№ 2/269/1981/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2013 року Совєтський
районний суд міста Макіївка Донецької
області в складі:

головуючої судді Слабкіної
О.А.

при секретарі Савоськіній
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого
діє за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення суми боргу по розписці, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення суми боргу та судового збору.
Свої позовні вимоги викладені в
позовній заяві обґрунтовує тим, що
15.10.2012 року він позичив відповідачу
3000.00 грн., про що було відповідачем
написано розписку, в якій була
зазначена дата повернення позики. У
зазначений строк і до наступного часу
відповідач гроші не повернув, через що
він звернувся до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач
підтримав заявлені вимоги і просив суд
задовольнити його позов, при цьому
пояснив, що відповідач, коли просив
позичити гроші, зазначав, що ця сума
необхідна для погашення кредиту за
автомобіль. Відповідач дійсно керував
будівельним об’єктом і курирував всі
роботи, проте спрацювали по об’єкту
погано і заказник до кінця не
розрахувався із ним, у зв’язку з чим,
він нібито наполягав на написанні
зазначеної розписки. Але це іншій
випадок, і щодо боргу, який
зазначений у розписі відношення не
має. Судовий збір ним оплачений при
подачі позову, тому просить стягнути
з відповідача 229.41 грн. на його користь.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судове засідання з’явилась і вимоги
позивача підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання
з’явився та суду пояснив, що він ніяких
грошей у позивача не брав, а розписку
написав через те, що позивач є
власником фірми, де він працював і в
рахунок амортизації автомобіля та
будівельних матеріалів позивач його
вимусив написати таку розписку шляхом
шантажу, при цьому він зазначив у
розписці, що він нібито позичив 3.000.00
грн., ому просить суд відмовити у
задоволені позовних вимогу повному
обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази,
встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона передає у власність другій
стороні грошові кошти, а позичальник
зобов’язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Згідно ст. 1047 ч 2 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов’язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Наявною в матеріалах справи
розпискою підтверджено той факт, що між
позивачем та відповідачем фактично
був укладений договір позики, за якими
відповідач отримав від позивача
кошти, а саме три тисячі гривень 00 коп.
та зобов’язався повернути зазначені
кошти протягом двох тижнів, тобто
через 14 днів.

В судовому засіданні відповідач не
заперечував тому факту, що досліджену
у судовому засіданні розписку щодо
отримання коштів у позику у позивача
ОСОБА_1 у розмірі 3000.00 грн. він написав
власноручно.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що
вона працює ТОВ «Укрбудматеріал»
головним бухгалтером. Позивач є її
безпосереднім начальником, а
відповідач ОСОБА_3 працював у
зазначеній фірмі. Також, вона
пояснила, що у жовтні 2012 року, на даний
час дату точно не пам’ятає, на її
телефон подзвонив позивач, який сказав
їй, щоб вона ОСОБА_3 видала особисті
кошти позивача, які зберігаються у
неї, відповідно до розписки, яку
надасть ОСОБА_3 Так і відбулось до неї
прийшов ОСОБА_3, вона подивилась
розписку, де було зазначено, що
відповідач у позивача позичає три
тисячі гривень і зобов’язується
віддати протягом двох тижнів. Щодо
того факту, що відповідач написав
розписку шляхом шантажу, їй нічого не
відомо.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він
працює на фірмі позивача комерційним
директором і відповідач ОСОБА_3 також
працював. Йому відомо, що відповідач
брав у борг у ОСОБА_1 гроші. Так у
жовтні 2012 року він прийшов до позивача
в кабінет по виробничим справа, при
цьому була розмова між позивачем та
відповідачем щодо позики трьох тисяч
гривень.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що
він працював на підприємстві позивача,
проте не офіційно, а з іспитовим
строком і в той час йому відомо, що
ОСОБА_1 проводив нараду, де
розглядалось питання щодо
витребування грошей з ОСОБА_3 у
зв’язку з тим, що робітникам
необхідно було видати заробітну
платню за об’єкт, на якому працював
ОСОБА_3.

Суд, при постановлені даного
рішення не може прийняти до уваги
доводи відповідача ОСОБА_3 щодо
написання розписки під впливом
шантажу та з підстав щодо амортизації
автомобіля, оскільки в силу ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов’язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

В судовому засіданні
відповідачем не доведені суду
зазначені доводи, ані письмовими
доказами, ані іншими фактичними
доказами.

Крім того, свідок ОСОБА_4, після
наданих пояснень свідка ОСОБА_6,
пояснила суду, що свідок ОСОБА_6
дійсно мав іспитовий строк щодо
оформлення у фірму, тому взагалі бути
присутнім на нараді під керівництвом
позивача не міг, оскільки на
зазначеній нараді завжди присутні
тільки вона, як головний бухгалтер і
безпосередні начальники щодо
виконання робіт на фірмі.

Тож, суд, проаналізувавши
вищенаведене, вважає за необхідне
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу по розписці задовольнити у
повному обсязі та стягнути з
відповідача ОСОБА_3 суму боргу за
розпискою від 15.10.2012 року, тобто за
фактично укладеним договором позики
суму у розмірі 3000.00 гривень.

Крім того, відповідно до вимог
ст. 88 ЦПК України з відповідача
підлягає до стягнення сума судового
збору у розмір 229.41 грн. на користь
позивач, який підтверджений
квитанцією.

Керуючись ст. 1046 – 1050 ЦК України, на
підставі ст. ст. 11, 60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє
за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення суми боргу по розписці -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3
на користь ОСОБА_1 суму боргу у
розмірі 3000.00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.)
та судовий збір у розмірі 229.41 грн.
(двісті двадцять дев’ять грн. 41 коп.)

Рішення проголошене і може бути
оскаржене в Апеляційний суд Донецької
області, через даний суд протягом
десяти днів із дня оголошення рішення.

Суддя
О. А. Слабкіна