Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/7562/13-ц
Провадження № 2-о/270/182/2013
Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:
головуючого – судді Андрюшиної Л.А.,
народних засідателів: Ібініабянової
Н.О., Філатової Л.І., при секретарі
Свіягіній О.Е., за участю прокурора
Бабко В.В., адвоката ОСОБА_1,
представника комунальної установи
“Психіатрична лікарня №1 м. Макіївки”
ОСОБА_2, лікаря-психіатра ОСОБА_3,
представника органу опіки та
піклування Макіївської міської ради
ОСОБА_4, розглянувши у судовому
засіданні в залі суду в м. Макіївці
цивільну справу за заявою комунальної
установи “Психіатрична лікарня № 1 м.
Макіївки” про госпіталізацію у
примусовому порядку до психіатричного
закладу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
знаходиться в психіатричному закладі з
26 грудня 2013 року,-
До Центрально – Міського
районного суду м. Макіївки надійшла
заява комунальної установи
“Психіатрична лікарня № 1 м. Макіївки”
про госпіталізацію в примусовому
порядку до психіатричного закладу
ОСОБА_5. Заява обґрунтована тим, що
ОСОБА_5 26.12.2013 року о 12год.10хв. був
госпіталізований в КУ «Психіатрична
лікарня №1 м. Макіївки» по письмовій
заяві матері ОСОБА_6. На підставі цих
відомостей ОСОБА_5 був оглянутий
дільничним лікарем-психіатром ОСОБА_7 у
диспансерному відділені, який прийшов
до висновку про необхідність
госпіталізації у психіатричний
стаціонар для обстеження та лікування
ОСОБА_5 у зв’язку із наявністю у нього
тяжкого психічного розладу, внаслідок
чого останній вчиняє та виявляє
реальні наміри вчинити дії, що являють
собою безпосередню небезпеку для нього
та оточуючих. На підставі цих
відомостей ОСОБА_5 був оглянутий
в.о.зав. відділенням ОСОБА_3 у
приймальному відділені о 12год.10хв.
26.12.2013 року, яка прийшла до висновку про
необхідність госпіталізації у
психіатричний стаціонар для
обстеження та лікування ОСОБА_5 у
зв’язку із наявністю у нього тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого
пацієнт вчиняє та виявляє реальні
наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для нього та
оточуючих. 27.12.2013 року о 8.00год. ОСОБА_5
оглянутий комісією лікарів-психіатрів
КУ «Психіатрична лікарня № 1 м.
Макіївки», згідно ст. 16 Закону України
«Про психіатричну допомогу» і комісія
підтвердила обґрунтованість рішення
про госпіталізацію згідно із ст. 14
Закону України «Про психіатричну
допомогу», так як прийшла до висновку,
що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний
розлад та виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для нього та
оточуючих. Обстеження і лікування
ОСОБА_5 можливе тільки в умовах
стаціонару. Згода ОСОБА_8 на
госпіталізацію відсутня у зв’язку з
відмовою від запропонованої
госпіталізації, в зв»язку з чим просять
примусово госпіталізувати ОСОБА_5 у
психіатричний заклад на підставі ст.14
ЗУ «Про психіатричну допомогу»
Представник психіатричного
закладу КУ “Психіатрична лікарня № 1 м.
Макіївки” ОСОБА_2, який діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
підтримав подану заяву і суду пояснив,
що вперше у ОСОБА_5 змінилася поведінка,
коли він повернувся з Криму. Став
вказувати батькам на те, що
«неправильно живуть, гроші не заробили,
ремонт зробили неправильно». Постійно
висловлював претензії до батьків,
відмовився харчуватися разом із
смі»єю, пояснюючі це тим, що вони їдять
усе не те. Став ретельно турбуватися
про своє здоров»є, самостійно готував
їжу, щоденно робив зарядку. Перестав
спілкуватися з друзями, протягом
останнім тижнів нецензурно лаявся на
адресу батьків, що раніше за ним не
спостерігалося, став погрожувати
батькові, був негативистичним та
агресивним. З заяви матері вбачається,
що її син ОСОБА_5 з жовтня 2013 року
періодично буває збудженим, ображає її,
лається нецензурною лайкою, негативно
ставиться до батьків. Таким чином, на
підставі анамнестичних відомостей,
комісія лікарів – психіатрів прийшла
до висновку, що ОСОБА_5 в зв»язку з
наявністю тяжкого психічного розладу
виявляє реальні наміри вчинити дії, які
обумовлюють собою безпосередню
небезпеку для нього та оточуючих, а
тому потребує у примусовій
госпіталізації до психіатричного
Лікар-психіатр КУ “Психіатрична
лікарня № 1 м. Макіївки” ОСОБА_3, яка діє
на підставі довіреності, в судовому
засіданні також підтримала вимоги
викладені у заяві у повному обсязі і
просила її задовольнити. Суду пояснила,
що ОСОБА_5 до психіатричного закладу
потрапив вперше. При госпіталізації
контакт формальний. Ориєнтировка у
всіх видах збережена. В бесіді
переважні агресивність до батька,
хворобливих хвилювань не розкриває.
При його госпіталізації була врахована
заява батьків, діагноз йому не був
встановлений внаслідок того, що
сплинув маленький строк, але наявні
порушення мислення, емоцій, поведінки,
що свідчить про тяжкий психічний
розлад внаслідок чого пацієнт виявляє
реальні наміри вчинити дії, що являють
собою безпосередню небезпеку для нього
та оточуючих, в зв»язку з чим він
потребує в примусовій госпіталізації
до психіатричної лікарні.
Опитаний в судовому засіданні
ОСОБА_5 в судовому засіданні не дав
своєї згоди на його примусову
госпіталізацію до психіатричного
закладу, мотивуючи тим, що у нього з
батьками «холодні» стосунки. Раніше
вони проживали окремо, оскільки він
навчався і проживав у гуртожитку. На
теперішній час він не працює, так як не
може знайти себе роботу, оскільки є
інвалідом 2-ї групи внаслідок фізичних
вад. Але він перебуває на обліку як
безробітний та отримує допомогу по
безробіттю, а також отримує пенсію по
інвалідності. Спиртні напої та
наркотичні засоби він не вживає. Інколи
між ним та батьками трапляються сварки,
але він ніколи їм не погрожував і
будь-яких насильницьких дій по
відношенню до них не вчиняв і навіть не
міг би цього зробити, враховуючи його
фізичний стан здоров»я. Коли він учора
збирався піти з дому, батько накинувся
на нього, зв’язав його та відвіз до
психіатричної лікарні. Під час таких
дій батька, він дійсно сварився з ним,
так як був обурений його діями.
Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_9, який є батьком ОСОБА_5 суду
пояснив, що їх син, після того, як
повернувся з Криму почав навчати їх
життю, докоряв, що вони живуть
неправильно, харчуються неправильно,
став пред’являти претензії до матері,
що вона не годує його так, як він цього
бажає. Став ображати мати нецензурною
лайкою і його також, з»явилась агресія
у поведінці по відношенню до батьків.
Може син за щось і ображається на них,
але він вважає, що у його психічний
розлад, так як він вимагає нереальних
речей. До лікаря син не бажає
звертатися у добровільному порядку та
накинувся на нього, коли він це йому
запропонував, а тому він вважає, що сину
необхідно надати психіатричну
допомогу у примусовому порядку.
Представник органу опіки та
піклування виконкому Макіївської
міської ради – ОСОБА_4, яка діє на
підставі довіреності, в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення заяви, оскільки вважає, що
за своїм станом здоров»я на час
розгляду справи ОСОБА_5 не потребує в
примусовій госпіталізації до
психіатричного закладу, так як між ним
та батьками виникли конфліктні
Прокурор Бабко В.В. в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення заяви КМУ «Психіатрична
лікарня № 1 м. Макіївки» про
необхідність госпіталізації в
примусовому порядку до психіатричному
закладу ОСОБА_5, оскільки підстав, які
вказані в заяві для примусової
госпіталізації в психіатричний заклад
останнього не має, так як не доведено,
що ОСОБА_5 вчиняє або виявляє реальні
наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для нього та
Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви,
оскільки вважає, що поведінка ОСОБА_5 є
адекватною, а тому, на його думку, він
за станом психічного здоров»я на
теперішній час не потребує в наданні
йому психіатричної допомоги в умовах
Суд, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представника
психіатричного закладу ОСОБА_2,
лікаря-психіатра ОСОБА_3, представника
органу опіки та піклування виконкому
Макіївської міської ради ОСОБА_4, думку
прокурора та адвоката, думку ОСОБА_5, та
його батька ОСОБА_9 і дослідивши
матеріали справи, вважає, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України “Про
психіатричну допомогу ” дія вказаного
Закону поширюється на громадян
України, іноземців та осіб без
громадянства , які перебувають в
Відповідно до ст. 14 Закону України
“Про психіатричну допомогу ” особа,
яка страждає на психічний розлад, може
бути госпіталізована до
психіатричного закладу без її
усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника, якщо її
обстеження або лікування можливі лише
в стаціонарних умовах, та при
встановлені в особи тяжкого психічного
розладу, внаслідок чого: вона вчиняє
чи виявляє реальні наміри вчинити дії,
що являють собою безпосередню
небезпеку для неї чи оточуючих, або
неспроможна самостійно задовольнити
свої життєві потреби на рівні, який
забезпечує її життєдіяльність .
Згідно висновку комісії
лікарів-психіатрів № 1723/1 від 27 грудня
2013 року, комісія прийшла до висновку, що
у ОСОБА_5 визначається тяжкий психічний
розлад у виді порушення мислення,
емоцій, поведінки, так як він страждає
тяжким психічним розладом і виявляє
реальні наміри вчинити дії, що являють
собою безпосередню небезпеку для нього
та оточуючих. Примусову госпіталізацію
у відповідності зі ст. 14 Закону України
«Про психіатричну допомогу» вважають
Правові підстави для
госпіталізації особи до
психіатричного закладу в примусовому
порядку чітко визначені в статті 14
Закону України «Про психіатричну
допомогу». У поданій суду заяві
психіатричного закладу підставою для
примусової госпіталізації ОСОБА_5
зазначено наявність у нього тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого він
виявляє реальні наміри вчинити дії, що
являють собою безпосередню небезпеку
для нього та оточуючих. Але, в судовому
засіданні поясненнями
лікаря-психіатра, представника
психіатричного закладу та поясненнями
батька ОСОБА_5 не доведена та обставина,
що у зв»язку з наявністю у останнього
психічного розладу, він вчиняє чи
виявляє реальні наміри вчинити дії, що
являють собою безпосередню небезпеку
для нього чи оточуючих, або
неспроможній самостійно задовольнити
свої основні життєві потреби, на рівні,
який забезпечує його життєдіяльність.
Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_5 вірно орієнтований у просторі,
часі та своєї особі. Вірно вказав всі
свої анкетні дані. Суду дав логічні та
обґрунтовані пояснення щодо своєї
незгоди з примусовою госпіталізацією.
На всі питання суду та інших учасників
процесу дав чіткі, зрозумілі та
правильні відповіді. Обслуговує себе
самостійно та задовольняє свої основні
життєві потреби, не завдає нікому шкоди
і як не виявляв, так і не виявляє
реальні наміри вчинити дії, що являють
собою безпосередню небезпеку для нього
Аналізуючи надані докази, суд
вважає, що підстав, передбачених в
статті 14 Закону України «Про
психіатричну допомогу» для
госпіталізації ОСОБА_5 до
психіатричного закладу в примусовому
порядку на даний період часу немає,
оскільки висновок лікарів-психіатрів
не є категоричним. Як пояснив в
судовому засіданні представник
психіатричного закладу фактично
потрібно провести діагностування
ОСОБА_5. Діагноз ОСОБА_5 встановлений не
був. Висновок лікарів-психіатрів в тій
частині, що ОСОБА_5 виявляє реальні
наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для себе чи
оточуючих ніякими об»єктивними даними,
на час вирішення питання щодо його
примусової госпіталізації, не
підтверджений. На підставі вище
наведеного, суд приходить до висновку,
що підстави для госпіталізації особи
до психіатричного закладу в
примусовому порядку, що передбачені в
статті 14 Закону України «Про
психіатричну допомогу» не були
встановлені та доведені, а тому вважає,
що лише поведінка ОСОБА_5, його
ставлення щодо ведення домашнього
господарства, яке не збігаються зі
ставленням до цього його батькам,
внаслідок чого виникають конфлікти на
побутовому грунті в сім»ї, не можуть
свідчити про необхідність його
примусової госпіталізації до
психіатричного закладу, оскільки, як
зазначалося вище, в судовому засіданні
не було доведено, що внаслідок
психічного розладу ОСОБА_5 вчиняє чи
виявляє реальні наміри вчинити дії, що
являють собою безпосередню небезпеку
для нього чи оточуючих.
Керуючись ст. ст. 2,14,22 Закону України “
Про психіатричну допомогу ” від 22.02.2000
року, із змінами та доповненнями, ст. ст.
11, 209, 212,213-215, 279-282 ЦПК України, суд ,-
В задоволені заяви комунальної
установи “Психіатрична лікарня № 1 м.
Макіївки” про госпіталізацію у
примусовому порядку до психіатричного
закладу ОСОБА_5 – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя
Андрюшина Л.А.

Народні засідателі : 1/
ОСОБА_10

2/
ОСОБА_11