Справа № 209/5474/13-ц
Провадження № 2/209/1719/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2013 р.
Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі:

головуючого
Гнєзділова В.Є.

при секретарі
Глухової К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
товарна біржа «Дніпродзержинська», про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним, –

ВСТАНОВИВ:

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явилися, позов визнали.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не
з’явився, позов підтримав у повному
обсязі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2,ОСОБА_4 та ОСОБА_3, третя особа:
Товарна біржа «Дніпродзержинська», про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним. На обґрунтування своїх
позовних вимог зазначає, що 17 серпня 2000
року між ОСОБА_1 та відповідачами по
справі був укладений у письмовій формі
договір купівлі-продажу нерухомого
майна та зареєстрований в журналі
реєстрації біржових угод з нерухомістю
Товарної Біржі « Дніпродзержинська» за
№ 284. 17 серпня 2000 року даний договір
було зареєстровано в Бюро технічної
інвентаризації та належним чином
оформлений технічний паспорт на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на ім’я
позивача. В липні 2013 року ОСОБА_1
вирішив оформити договір дарування на
зазначену квартиру на ім’я свого сина,
та дізнався що являється власником
квартири на підставі біржової угоди,
яку необхідно узаконити, а саме
нотаріально посвідчити. На
сьогоднішній день оформити укладений
договір міє сторонами по справі не
можливо, оскільки вказана угода
зареєстрована в Дніпродзержинському
МБТІ, яке з 01 січня 2013 року не
функціонує, як орган державної
реєстрації. Оскільки відповідачі по
справі являлися законними власниками
квартири, ніяких перешкод в
розпорядженні майном не було, то вони
мали право відчужувати, тобто
продавати її. Фактично всі істотні
умови договору купівлі-продажу
нерухомого майна сторонами договору
були виконані. За домовленістю між ними
квартира продавцями була продана та
отримано кошти від покупця за нею та
ОСОБА_1, як покупцем прийнята вказана
квартира розташована за адресою:
АДРЕСА_2. Після передачі квартири в
власність ОСОБА_1, ним було здійснено
ремонт приміщення придбаної квартири,
оформлені всі необхідні реєстраційні
документи, прописані на даній житловій
площі син позивача ОСОБА_5 та онук
ОСОБА_6, відкриті особисті рахунки на
оплату квартири та комунальні послуги.
На протязі всього часу, після
здійснення факту купівлі-продажу
квартири, ОСОБА_1 щомісячно
сплачувалися рахунки за спожиті
комунальні послуги та всі необхідні
платежі по утриманню квартири. В
Дніпродзержинському БТІ на позивача
ОСОБА_1 було переоформлено технічний
паспорт на вищевказану квартиру та
зареєстровано право власності на неї.
Просить суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу №284 від 17 серпня
2000року нерухомого майна, (трикімнатної
квартири, житловою площею 37,2кв.м.), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,
укладений на Товарній Біржі
«Дніпродзержинська» між ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для державної
реєстрації нерухомого майна.

Позивач, ОСОБА_1, у відкрите судове
засідання не з’явився, але надав суду
заяву, згідно якої просить суд слухати
справу у судовому засіданні без його
присутності. Позов підтримав у повному
обсязі. Суд вважає можливим розглянути
справу за відсутності відповідачів,
згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання
не з’явилася, але надала суду заяву та
письмове пояснення в яких просить суд
слухати справу у судовому засіданні за
її відсутності позов визнала у повному
обсязі, проти задоволення позовних
вимог не заперечує. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Відповідач ОСОБА_4, згідно повного
витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть складеного
07 квітня 2008 року № 514 від, помер 04 квітня
2008 року, відповідно вимог ч.4 ст.25 ЦК
України, цивільна правоздатність
фізичної особи припиняється у момент
її смерті.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання
не з’явився, але надав суду заяву та
письмове пояснення в яких просить суд
слухати справу у судовому засіданні за
йог відсутності позов визнав у повному
обсязі, проти задоволення позовних
вимог не заперечує. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Товарної Біржі
«Дніпродзержинська» в судове
засідання не з’явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений згідно з
вимогами ст.74-76, 77 ЦПК України, а саме за
останнім місцезнаходженням. Заяв чи
клопотань суду надано не було, є
достатньо матеріалів про права та
відносини сторін, потрібність дачі
особистих пояснень третьою особою
відсутня, суд вважає за можливе
розглядати справу у його відсутності.

Судом досліджені докази по справі:

-          досліджені письмові докази
по справі шляхом оголошення їх у
судовому засіданні;

Вивчивши письмові докази, вивчивши
матеріали справи, з’ясувавши
обставини справи та дослідивши їх
доказами, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом
обставини та визначені до них
правовідносини.

17 серпня 2000 року. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, який згідно повного
витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть, помер 04
квітня 2008 року, було укладено договір
купівлі-продажу квартири розташованої
за адресою АДРЕСА_3, житловою площею 37,2
кв. м. Договір, згідно ст. 15 Закону
України від 10 грудня 1991 року «Про
товарні біржі», був укладений і
внесений в журнал реєстрації біржових
угод з нерухомістю під номером 284 на
Товарній біржі «Дніпродзержинська» та
зареєстрований 17 серпня 2000 року в Бюро
технічної інвентаризації м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області і належним чином оформлений
технічний паспорт на вищевказану
квартиру, тобто договір було укладено у
повній відповідності до діючого на той
час законодавства України. В липні 2013
року позивач виявив бажання вільно
реалізовувати своє право
розпоряджатися своєю власністю, а саме
ОСОБА_1 вирішив оформити договір
дарування зазначеної квартири,
розташованої за адресою АДРЕСА_3, на
ім’я свого сина, однак дізнався, що
договір купівлі – продажу належної
йому квартири не відповідає чинному
законодавству, оскільки він не був
посвідчений нотаріально. З цієї
причини позивач не може належну йому
квартиру продати, подарувати чи по
іншому розпорядитися без визнання
договору дійсним. Під час укладення
договору купівлі – продажу квартири
сторони виконали всі умови договору. На
момент укладення договору позивачу не
було відомо, що даний договір підлягає
нотаріальному посвідченню. Є
необхідність визнання судом договору
купівлі-продажу квартири дійсним.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Згідно ст.45 ЦК України 1963 року,
недодержання форми угоди, яку вимагає
закон, тягне за собою недійсність угоди
лише в разі, якщо такий наслідок прямо
зазначено в законі.

Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо
одна зі сторін повністю або частково
виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне
оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч.1 ст. 128 ЦК України 1963 року право
власності (право оперативного
керування) у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачене законом
чи договором.

Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України, суд може
визнати правочин дійсним, якщо буде
встановлено, що він відповідав
справжній волі особи, яка його вчинила,
а нотаріальному посвідченню
перешкоджала обставина, яка не
залежить від її волі.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд має
право визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов’язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов’язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про визнання угод
недійсними» від 28 квітня 1978 року з
подальшими змінами, з підстав
недотримання нотаріальної форми
визнаються недійсними тільки угоди,
які згідно чинному законодавству
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню, зокрема,
договори довічного утримання; застави,
купівлі-продажу, зокрема при придбанні
на біржових торгах, міни або дарування
житлового будинку (квартири) або його
(її) частини; Якщо така угода виконана
повністю або частково однією із сторін,
а друга сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд на
підставі ч.2 ст.220 ЦК України на вимогу
сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників має право визнати
угоду дійсною.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів...

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно вивчених судом матеріалів
справи, з’ясованих обставин справи,
які досліджені доказами, суд прийшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: товарна
біржа «Дніпродзержинська», про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним в зв’язку з тим, що як
встановлено у судовому засіданні,
договір купівлі-продажу квартири за
адресою: АДРЕСА_2 було укладено 17 серпня
2000року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачами по справі та виконано, як
сторонами даного договору усі вимоги
ст.655 ЦК України. На момент укладення
договору позивачу не було відомо, що
даний договір підлягає нотаріальному
посвідченню. В 2013 році позивач виявив
бажання вільно реалізовувати своє
право розпоряджатися своєю власністю,
однак у зв’язку з тим, що договір
купівлі – продажу належної йому
квартири не відповідає чинному
законодавству, оскільки він не був
посвідчений нотаріально, позивач не
може продати, подарувати чи по іншому
розпорядитися належним йому нерухомим
майном без визнання договору дійсним. Є
необхідність визнання договору
дійсним. Є підстави для задоволення
позову.

Встановлені судом факти і обставини
справи підтверджуються:

-          копією договору
купівлі-продажу нерухомого майна
/а.с.4/,згідно якого підтверджується
укладення 17 серпня 2000року договору
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4;

-          копією технічного паспорту
квартири /а.с.5-6/, згідно якого
підтверджується технічна
характеристика квартири за адресою:
АДРЕСА_2;

-          копією паспорту та
ідентифікаційного номеру ОСОБА_1,
ОСОБА_5, та свідоцтва про народження
ОСОБА_6 /а.с.7-9/, згідно якої
посвідчується особа позивача, її місце
реєстрації;

-          довідкою ТОВ «Інфо-Ком»
/а.с.10/, згідно якої підтверджується
склад сім`ї;

-          квитанції /а.с.11-12/, згідно
якої підтверджується факт сплати
судового збору;

-          висновок про ринкову
вартість об’єкта нерухомості від 22
жовтня 2013 року /а.с.13-14/, згідно якого
підтверджується ринкова вартість
квартири розташованої за адресою:
АДРЕСА_2;

-          копія довідки №76,
сертифікату № 12639/11, кваліфікаційного
свідоцтва оцінювача, посвідчення про
підвищення кваліфікації оцінювача,
свідоцтва /а.с.15-19/, згідно яких
підтверджується дозвіл на практичну
оціночну діяльність;

-          копією актового запису про
смерть № 514 від 07 квітня 2008 року, повний
витяг з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть /а.с.22-24/,
згідно яких підтверджується факт
смерті ОСОБА_4

На підставі ст. 25, 45, ч.2 ст.47, 128 ЦК
України 1963р., ст. 219, ч.2 ст.220, 638,655 ЦК
України, п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про визнання угод
недійсними» від 28 квітня 1978 року,
керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60, ч.2 ст.158, ч.4
ст.174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позов, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: товарна біржа
«Дніпродзержинська», про визнання
договору купівлі-продажу дійсним –
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу № 284
від 17 серпня 2000 нерухомого майна,
(трикімнатної квартири, житловою
площею 37,2кв.м.), що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3, укладений на Товарній
Біржі «Дніпродзержинська» між ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для державної
реєстрації нерухомого майна – дійсним.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська
В.Є.
Гнєзділов