РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8568/13-ц

пр. № 2/759/4237/13

24 грудня 2013 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі суду :
суддя Величко Т.О. при секретарі
Голубенко Т.В., Самайда А.В. розглянувши
цивільну справу

за позовом ОСОБА_1;

до ПАТ Страхова компанія
«Нова»;

ТОВ "Таксі-Каштан", ЗАТ
"Європейський страховий альянс",
ОСОБА_2, ОСОБА_3

про відшкодування шкоди
завданої внаслідок ДТП, -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 в червні 2013 року
звернулася до Святошинського
районного суду м. Києва з позовом з
урахуванням збільшення розміру позов н
вимог (а.с.96-101, 201-203) до ПАТ Страхова
компанія «Нова»; ТОВ "Таксі-Каштан", ЗАТ
"Європейський страховий альянс",
ОСОБА_2,ОСОБА_3, посилаючись на те, що
08.07.2006 року на проспекті Перемоги в м.
Києві відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів: ЗАЗ-Деу
д.н.з.НОМЕР_5, який належить ТОВ
"Таксі-Каштан", який по Договору оренди
легкового автомобіля від 27.04.2006 року
перебував в оренді у ФОП ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована в ЗАТ
"Європейський страховий альянс" який на
відповідних правових підставах
керував вказаним транспортним засобом,
в якому перебувала позивач ОСОБА_1. В
результаті грубого порушення правил
дорожнього руху водієм автомобіля "ГАЗ
3302" д.н.з. НОМЕР_2, водієм якого був
відповідач ОСОБА_3, який перебував у
трудових відносинах з ПП "Контакт",
діяльність якого припинено за рішенням
суду 24.10.2011 року, цивільна правова
відповідальність якого була
застрахована в ПАТ "Страхова компанія
"Нова" який скоїв зіткнення з
автомобілем
"Нісан-Прем"єра"д.н.з.НОМЕР_6, яким
керував гр.ОСОБА_4, який після цього
зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Део"
д.н.з.НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_2,
внаслідок чого гр. ОСОБА_4 були завдані
тілесні ушкодження середньої тяжкості,
пасажиру даного автомобіля гр. ОСОБА_5
були завдані тілесні ушкодження, які
спричинили смерть, а пасажиру
автомобіля ЗАЗ-Деу д.н.з.НОМЕР_5,
завдані тілесні ушкодження середньої
тяжкості.

Позивач зазначала, з посиланням
на вимоги ст.ст.1182,1194,1195, ст. 23 Закону
України "Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", з урахуванням ступені вини
кожного з відповідачів, просила суд
позов задовольнити та стягнути з ПАТ
Страхова компанія «Нова» в рамках
ліміту відповідальності шкоду
заподіяну життю у розмірі 8670,00 грн., за
шкоду заподіяну майну у розмірі 2 080,46
грн. Всього на загальну уму 10 750,46 грн.
Стягнути з ТОВ "Таксі-Каштан"
відшкодування шкоди завданої
каліцтвом у розмірі 20646,00 грн,
компенсацію часткової втрати
професійної працездатності у розмірі 2
867,50 грн, моральну шкоду у розмірі 121 225,00
грн. Всього на загальну суму 144 738,50 грн.
Стягнути з відповідача ЗАТ
"Європейський страховий альянс"
моральну шкоду у розмірі 2 550,00 грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну
шкоду у розмірі 5000 грн.00 коп. Стягнути з
відповідача ОСОБА_3 шкоду завдану
каліцтвом у розмірі 20646,00 грн,
компенсацію часткової втрати
професійної працездатності у розмірі 2
867,50 грн, моральну шкоду у розмірі 121 225,00
грн. Всього на загальну суму 144 738,50 грн.

В судовому засіданні представник
відповідач ПАТ Страхова компанія
«Нова» у судовому засіданні проти
позову заперечували подали письмові
заперечення проти позову (а.с.151-156)
зазначали, що відповідно до ст. 24
Закону України "Про обов"язкове
страхування цивільно-правої
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" межах ліміту
відповідальності позивачу було
здійснено підтверджені витрати та було
виплачено страхове відшкодування
24.09.2007 року у розмірі 14050,82 грн, т.б.
обґрунтовані витрати, які пов"язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням та
реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров"я,
медичним піклуванням, лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів. Та зазначали, що страховик
не має правових підстав для
відшкодування Позивачу витрат за
придбання взуття, відвідування басейну
і спортзалу та витрат пов»язаних із
хімічною чисткою та ремонтом одягу
придбання квитків.

В судовому засіданні представник
відповідача ТОВ "Таксі-Каштан" проти
позову заперечував, надав письмові
заперечення проти позову (а.с.157-168)
зазначав, що дійсно власником
автомобіля ЗАЗ-Деу д.н.з.НОМЕР_5, є ТОВ
"Таксі-Каштан", який по Договору оренди
легкового автомобіля від 27.04.2006 року
перебував в оренді у ФОП ОСОБА_2, який
на відповідних правових підставах
керував вказаним транспортним засобом
в якому перебувала позивач ОСОБА_1, а
тому у порядку ч.2 ст. 1187 ЦК України
стягнення з ТОВ "Таксі-Каштан" шкоди
підстав не має. Відповідач також
зазначав, що відповідно до п.1 ч.2 ст.1167
ЦК України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, фізичної чи
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров"я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки, а тому
враховуючи те, що в діях ТОВ
"Таксі-Каштан" не встановлено вини, то і
підстав для стягнення моральної шкоди
на користь позивача також не має.
Представник відповідача також не
визнав позовні вимоги в частині
стягнення від шкоди завданої каліцтвом
та компенсацію часткової втрати
професійної працездатності,
посилаючись на те, що згідно п. 26.1 та 26.2
ст.26 Закону України "Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у зв"язку із
стійкою втратою працездатності
потерпілим відшкодовуються доходи, не
отримані потерпілим у результаті
стійкої втирати потерпілим
працездатності (інвалідності), які не
відшкодовуються за рахунок іншого
обов"язкового виду страхування, з
посиланням на ст.ст. 1195.1202 ЦК України, та
відсутністю доказів про встановленні
позивачу інвалідності просить суд у
задоволенні позовних вимог відмовити у
цілому.

Представник відповідача ОСОБА_3
проти позову заперечував
частково,подав письмові заперечення
проти позову (а.с.169-175) при ухваленні
рішення суду просив врахувати стан
здоров"я ОСОБА_3,

Відповідач ЗАТ "Європейський
страховий альянс", належним чином
повідомлений у судове засідання
уповноваженого представника не
направив, заперечень проти позову не
подав.

Відповідач ОСОБА_2, у судовому
засіданні проти позову заперечував, не
вважав себе винною особою, просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін у
справі та їх представників, дослідивши
письмові докази наданими сторонами у
справі в обґрунтування позовних вимог
та заперечень проти позову встановив
наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов»язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що згідно
Постанови Святошинського районного
суду м. Києва від 10.07.2007 року ОСОБА_3 був
обвинувачений у скоренні злочину
передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та
звільнений від відповідальності (
а.с.9,10).

Судом встановлено, що внаслідок ДТП,
яке мало місце 08.07.2006 року, з вини
відповідача ОСОБА_3 на відновлення
свого стану здоров»я ушкодженого
внаслідок каліцтва позивачем подано
належні докази, оскільки відповідачами
не доведено, та не повідомлено про
підстави звільнення від доказування у
порядку ст. 61 ЦПК України, що такі
витрати не пов»язані з відновленням
стану здоров»я та не дотриманням
реабілітаційної програми по
відновленню стану здоров»я ОСОБА_1,
(а.с.21-76,82-83,103-142).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Судом встановлено, що згідно
заперечень проти позову ПАТ Страхова
компанія «Нова»; (а.с.151) останньою в
межах ліміту відповідальності було
виплачено позивачу на підсіві наданих
письмових доказів страхове
відшкодування у розмірі 14050,82 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону
України «Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" шкодою заподіяною життю та
здоров»ю потерпілого внаслідок ДТП є:
шкода пов»язаннна з лікуванням
потерпілого, шкода пов»язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим,шкода пов»язана із стійкою
втратою працездатності потерпілим,
моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв»язку із
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я.

Згідно п.2 ст. 24 «Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів"

Згідно ст. 26 Закону України «Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, пов'язана із стійкою
втратою працездатності потерпілим
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, відшкодовується у розмірах,
визначених відповідно до Цивільного
кодексу України у разі встановлення III
групи інвалідності - 12 мінімальних
заробітних плат у місячному
розмірі,встановлених законом на дату
настання страхового випадку.

Судом встановлено, що згідно довідки
МСЕК ( а.с.33) позивачу було встановлено
третю групу інвалідності з 30.10.2006 року,
а тому суд дійшов висновку, що з
відповідача ПАТ Страхова компанія
«Нова» підлягають стягненню шкода
заподіяна життю у розмірі 4500 грн, з
розрахунку 375 грн. на дату призначення
інвалідності.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України
особа, яка завдала шкоди каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров»я фізичній
особі, зобов»язана відшкодувати
потерпілому додаткові витрати
викликані необхідністю посиленого
харчування, санаторно-курортного
лікування, придбання ліків,
протезування, стороннього догляду.

Судом встановлено, що згідно
висновку МСЕК ( а.с.33-36) позивачу ОСОБА_1
встановлено третю групу інвалідності з
30.10.2006 року до 01.06 2013 року, та в даний час
доказів щодо встановлення групи
інвалідності суду не подала.

Відповідно до ч.2 ст. 1166 Цивільного
кодексу України, особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України
якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, які спільно завдали
шкоди, зобов»язані її відшкодувати
незалежно від їхньої вини.

Згідно п. 8 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» від 01.03.2013 року №4 шкода, завдана
кількома особами, відшкодовується
кожною з них у частці, завданій нею (у
порядку часткової відповідальності).
Особи, які спільно завдали шкоди, тобто
завдали неподільної шкоди
взаємопов'язаними, сукупними діями, або
діями з єдністю наміру, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому
самому порядку відповідають особи, які
здійснюють діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки іншим особам.
Спір про відшкодування шкоди, завданої
при цьому самим джерелам підвищеної
небезпеки кожним із їх володільців
перед іншим із них, вирішується за
правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода,
завдана одному з володільців із вини
іншого, відшкодовується винним; не
відшкодовується шкода, завдана
володільцю лише з його вини; за
наявності вини всіх володільців розмір
відшкодування визначається судом у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення
(тобто залежно від ступеня вини
кожного); у разі відсутності вини
володільців у взаємному завданні шкоди
жоден із них не має права на
відшкодування. Суди мають розрізняти
випадки, коли внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
шкоди завдано самим володільцям цих
джерел, від випадків, коли шкоди
завдано іншим особам (наприклад,
пасажирам, пішоходам). У цьому випадку
особи, які спільно завдали шкоди,
зобов'язані її відшкодувати незалежно
від їхньої вини (частина друга статті
1188 ЦК). При цьому солідарний боржник,
який відшкодував спільно завдану
шкоду, має право вимагати з кожного з
інших завдавачів шкоди частку
виплаченого потерпілому
відшкодування. Оскільки боржник, який
виконав солідарне зобов'язання, має
право зворотної вимоги, тобто стає
кредитором за регресним зобов'язанням
до інших боржників, розподіл
відповідальності солідарних боржників
один перед одним (визначення часток) за
регресним зобов'язанням здійснюється
на загальних підставах за правилами
статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що
відповідає ступеню вини кожного з
боржників.

Згідно п. 25 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» від 01.03.2013 року №4 Страхове
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю потерпілого в
дорожньо-транспортній пригоді, а також
особам, яким завдано шкоди смертю
годувальника, та витрати на поховання,
якщо смерть потерпілого настала в
результаті страхового випадку,
здійснюються в порядку, передбаченому
параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III
Закону № 1961-IV.

При цьому страховому
відшкодуванню підлягають і додаткові
витрати, зумовлені необхідністю
посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо. Потреба у
додаткових витратах встановлюється
висновком медико-соціальної
експертної комісії.

При вирішенні спорів про страхове
відшкодування у наведених вище
випадках суди повинні застосовувати
положення Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та враховувати
відповідні роз'яснення, надані у
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» (з відповідними змінами та
доповненнями).

Відповідно до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 року № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
зазначено, що шкода. Заподіяна кількома
особами, відшкодовується кожною з них у
частці заподіяній нею ( в порядку
часткової відповідальності). Особи, які
спільно заподіяли шкоду, т.б. заподіяли
неподільну шкоду взаємопов»язаними,
сукупними діями або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим. В
такому ж порядку відповідають
володільці джерел підвищеної
небезпеки за шкоду заподіяну внаслідок
взаємодії джерел підвищеної небезпеки
іншим особам.

Оскілки судом встановлено факт
заподіяння майнової та моральної шкоди
в результаті взаємодії двох джерел
підвищеної небезпеки, а саме: 08.07.2006
року на проспекті Перемоги в м. Києві
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів: ЗАЗ-Деу
д.н.з.НОМЕР_5, який належить ТОВ
"Таксі-Каштан", який по Договору оренди
легкового автомобіля від 27.04.2006 року
перебував в оренді у ФОП ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована в ЗАТ
"Європейський страховий альянс" який на
відповідних правових підставах
керував вказаним транспортним засобом,
в якому перебувала позивач ОСОБА_1. В
результаті грубого порушення правил
дорожнього руху водієм автомобіля "ГАЗ
3302" д.н.з. НОМЕР_2, водієм якого був
відповідач ОСОБА_3, який перебував у
трудових відносинах з ПП "Контакт",
діяльність якого припинено за рішенням
суду 24.10.2011 року, цивільна правова
відповідальність якого була
застрахована в ПАТ "Страхова компанія
"Нова", який скоїв зіткнення з
автомобілем
"Нісан-Прем"єра"д.н.з.НОМЕР_6, яким
керував гр.ОСОБА_4, який після цього
зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Део"
д.н.з.НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_2,
внаслідок чого гр. ОСОБА_4 були завдані
тілесні ушкодження середньої тяжкості,
пасажиру даного автомобіля гр. ОСОБА_5
були завдані тілесні ушкодження, які
спричинили смерть, а пасажиру
автомобіля ЗАЗ-Деу д.н.з.НОМЕР_5,
завдані тілесні ушкодження середньої
тяжкості - суд дійшов висновку, що
джерела підвищеної небезпеки
автомобілі: ЗАЗ-Деу д.н.з.НОМЕР_5, ГАЗ 3302"
д.н.з. НОМЕР_2 - є солідарними боржниками.

Оскільки Страховою компанією «Нова»
позивачу частково відшкодовано
страхове відшкодування в межах ліміту
відповідальності, то суд дійшов
обґрунтованого висновку, що вказаний
відповідач в межах ліміту
відповідальності (Поліс страхування
№ВА1335345) має відшкодувати позивачу
заподіяну шкоду життю у розмірі 8 670,00
грн., шкоду заподіяну майну 2 080,46 грн.
Всього на загальну суму: 10 750.46 грн.

Оскільки автомобіль ЗАЗ-Деу
д.н.з.НОМЕР_5, який належить ТОВ
"Таксі-Каштан", який по Договору оренди
легкового автомобіля від 27.04.2006 року
перебував в оренді у ФОП ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована в ЗАТ
"Європейський страховий альянс" який на
відповідних правових підставах
керував вказаним транспортним засобом,
в якому перебувала позивач ОСОБА_1, який
заподіяв неподільну шкоду
взаємопов»язаними, сукупними діями або
діями з єдністю наміру, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілим. В такому ж порядку
відповідають володільці джерел
підвищеної небезпеки за шкоду
заподіяну внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки іншим особам.

Відповідно до ст. 1202 ЦК України
встановлений порядок відшкодування
шкоди встановленої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров»я. щомісячними
платежами.

Позивач у справі просила суд
встановити щомісячний платіж в межах
мінімальної заробітної плати на
травень 2013 року, що становила 1147,00 грн,
протягом наступних трьох років та
оплатити одноразовим платежем
відповідно загальна сума за 36 місяців
становить 41292,00 грн. та поділити між
відповідачами ТОВ «Таксі-Каштан» та
ОСОБА_3 по 20 646,00 з кожного.Оскільки
позивач не подала суду докази про
продовження їй групи інвалідності, суд
вважає що вказана позовна вимога
підлягає задоволенню частково з
вказаних відповідачів за травень 2013
року у розмірі 1147,00 грн, одноразово,з
кожного.

Відповідно до п.1 ст. 1197ЦК України
передбачено, що розмір втраченого
фізичною особою внаслідок каліцтва або
іншого ушкодження здоров»я заробітку
(доходу) підлягає відшкодуванню,
визначається у відсотках від
середньомісячного заробітку (доходу),
який потерпілий мав до каліцтва, або
іншого ушкодження здоров»я, з
урахуванням ступеня втрати потерпілим
працездатності , а за її відсутності
загальної працездатності.

Згідно заявлених позовних вимог
позивач просила суд сплатити
п»ятикратний розмір мінімальної
заробітної плати 1147,00 грн. ( мінімальна
заробітна плата станом на травень 2013
року) , що становить 5 735,00 та поділити її
між відповідачами ТОВ «Таксі-Каштан»
та ОСОБА_3 по 2 867,50 грн. з кожного.
Оскільки позивач не довела суду
доказами про розмір її заробітку, який
вона мала до ушкодження здоров»я, не
довела суду доказами про ступеня
втрати потерпілим працездатності , а
за її відсутності загальної
працездатності, вказана позовна вимога
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 закону України
«Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» моральна шкода, що полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
потерпілий - фізична особа зазнав у
зв»язку із каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров»я, доведена
позивачем належними та допустимими
доказами, частково, та підлягає
відшкодування у зменшеному судом
розмірі відповідачів ТОВ
«Таксі-Каштан», ОСОБА_3, ОСОБА_2 у
розмірі 5000 грн. 00 коп. з кожного, з ЗАТ
"Європейський страховий альянс" (Поліс
№ВА2352712), у розмірі 2550,00 грн. враховуючи
неподільну шкоду взаємопов»язаними,
сукупними діями або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим. В
такому ж порядку відповідають
володільці джерел підвищеної
небезпеки за шкоду заподіяну внаслідок
взаємодії джерел підвищеної небезпеки
іншим особам. В решті позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів необхідно стягнути
судові витрати, пропорційно до розміру
задоволеної частини позовних вимог.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 1166, 1167,
1187,1188,1191,1195,1197,1202, ЦК України, ст.ст. 10, 11,
57-61, 88, 208-209, 212-218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія
«Нова» (м.Київ вул. Туполєва,7в, ) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
відсутній згідно дозволу ДПІ, страхове
відшкодування у розмірі 10 750 ( десять
тисяч сімсот п»ятдесят) грн. 46 коп.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія
«Нова» (м.Київ вул. Туполєва,7в, ) судові витрати
пропорційно до розміру задоволеної
частини позовних вимог у розмірі 57
(п»ятдесят сім) грн.35 коп. на користь
держави.

Стягнути з ТОВ «Таксі-Каштан» (03680
м. Київ вул. Службова.5, )
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код відсутній згідно
дозволу ДПІ, витрати пов»язані з
каліцтвом у розмірі 1 147( одна тисяча сто
сорок сім) гр.00 коп. та моральну шкоду у
розмірі 5000 ( п»ять тисяч) грн. 00 коп.
Всього на загальну суму 6147 (шість тисяч
сто сорок сім),00 грн.

Стягнути з ТОВ «Таксі-Каштан» (03680
м. Київ вул. Службова.5, )
судові витрати пропорційно до розміру
задоволеної частини позовних вимог у
розмірі 3 (три) грн. 00коп. на користь
держави.

Стягнути з ЗАТ «Європейський
страховий альянс» (01004м. Київ
вул.Басейна,7в, ) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код відсутній згідно
дозволу ДПІ,моральну шкоду у розмірі 2550
( дві тисячі п»ятсот п»ятдесят) грн. 00
коп.

Стягнути з ЗАТ «Європейський
страховий альянс» (01004м. Київ
вул.Басейна,7в, ) судові
витрати пропорційно до розміру
задоволеної частини позовних вимог у
розмірі 57 (п»ятдесят сім) грн.35 коп. на
користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2, Фізичної особи
підприємця, проживаючого за адресою
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код відсутній згідно
дозволу ДПІ моральну шкоду у розмірі 5000
( п»ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, Фізичної особи
підприємця, проживаючого за адресою
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3
судові витрати пропорційно до розміру
задоволеної частини позовних вимог у
розмірі 57 (п»ятдесят сім) грн.35 коп. на
користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого за адресо АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце
роботи не відоме на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
відсутній згідно дозволу ДПІ, витрати
пов»язані з каліцтвом у розмірі 1 147(
одна тисяча сто сорок сім) гр.00 коп. та
моральну шкоду у розмірі 5000 ( п»ять
тисяч) грн. 00 коп. Всього на загальну
суму 6147 (шість тисяч сто сорок сім),00
грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого за адресо АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце
роботи не відоме) судові витрати
пропорційно до розміру задоволеної
частини позовних вимог у розмірі 3 (три)
грн. 00коп. на користь держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Святошинський районний суд м. Києва,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з часу його
проголошення. У разі відсутності осіб,
протягом десяти днів з часу отримання
копії рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко