АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Спаї В.В. Доповідач - Слоквенко Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого: - Слоквенка Г.П.,

Суддів: - Максюти Ж.І.,
Кочкової Н.О.,

при секретарі: - Кочержинської
А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, третя особа
Амур-Нижньодніпровський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про стягнення
аліментів на утримання сина, який
продовжує навчання за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня
2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із позовом, про стягнення
аліментів на утримання сина, який
продовжує навчання в обґрунтування
якого посилається на те, що відповідач
є його батьком та повинен утримувати
сина, який продовжує навчання. Позивач
мешкає разом із матір'ю, не працює, є
студентом першого курсу 3-го медичного
факультету «Лікувальна справа»
Державного закладу «Дніпропетровська
медична академія Міністерства охорони
здоров'я України» денної форми
навчання, не отримує стипендії, та
потребує у зв'язку з цим матеріальної
допомоги. Прохав стягнути з
відповідача аліменти в розмірі 500,00 грн.
щомісяця на своє утримання до
закінчення навчання, починаючи з дня
настання повноліття.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 жовтня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_6 аліменти на утримання
останнього, починаючи з 29.10.2012 р. та до
припинення ОСОБА_6 навчання, але не
більше, ніж до досягнення ОСОБА_6
двадцяти трьох років, в розмірі 1/7
частини заробітку (доходу) щомісячно.
Стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць допущено до
негайного виконання. Стягнуто із
ОСОБА_7на користь держави судовий збір
в розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить
питання про скасування рішення суду,
посилаючись на те, що воно ухвалено із
порушенням норм матеріального права та
без врахування обставин справи.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову суд першої
інстанції обґрунтовано виходив із
того, що відповідач є батьком
повнолітнього сина - ОСОБА_6, який
мешкає разом із матір'ю та є студентом
другого курсу 3-го медичного факультету
«Лікувальна справа» Державного
закладу «Дніпропетровська медична
академія Міністерства охорони здоров'я
України» денної форми навчання,
навчається на контрактній основі, не
працює, стипендії не отримує.

Врахувавши стану здоров»я та
матеріального становища відповідача,
який є інвалідом 3 групи, хворіє на
гепатит та цироз отримує пенсію в
розмірі 994,00 грн., не працює, інших
доходів не має, мешкає разом із матір'ю
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 суд прийшов до
висновку про стягнення щомісячно з
відповідача на користь позивача
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання, в
розмірі 1/7 частини заробітку.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального та
процесуального права, відповідно до
ст.199 СК України якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Згідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

При винесені рішення судом, вимоги СК
України враховані в повному обсязі, а
тому стягуючи аліменти суд правильно
прийшов до висновку, що відповідач
повинен надавати позивачу матеріальну
допомогу на його утримання, і з
урахуванням його матеріального стану,
розмір цієї допомоги повинен складати
1/7 частину заробітку щомісячно до
закінчення навчання ОСОБА_6, але не
більш ніж до досягнення останньою 23
років.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд порушив норми матеріального права,
а також не врахував обставини у справі
є безпідставними.Ухвалюючи рішення про
стягнення аліментів на утримання
дитини у частині заробітку (доходу), суд
першої інстанції врахував те, що
відповідач має постійний дохід у
вигляді пенсії. Також суд врахував
обставини, які мають істотне значення:
матеріальне становище обох батьків,
наявність на утримані відповідача
престарілої матері, стан здоров»я як
відповідача так і матері позивача, а
тому висновки суду відповідають
вимогам ст.ст.182-183 СК України.

Також, не можуть враховані в якості
підстав для скасування рішення, доводи
апеляційної скарги про те, що аліменти
повинні стягуватися в твердій грошовій
сумі, оскільки стягуючи аліменти у
частині від заробітку (доходу) суд
правильно керуючись ст.184 СК України
визначив, що відповідач має постійний
дохід.

Доводи апелянта про те, що судом першої
інстанції не враховано наявність
заборгованості по аліментам, які
відповідач сплачував до досягнення
позивачем повноліття, не є підставою
для скасування рішення суду, оскільки
зазначена обставина досліджена судом
1-й інстанції, їй надано належну
правову оцінку, яка не при розгляді в
суді 1 інстанціїї, ні при апеляційному
розгляді заявником не спростована.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідач продав належну йому
квартиру і тому може сплачувати
аліменти у більшому розмірі не
підтверджена належними доказами та не
спростовує правильність висновків
суду 1 інстанції та правильність
стягнутої судом суми.

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються, судом 1
інстанції у досить повному обсязі
з'ясовані права та обов'язки сторін,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
наданих доказів, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
є законним і обґрунтованим, і його слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 308, 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6-
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: