АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3826/2013
інстанції: Котьо І.В. Категорія: 6
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 09 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 23 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_9, про знесення самовільно
збудованих будівель, -

встановила:

Позивачі звернулись до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що вони
разом з відповідачем та третьою особою
- ОСОБА_9 є співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1. Також у їхньому
спільному користуванні знаходиться
земельна ділянка площею 505 м.кв., на якій
розташоване вказане домоволодіння. У
2011 році відповідач самовільно без їх
дозволу побудувала сараї, які в
технічному паспорті позначено літ. «З»,
«И», «М». Оскільки вони не давали згоди
на будівництво вказаних сараїв, що
порушує їх права як співвласників
домоволодіння та користувачів
земельної ділянки, просили суд
зобов'язати відповідача знести за свій
рахунок самовільно побудовані
вищевказані сараї.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 23 жовтня 2013 року в
задоволенні позовних вимог про
знесення самовільно збудованих
будівель відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
апеляційній скарзі вказують, що судом
неповно з'ясовані обставини справи, та
не правильно застосовано норми
матеріального права, оскільки
здійснення відповідачем самовільного
будівництва спірних сараїв було
здійснено без їхньої згоди та порушує
їхні права, як співвласників вказаного
домоволодіння та користувачів
земельної ділянки, просять рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_8 вважає її доводи
безпідставними, а рішення суду таким,
що відповідає закону та вказує, що
сараї були збудовані її матір'ю ще в 1965
та 2001 роках і позивачами не надано
будь-яких доказів на порушення їхніх
прав будівництвом спірних сараїв.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позивачами належними доказами не
доведено, що спірні будівлі є
самочинними і порушують права
позивачів. Колегія суддів вважає такий
висновок суду правильним, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони є співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1 де ОСОБА_5
належить ? частина, ОСОБА_6 -1/10 частина,
ОСОБА_7 - 1/10 частина, ОСОБА_9 - 22/100 частини
та ОСОБА_8 - 33/100 частини, які належать їй
відповідно до довідки Третьої
Херсонської державної нотаріальної
контори, на підставі ч.1 ст.1269 ЦК
України, після смерті ОСОБА_10, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Комсомольської РРДТ м.Херсона
від 29 серпня 1967 року № 216 за
домоволодінням АДРЕСА_1, була
встановлена земельна ділянка
загальною площею 505 м.кв.

З оцінювального акту складеного
Херсонським ДБТІ, за яким оцінку
домоволодіння АДРЕСА_1 було проведено
станом на 14 січня 2008 року та внесено
відповідні зміни станом на 23 серпня 2013
року, слідує, що об'єкти спору -
господарсько-побутова будівля літ. «З»
- сарай дерев'яний в одну дошку введено
в експлуатацію в 1965 році,
господарсько-побутова будівля літ. «И»
- сарай цегляний введено в експлуатацію
в 1965 році, господарсько-побутова
будівля літ. «М» - сарай цегляний
введено в експлуатацію в 2001 році.

Згідно з п.17 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва) роз'яснено, що позов про
знесення самочинно збудованого
нерухомого майна може бути пред'явлено
власником або користувачем земельної
ділянки або іншою особою, права якої
порушено, зокрема власником
(користувачем) суміжної земельної
ділянки з підстав, передбачених
статтями 391,396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Доводи апеляційної скарги, як і
позовної заяви, зводяться лише до того,
що будівництво сараїв було здійснено
без згоди позивачів, що порушує їх
права як співвласників вказаного
домоволодіння та користувачів
земельної ділянки.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що позивачі не довели
наявність обставин про порушення
відповідачем їх прав володіння чи
користування та зміст цих обмежень
(неможливість використовувати свою
власність за призначенням чи інші
обмеження), чином обмежують чи іншим
способом порушують права позивачів на
володіння чи користування їх
власністю.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, не містять інших
засобів доказування та такі, що не
підтверджені матеріалами справи
підлягають відхиленню.

Зважаючи на наведені обставини,
колегія суддів вважає, що підстав для
скасування рішення суду немає,
оскільки воно постановлено правильно,
у відповідності до вимог норм
матеріального та процесуального права,
в межах заявлених вимог, на підставі
наданих доказів, досліджених в
судовому засіданні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 23 жовтня 2013 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: