Провадження № 2-о/742/159/13
унікальний № 742/5380/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2013 року Прилуцький
міськрайсуд Чернігівської області в
складі: головуючого – судді Кантур
А.М.при секретарі Геєць О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Прилуки справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту родинних
відносин,визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Згідно наданого заявницею ОСОБА_1
свідоцтва 1У-ЯР№380981 від 14.04.1959р.,вона за
дівочим прізвищем ОСОБА_2 народилася 12
березня 1959 року в с.Білорічиця
Малодівицького(тепер-Прилуцького)
району Чернігівської області,в
актовому запису за №21 від

3.04.1959р. про цю подію її батько не
зазначений,а матір»ю записана
ОСОБА_3,яка у віці 53 років померла 5
листопада 1985р.у згаданому с.Білорічиця
(а.с.9,13).За паспортом на ім»я заявниці
ОСОБА_1,вона народилася 12 березня 1959р. в
с.Білорічиця Прилуцького району
Чернігівської області,
21.01.1978р.зареєструвала в
Безбородьківській сільраді
Драбівського району Черкаської
області з ОСОБА_4(1956року
народження)шлюб,який розірваний між
ними 3.10.2000р.Соснівським райвідділом
РАГС м.Черкас і зареєстрований
повторно 10.02.2004р.Мєщанським відділом
ЗАГС управління ЗАГС Москви),мають
спільну дочку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,
місце проживання заявниця реєструвала
відповідно 5.06.1987р.і9.02.2001р.в м.Черкаси,
вул.Смілянська №126/2, кв.№142, та
вул.Чигиринська, №48, кв.№30, а з 4.06.
2013р.по цей час - в будинку№2 по вул.
Перемоги с.Білорічиця Прилуцького
району (а.с.4-6,10-12).

Як зазначає у заяві ОСОБА_1, її мати
ОСОБА_3 проживала однією сім»єю у
фактичному шлюбі з ОСОБА_6, і тому він не
був записаний батьком у свідоцтві про
її (заявниці) народження згідно Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 8
липня 1944року «Про збільшення держвної
допомоги вагітним жінкам,багатодітним
і одиноким матерячм,посилення охорони
материнства і дитинства,про
встановлення найвищого ступеня
відзнаки – звання «Мати-героїня»і
заснування ордена «Материнська слава»
та медалі «Мелаль материнства»,при
народженні позашлюбної дитини в ЗАГСі
вона записувалася на прізвище матері з
присвоєнням їй імені та по батькові за
вказівкою матері.Після смерті її
матері ОСОБА_3О.і 3.07.2002р.його
співмешканки ОСОБА_7(ІНФОРМАЦІЯ_2)
ОСОБА_6до своєї смерті 28.08. 1999р.постійно
проживав в будинку№6 по вул.Немченка
с.Білорічиця Прилуцького району, його
вона (заявниця) поховала за власні
кошти,бо інших дітей та родичів він не
мав і не залишив заповіту(а.с.13-16).Тому
заявниця ОСОБА_1просить суд установити
той факт,що вона є рідною дочкою
померлого ОСОБА_6,уточнивши
додатково,що той за свого життя
визнавав її дочкою- проживав разом з її
матір»ю та нею,забезпечував її житлом,
виховував та утримував її,чому вона і
має намір успадкувати 4,85 умовних
кадастрових гектарів без визначення
меж цієї частки в натурі у ВАТ
«Білорічицький»,які належали йому на
підставі виданного 18.04.1997р. Прилуцькою
райдержадміні страцією сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії
ЧН№0303631 згідно з її рішенням №125 від
14.04.1997р.(а.с.17,25-26).

В судовому засіданні заявниця та її
представник підтримали змінені вимоги,
представник Прилуцької
райдержадміністрації їх визнав,а
представник територіальної громади
с.Білорічиця в особї однойменної
сільради до суду не явився,але передав
довідку Білорічицького сільського
голови№456 від 4.11.2013р.про те,що заявниця
ОСОБА_1до 1976 р.дійсно проживала та була
зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3(до
перейменування – Привалова), будинок
№6(а.с.27),чим також визнав заявлені
вимоги.

Окрім того,в судовому засіданні
свідки ОСОБА_8та ОСОБА_9підтвердили,що
вони обоє народилися в с.Білорічиця
Прилуцького району,разом з заявницею
ОСОБА_1С.(тоді-Сонець) навчалися в
місцевій середній школі,до закінчення
якої остання проживала разом зі своєю
матір»ю в будинку ОСОБА_6,він називав її
своєю дочкою,виховував та матеріально
утримував її,як у всіх сільських
родинах,він весь час знався з нею,і
заявниця за свої кошти похонила
його,інших дітей та родичів у нього не
було,і кожен з них (свідків) лише по
даній справі дізнався про те,що
покійний ОСОБА_6не був записаний
батьком заявниці у свідоцтві про її
народження.

За таких обставин суд вважає
доведеним заявницею той факт,що
померлий ОСОБА_6за свого життя визнавав
себе її батьком за
підставами,передбаченими ч.3 ст.53
чинного на той час КпШС Української
РСР,тобто спільного проживання та
ведення спільного господарства ним з
матір»ю заявниці до народження
останньої,спільне виховання та
утримання ними цієї дитини піля того ,у
зв»язку з чим вона буде вправі
спадкувати після нього по першій черзі
спадкоємців,а подана нею і
розглядувана судом заява підлягає
задоволенню для зазначеної в її ній
мети.

Тому на підставі
наведенного,керуючися
ст.ст.209,212-215,218,234,256,259 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Установити той факт,що померлий 28
серпня 1999 року ОСОБА_6 за свого життя
визнавав себе батьком заявниці ОСОБА_1
(на той час – ОСОБА_3) ОСОБА_10,народженої
ОСОБА_3 12 березня 1959 року в с.Білорічиця
Прилуцького району Чернігівської
області.

На рішення протягом 10 днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя
А. Кантур