РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1472/13-ц

Провадження
№ 2/700/585/13

20 грудня 2013 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Бесараб
Н.В.

за участю секретаря
Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу та встановлення права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу та встановлення права
власності.

У позовній заяві позивачі вказали, що
на підставі договору купівлі-продажу
від 18 листопада 2013 року вони придбали у
відповідача ОСОБА_3 домоволодіння у
рівних частинах: житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами,
який знаходиться по вул. Київській, 33 у
смт. Лисянка Черкаської області,
розташований на земельній ділянці
площею 0,15 га, яка перебуває на праві
користування, у рівних частинах. Даний
факт підтверджується договором
купівлі-продажу від 18.11.2013 р. та
розпискою про отримання відповідачем
коштів у повному обсязі. Після
підписання договору вони фактично
вступили у володіння житловим будинком
та розпочали його ремонт. Згідно з
договором, однією з умов було те, що
сторони нотаріально посвідчать даний
договір після оформлення продавцем
всіх документів необхідних нотаріусу
для вчинення ним вищевказаної
нотаріальної дії, але в будь-якому
випадку до 03 грудня 2013 року. Проте у
домовлений день відповідач без
будь-якого попередження не з’явилася
до нотаріальної контори, не пояснюючи
причини. Тоді вони звернулися до
ОСОБА_3, щоб дізнатися причини її
відсутності у нотаріуса, на що вона
повідомила, що взагалі відмовляється
від нотаріального посвідчення даного
договору мотивуючи тим, що оформлення
потребує коштів, яких у неї немає. Вона
визнає, що передала будинок у їх
власність, а землю у користування, що
отримала у повному обсязі від них
кошти. Та на пояснення, що без
нотаріального посвідчення договору
право власності на придбаний будинок
та земельну ділянку не виникає,
відповіла, що не претендує на придбане
ними майно, але й не має наміру
нотаріально оформляти договір
купівлі-продажу. Так як між ними було
досягнуто домовленості щодо всіх
істотних умов договору, зокрема
істотними умовами договору
купівлі-продажу є предмет і ціна. Із
вказаних обставин, предметом договору
є будинок, який фактично продала
відповідач за ціною, узгодженою
сторонами. Це свідчить про те, що
відбулося повне виконання договору
сторонами. Оскільки вони позбавлені
права зареєструвати договір
купівлі-продажу у нотаріуса та
зареєструвати свої права на куплене
майно, тому змушені звернутися до суду
про визнання даного договору дійсним
та встановлення права власності.

В судове засідання позивачі не
з’явилися, просили справу розглянути
без їх участі та задовольнити вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з’явилася, надала суду заяву, в якій
просила справу розглянути без її
участі, позов визнала у повному обсязі
і не заперечує проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заявлені вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

18 листопада 2013 року позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 уклали з відповідачем ОСОБА_3
договір купівлі-продажу з надвірними
будівлями та спорудами, який
знаходиться по вул. Київській, 33 у смт.
Лисянка Черкаської області,
розташований на земельній ділянці
площею 0,15 га, яка перебуває на праві
користування, у рівних частинах. Право
власності ОСОБА_3 на предмет
вищевказаного договору
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом /ВТА №496060/24.10.2012/
Лисянська державна нотаріальна
контора. Згідно із розпискою від 18.11.2013
року відповідач отримала від позивачів
кошти за вказаний будинок у повному
обсязі. Однією з умов укладеного
договору було те, що сторони
нотаріально завірять договір
купівлі-продажу від 18.11.2013 року до 03
грудня 2013 року. Проте відповідач
відмовилася від нотаріального
посвідчення договору мотивуючи тим, що
у неї відсутні кошти, потрібні для
нотаріального оформлення даного
договору.

Оскільки між сторонами фактично
укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку, але у зв’язку з
відсутністю волі відповідача договір
не був посвідчений нотаріально, тоді як
- добросовісний набувач і покупець за
договором свої зобов’язання виконав
повністю, тобто сплатив кошти у повному
обсязі, отримав домоволодіння, почав
працювати над його благоустроєм, то
необхідно визнати договір
купівлі-продажу будинку дійсним та
встановити за позивачем право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до
особи, яка набула права власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Враховуючи вищевикладене, за
позивачами необхідно визнати право
користування земельною ділянкою, на
якій розміщений будинок без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 656 цього кодексу
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Правові наслідки недодержання вимог
закону про нотаріальне посвідчення
договору визначені в ст. 220 ЦК України,
згідно вимог якої такий договір є
нікчемним. Згідно з ч.2 вказаної статті
ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред’явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документу, який засвідчує його право
власності.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв’язку з відмовою
ОСОБА_3 від нотаріального посвідчення
укладеного між ними договору
позбавлені права зареєструвати
договір купівлі-продажу у нотаріуса та
зареєструвати свої права на куплене
майно. Проте, між сторонами відбулося
повне виконання умов договору, зміст
договору відповідає дійсній волі
сторін, даний договір не порушує прав
та інтересів інших осіб.

Визнання позову також самим
відповідачем не суперечить закону та
не порушує право інших осіб, а тому суд
може прийняти визнання позову
відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись
220, 638, 655, 656, 657 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу та
встановлення права власності -
задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 18.11.2013 року,
укладений між продавцем ОСОБА_3 та
покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних
частинах право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами, який знаходиться по вул.
Київській, 33 у смт. Лисянка Черкаської
області та право на користування
присадибною земельною ділянкою по вул.
Київській, 33 у смт. Лисянка Черкаської
області площею 0,15 га, на якій
розташований вказаний житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя
–
Н. В.
Бесараб