію з питань перевірки законності надання у власність громадян земель, що перебували у постійному користуванні СТ Сонячна поляна та частково у власності членів цього садового товариства. Цією перевіркою було встановлено, що земельна ділянка, яку незаконно надано у власність ОСОБА_1, знаходиться у північній частині земельної ділянки, яка з 1998 року по теперішній час, відповідно до державного акту на право користування землею серії ХР № 25-00-03122 від 15.05.1998року знаходиться у постійному користуванні садового товариства Сонячна поляна, та частково перетинає землі СТ Цукровик суміжного із півночі з СТ Сонячна поляна. Частина земельних ділянок, що були раніше надані у приватну власність членам СТ Сонячна поляна, знаходяться в межах земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Членами садового товариства Сонячна поляна є група пенсіонерів, частина яких реалізувала своє право на приватизацію земельних ділянок та отримали відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки із земель СТ Сонячна поляна, а саме: ОСОБА_3 державний акт на право власності серії ХР 25-00-063138 від 23.06.1984року; ОСОБА_4 державний акт на право власності серії ХР 25-00-082701 від 21.05.1999року; ОСОБА_5 державний акт на право власності серії ХР 25-00-063130 від 25.12.1998 рок; ОСОБА_6 державний акт на право власності серії 25-00-071295 від 16.01.1998року. Перелічені особи користувалися своїми земельними ділянками, що знаходилися в їх власності з 1998-1999рр., і на даний час позбавлені такої можливості, оскільки ці землі безпідставно передано у власність ОСОБА_1

Філією прийнято обмінний файл за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_1 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Позивачі вважають, що при наданні земель у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства порушено права власників земельних ділянок - членів СТ Сонячна поляна.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор, позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовних заявах.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, представником подано заяву про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи СТ Сонячна поляна проти задоволення позову не заперечував.

Треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківської області та Харківська районна державна адміністрація належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, їхні представники надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Третя особа: ДП Центр державного земельного кадастру про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомили.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2012 року позов задоволено частково.

Скасовано розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 20 серпня 2007 року №1817 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1.

Скасовано розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 21 травня 2008 року №1322 Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1.

Припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0га, розташовану за межами населеного пункту на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області біля санаторія Роща.

Визнано недійсним з моменту видачі державний акт на право власності серії ЯЕ №511756, зареєстрований під №96 від 10.07.2009 року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства та зобов'язано ОСОБА_1 повернути державний акт на право власності до Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області для анулювання.

Зобов'язано Міськрайонне управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯЕ №511756, зареєстрований під №96 від 10.07.2009року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в сумі 8,50грн. та витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2012 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2013 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2012 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про припинення права власності на земельну ділянку, у зобовязанні відповідача повернути державний акт на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення суду першої та другої інстанції залишено без змін.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити у справі нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вимоги прокурора про припинення права власності відповідача ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0га, що розташована за межами населеного пункту на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, біля санаторія Роща, а також в частині зобов'язання її повернути державний акт на право власності на землю до Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області для його анулювання та, зобов'язуючи Міськрайонне управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯЕ №511756, зареєстрованого під №96 від 10.07.2009року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства, суд першої інстанції виходив з того, що вказані вимоги ґрунтуються на законі.

Проте, погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд дійшов його без повного та всебічного зясування обставин справи, прав та обовязків сторін у даних правовідносинах, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Спеціальним законом, що регулює земельні правовідносини в Україні є Земельний кодекс України.

Згідно положень ст.152 ЗК України держава гарантує захист прав на землю, тобто наявних у особи і дійсних прав на землю, зареєстрованих у встановленому законом порядку, а також встановлює способи такого захисту.

Статтею 378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках встановлених законом.

Таким чином, припинення права власності на природні ресурси здійснюється на основі певних юридичних фактів. Вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку закріплений ст.140 ЗК України, а саме: добровільна відмова власника від права на землю; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк.

Зокрема, відповідно до ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:

- використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

- конфіскація:

- викуп (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

- примусове звернення стягнення на земельну ділянку з зобовязань власника;

- невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк:

- не усунення допущених порушень законодавства в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

При цьому під допущеннями порушеннями законодавства розуміють: забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами; засмічення земель забороненими рослинами; пошкодження і знищення родючого шару грунту, обєктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються; використання земель способами, які завдають шкоди здоровю населення.

Отже, статтями 140 та 143 ЗК України визначені підстави, з яких особа може бути позбавлена права власності на земельну ділянку, в тому числі у судовому порядку, і цей перелік є вичерпним. Тобто, складання акту комісійної перевірки, та сама по собі наявність державних актів у позивачів, як підстава позбавлення особи права власності на земельну ділянку вказаними статтями не передбачена, тому позовні вимоги про припинення права власності відповідача на земельну ділянку є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах закону.

Що стосується вимог прокурора про повернення державного акту на право власності на земельну ділянку до Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківського району Харківської області для його анулювання, та у зобовязанні його скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯЕ №511756, зареєстрованого під №96 від 10.07.2009року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства, то ці вимоги також не ґрунтуються на законі.

Так, ст.16 ЦК України передбачені способи захисту порушених прав.

Зобовязання особи повернути документ не ґрунтуються на законі, оскільки ст.16 ЦК України такий спосіб захисту порушених прав не передбачено.

Окрім того, процесуальне положення Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області визначено як третя особа. Отже, цей державний орган не є відповідачем у справі, а тому зобовязувати його виконати дії стосовно повернення відповідачкою державного акту на землю, який визнано недійсним, та в частині скасування його державної реєстрації, суд був не вправі.

Відповідно до п.п.3),4)ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2012 року змінити: в частині припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0га, розташовану за межами населеного пункту на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області біля санаторія Роща, у зобов'язанні ОСОБА_1 повернути державний акт на право власності до Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області для його анулювання, у зобов'язанні Міськрайонного управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі Харківської області скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯЕ №511756, зареєстрованого під №96 від 10.07.2009року на земельну ділянку площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства - скасувати і в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -