Провадження № 2/263/4191/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Соловйова О.Л., при
секретарі Ханча С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у
справах дітей Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
ради (далі за текстом ССД Жовтневої
райдміністрація), про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
визначення порядку та способу участі у
спілкуванні з дитиною, -

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
вказаним позовом до відповідачки, який
в процесі розгляду справи уточнював,
відповідно до якого просить встановити
наступний порядок його спілкування з
дитиною – сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:
систематичні побачення з сином кожної
п'ятниці в період з моменту закінчення
занять дитини у школі до 18-00 год. за
місцем проживання позивача – м.
Маріуполь, пр. Леніна, 97-14; кожної
суботи в період з 10-00 год. до 19-00 год. за
місцем проживання позивача – м.
Маріуполь, пр. Леніна, 97-14.

В обґрунтування позовних
вимог ОСОБА_1 зазначив, що перебував у
шлюбі з відповідачкою, який розірвано
на підставі рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя у 30.09.2013
року. Від вказаного шлюбу сторони мають
дитину – сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу дитина мешкає
разом з відповідачкою, яка на
теперішній час чинить перешкоди у
спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною. Мирним
шляхом сторонам не вдалось домовитись
про порядок побачень та спілкування
ОСОБА_1 з дитиною, з огляду на викладене
позивач вимушений звернутись до суду
із даним позовом.

В судовому засіданні
позивач та його представник ОСОБА_4,
який діє на підставі договору про
надання правової допомоги, підтримали
вказані позовні вимоги та наполягали
на їх задоволенні з підстав, вказаних у
позові. ОСОБА_1 зауважив, що вважає
оптимальним порядок його спілкування з
дитиною, який ним зазначено у
прохальній частині позову, оскільки
такий порядок буде відповідати
інтересам дитини та є зручним для
позивача, враховуючи графік його
роботи та життєвий устрій.

Відповідачка в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала. Зауважила, що не чинить
перешкод у спілкуванні позивача з їх
сином. Зауважила, що запропонований
позивачем графік буде суперечити
інтересам дитини, оскільки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час
навчається у школі-інтернаті та у
вечері він повинен робити домашні
завдання, з огляду на що перебування
дитини у п'ятницю ввечері та в суботу в
перебігу дня порушить життєвий устрій
дитини та може негативно вплинути на
успішність дитини при її навчанні у
школі. Запропонувала встановити
наступний графік побачень дитини з
батьком: ОСОБА_1 має можливість щоденно
зранку відводити сина до школи.

Від представника третьої
особи на адресу суду надійшло
клопотання про розгляд справи в його
відсутність, з урахуванням наданого
висновку, відповідно до якого ССД
Жовтневої рай адміністрації вважає за
доцільне встановити наступний графік
побачень батька – ОСОБА_1 з малолітнім
сином – ОСОБА_1 Ігорем:щоденно зранку
відводити малолітню дитину до
загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ
ступенів № 11; щоп'ятниці забирати сина
після занять закінчення занять у
школі-інтернаті та до 18-00 год.
спілкуватись з ним за місцем
проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що позов
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню. При цьому суд виходить з
наступного.

Судом встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач та відповідачка
перебували у зареєстрованому шлюбі у
період з 14.02.2002 року. Згідно із рішенням
Жовтневого райсуду м. Маріуполя від
30.09.2013 року вказаний шлюб було
розірвано /а.с.9/

Відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_3 серії 1-НО № 102426 від
01.03.2007 року, ОСОБА_1 є батьком
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
ОСОБА_2 – його матір'ю /а.с.8/.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України (далі за текстом СК України)
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не

звільняє від обов'язків щодо дитини.

На теперішній час між
сторонами існує спір щодо порядку
спілкування ОСОБА_1 з малолітньою
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
сторони не можуть вирішити мирним
шляхом.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватись про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону
України «Про охорону дитинства»
дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів. Батьки, які проживають
окремо від дитини, зобов'язані брати
участь у її вихованні і мають право
спілкуватися нею, якщо судом визнано,
що таке спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом. За ч. 3 ст. 151 СК України батьки
мають право обирати форми та методи
виховання, крім тих, які суперечать
закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України,
той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язав брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до обгрунтувань,
викладених у позовній заяві ОСОБА_1,
останній вважає за доцільне визначити
наступний порядок спілкування та
побачень з дитиною: систематичні
побачення з сином кожної п'ятниці в
період з моменту закінчення занять
дини у школі до 18-00 год. за місцем
проживання позивача – м. Маріуполь, пр.
Леніна, 97-14; кожної суботи в період з 10-00
год. до 19-00 год. за місцем проживання
позивача – м. Маріуполь, пр. Леніна, 97-14.
Згідно із поясненнями позивача, які він
надав в судовому засіданні,
запропонований відповідачкою порядок
побачень з сином – кожен будній день
відводити дитину до школи, не є зручним
для нього, оскільки він працює, його
робочий день починається з « 08-00» год.
ранку, з огляду на що він не матиме
можливості встигати на роботу.

Проаналізувавши конкретні обставини
даної справи та норми діючого
законодавства, суд приходить до
висновку щодо доцільності
встановлення наступного порядку
спілкування ОСОБА_1 з малолітньою
дитиною – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:
систематичні побачення з сином
щоп'ятниці після закінчення занять
ОСОБА_3 у школі-інтернаті № 11 до 18-00 год.
за місцем проживання за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_2 без присутності матері –
ОСОБА_2 Встановлюючи вказаний порядок
побачень позивача з малолітньою
дитиною судом враховуються наступні
обставини

Відповідно до статті 4 "Конвенції про
контакт з дітьми" № ЕТS N 192,
ратифікованої в Україні 20.09.2006 р.,
дитина та її батьки мають право
встановлювати й підтримувати
регулярний контакт один з одним. Такий
контакт може бути обмежений або
заборонений лише тоді, коли це
необхідно в найвищих інтересах дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
обов'язків,особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення, в тому числі
стан психічного здоров'я одного з
батьків, зловживання ним алкогольними
напоями або наркотичними засобами.

На підставі ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Так, відповідно до
довідки-характеристики на ОСОБА_1,
виданою дільничним інспектором
Жовтневого РВ ММУ УМВС України в
Донецькій області 27.11.2013 року, ОСОБА_1,
який мешкає за адресою м. Маріуполь, пр.
Леніна, 97-14, за місцем проживання
характеризується з позитивної сторони,
у зловживанні спиртними напитками та
вживанні наркотичних засобів
помічений не був, на обліку у
Жовтневому РВ не перебуває, приводів на
порушення не має. Не підтримує зв'язків
з особами, які ведуть антигромадський
спосіб життя.

Згідно із актом обстеження умов
проживання ОСОБА_1 за адресою м.
Маріуполь, пр. Леніна, 97-14, складеного
комісією КСН «Хмельницький» 29.11.2013
року, вказано, що ОСОБА_1 не має
постійного офіційного місця роботи,
працює неофіційно. За вказаною адресою
разом із ОСОБА_1проживає його батьки –
мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6, які є
людьми похилого віку. Квартира
складається з трьох кімнат, загальна
площа квартири складає 71 кв. метрів,
жила – 57 кв. метрів.

Дві кімнаті у наведеній квартирі
зайняті батьками ОСОБА_1, іншу кімнату
займає ОСОБА_1 У кімнаті, яку займає
позивач є місце для відпочинку дитини.
У квартирі чисто, побутові та
сантехнічні умови знаходяться у
задовільному стані.

Наведені докази, на переконання суду,
свідчать про те, що спілкування ОСОБА_1
з дитиною та його участь у вихованні
малолітнього ОСОБА_3 не може зашкодити
інтересам дитини. Враховуючи вік
хлопчика, звичайни1 устрій життя
дитини, яка на теперішній час
навчається у першому класі
загальноосвітньої школи-інтернату № 11,
суд вважає за можливе спілкування
батька з дитиною у відсутності матері,
оскільки вік дитини вказує на те, що
хлопчик є вже самостійним та не
потребує постійного піклування матері.

Аналізуючи надані сторонами докази у
їх сукупності, суд вважає за доцільне
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково та визначити порядок
спілкування позивача із малолітньою
дитиною – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вигляді систематичних побачень
позивача з сином кожної п'ятниці в
період з моменту закінчення занять
дитини у школі № 11 до « 18-00» год. та
кожної суботи в період часу з « 12-00» год.
до « 18-00» год. за місцем проживання
позивача – м. Маріуполь, пр. Леніна, 97-14
без присутності матері – ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 16,17,60, 61, 88, 212,213, 215
ЦПК України, ст. ст. 151-153, 157, 159 СК
України, Конвенції про контакт з
дітьми, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Служба у справах дітей Жовтневої
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та визначення
порядку та способу участі у
спілкуванні з дитиною, - задовольнити
частково.

Встановити ОСОБА_1 час спілкування з
дитиною – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- щотижня в п'ятницю після закінчення
занять дитини у школі-інтернаті № 11 та
до « 18-00» год. та суботу, протягом шести
годин в проміжок часу з « 12-00» год. до «
18-00» год. за місцем проживання ОСОБА_1 –
м. Маріуполь, пр. Леніна, 97-15, без
присутності матері дитини – ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
особами, які приймали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участі у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя

О. Л. Соловйов