Справа № 715/2615/13-ц
Провадження № 2/715/905/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

в складi: головуючого судді Цуркана
В.В.

секретаря судового
засідання           Майщук С.В.

позивача            ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в смт. Глибока справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області, третіх осіб без самостійних
вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
недійсним заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, малолітня ОСОБА_4, в інтересах
якої діє позивачка ОСОБА_1, звернулися в
суд з позовною заявою до ОСОБА_5,
Йорданештенської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області, треті особи без самостійних
вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
недійсним заповіту. Свої вимоги
обґрунтовують тим, що позивачка ОСОБА_1
з померлим чоловіком ОСОБА_9
зареєструвала шлюб в виконкомі
Ропчанської сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області 14.01.1984 року, актовий запис №01
від 14.01.1984 року. Під час шлюбу з померлим
чоловіком, позивачка за спільні кошти
та спільною працею побудували житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що розташовані по вул.
Молодіжній, №4 в с. Йорданешти
Глибоцького району Чернівецької
області. Після смерті ОСОБА_9 у
відповідності до ст..1261 ЦК України
позивачі по справі та треті особи без
самостійних вимог, являються
спадкоємцями першої черги та прийняли
спадщину подавши до нотаріальної
контори відповідні заяви. Прт цьому,
позивачам стало відомо, що при житті
померлий ОСОБА_9 уклав заповіт від
03.09.2012 року, згідно якого все своє майно
заповів сину відповідачу по справі
ОСОБА_5. Позивачка вказує на те, що
заповіт був укладений померлим ОСОБА_9
під впливом насильства, фізичного і
психічного тиску з боку спадкоємця за
заповітом ОСОБА_5.

А тому, позивачка просить суд, визнати
укладений ОСОБА_9 заповіт 03.09.2012 року
недійсним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та в її інтересах ОСОБА_10 підтримали
позовну заяву, просили визнати заповіт
недійсним, посилаючись на обставини,
які викладені в позовні заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6
сільської ради ОСОБА_3 під час судового
розгляду справи, підтримала позовні
вимоги позивачки, при цьому просила суд
винести законне і обґрунтоване
рішення.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
14.11.2013 року не заперечив проти
задоволення позовних вимог про
визнання заповіту недійсним, що ним
було підтверджено в письмовій заяві,
яку він подав під час судового розгляду
справи.

Треті особи без самостійних вимог
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не
з’явились, проте вони надали суду
заяви, в яких позовні вимоги визнають
та просять розглянути справу у їх
відсутності.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11, вказала на те, що ОСОБА_9 був її
вінчальним батьком, і вона при житті
неодноразово чула від нього, що до
нього з боку сина ОСОБА_5
застосовувався психологічний і
фізичний тиск, з метою щоб він
переписав на нього будинок.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
свідка, дослідивши письмові матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають до задоволення.

Відповідно до копії свідоцтва про
укладення шлюбу серії 1-МИ №357221 від
14.01.2013 року ОСОБА_9 та ОСОБА_12 уклади
шлюб 14.01.1984 року в сільській раді с.
Ропча Строжинецького району
Чернівецької області, актовий запис №1
та після укладання шлюбу обидва
подружжя взяли прізвище «Вікован».

З копії заповіту від 03 вересня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
випадок своєї смерті заповів все своє
майно ОСОБА_5.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії І-МИ №117783 ОСОБА_9 помер 16.03.2013
року.

Відповідно до відмовних матеріалів,
які є в матеріалах справи за №241 від
15.02.2012 та №333 від 01.03.2012 року та пояснень,
які в них містяться, відповідач по
справі ОСОБА_5 знаходився з померлим
батьком ОСОБА_9 довгий час в неприязних
відносинах, погрожував померлому
фізичною розправою та застосовував до
нього фізичне насильство.

Аналогічне вбачається з постанов про
відмову в порушення кримінальних
справ від 15.02.20123 року та 01.03.2012 року.

Крім цього, відповідач по справі ОСОБА_5
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за
ст.173-2 КУпАП за те, що вчиняв суперечку з
батьком ОСОБА_9, виражався на його
адресу нецензурними словами, виганяв
його з дому, що підтверджується
протоколами про адміністративне
правопорушення серії ЧВ №220730 та серії
ЧВ №226114 від 01.03.2012 року.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Аналогічне передбачено у п.18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року, згідно
якого суд визнає заповіт недійсним,
якщо він був укладений особою під
впливом фізичного або психічного
насильства.

Згідно п.16 вказаної постанови пленуму
Верховного Суду України, заповіт є
правочином, тому на нього поширюються
загальні положення про правочин, якщо у
книзі шостій ЦК немає відповідного
правила.

У відповідності до ч.1 ст.231 ЦК України
правочин, вчинений особою проти її
справжньої волі внаслідок
застосування до неї фізичного чи
психічного тиску з боку другої сторони
або з боку іншої особи, визнається
судом недійсним.

Згідно п.21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від
06.11.2009 року №9 при вирішення спорів про
визнання недійсним правочину,
вчиненого особою під впливом
насильства, судам необхідно врахувати,
що насильство має виражатися в
незаконних, однак не обов’язково
злочинних діях.

Під час судового розгляду справи,
відповідач ОСОБА_5 визнав заявлені
позовні вимоги і просив задовольнити
позовну заяву.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 підтвердила, що з боку
відповідача ОСОБА_5 спадкоємця за
заповітом, чинився психологічний та
фізичний тиск на померлого спадкодавця
ОСОБА_9

Таким чином, з огляду на викладені
обставини, суд приходить до висновку,
що позовна заява є обґрунтована, а
наведені в ній обставини підтвердились
під час судового розгляду справи.

Відповідно до с.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, ст.ст. 203, 207, 231,
1235, 1248, 1257 ЦК України, керуючись ст.ст.
3-11, 15, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області, третіх осіб без самостійних
вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
недійсним заповіту – задовольнити.

Визнати заповіт укладений померлим
ОСОБА_9 03.09.2012 року та засвідчений
секретарем Йорданештської сільської
ради Глибоцького району Чернівецької
області ОСОБА_3 та зареєстрований за №
91 – недійсним.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області через
Глибоцький районний суд Чернівецької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

СУДДЯ: