Справа № 315/1552/13-ц
Номер провадження № 2/315/541/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

головуючого судді:

Каракай Н.Д.,

при секретарі судового засідання:

Долженко О.О.,

за участі прокурора:

Лукаша Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Гуляйполе
цивільну справу за позовною заявою
Гуляйпільської районної державної
адміністрації Запорізької області в
особі органу опіки та піклування в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про
позбавлення батьківських прав,
встановлення піклування та стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

До Гуляйпільського районного суду
Запорізької області 15 жовтня 2013 року
надійшла позовна заява Гуляйпільської
районної державної адміністрації
Запорізької області в особі органу
опіки та піклування в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3, про позбавлення
батьківських прав, встановлення
піклування та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача зазначив, що
відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
фактично проживає АДРЕСА_2 та має
малолітню дочку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
яка проживає за адресою: АДРЕСА_3
Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області № 2-648/2007 від
15.10.2007 року матір дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, було позбавлено
батьківських прав. Цим же рішенням суду
ОСОБА_1 була передана на виховання
батьку - ОСОБА_2. З 2007 року по 2013 рік
ОСОБА_2 мешкав в м. Гуляйполі разом зі
співмешканкою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, її
малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8
та своєю малолітньою дочкою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4. За час їх спільного
проживання ОСОБА_2 проявив себе з
негативної сторони, був засуджений за
збут наркотичних речовин та за
неодноразові випадки насильства в
родині по відношенню до малолітніх
дітей.

Далі, представником позивача у позові
зазначалося, що 06.06.2010 року до служби у
справах дітей Гуляйпільської
райдержадміністрації надійшло
повідомлення щодо насильства з боку
ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8. Згідно вироку
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області № 1-143/2010 від 27.10.2010
року ОСОБА_2 був засуджений за ст. 125 КК
України за нанесення легких тілесних
ушкоджень малолітньому ОСОБА_6. 25.07.2011
року до служби у справах дітей
Гуляйпільської райдержадміністрації
надійшло повідомлення від
Гуляйпільської ЦРЛ про факт насильства
зі сторони ОСОБА_2 по відношенню до
малолітнього ОСОБА_6. Факт насильства
підтвердився, але згідно постанови
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області №1-129/2011 від 18.10.2011
року ОСОБА_2 попав під амністію, і був
звільнений від кримінальної
відповідальності. 06.09.2013 року до служби
у справах дітей Гуляйпільської
райдержадміністрації надійшло
повідомлення від дирекції
Гуляйпільської спеціалізованої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
м. Гуляйполя про виявлення факту
насильства зі сторони ОСОБА_2 по
відношенню його дочки - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4. До школи дитина прибула з
численними гематомами на спині. Того ж
дня дівчинку забрали до себе дідусь та
бабуся ОСОБА_1. З вересня 2013 року
малолітня ОСОБА_1 проживає у родині
дідуся по лінії батька - ОСОБА_7 та його
дружини ОСОБА_3, які взяли на себе всі
турботи по вихованню та утриманню
онуки.

Представник позивача просить суд
позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьківських прав відносно його
малолітньої дочки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
та призначити опікуном за поданням
органу опіки та піклування
Гуляйпільської райдержадміністрації
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9. Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 для утримання
малолітньої дочки ОСОБА_1 аліменти у
розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не
менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до заяви про вступ у розгляд
цивільної справи (в порядку
представництва громадян - ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру») за вих. №
114-1780 вих-13 від 29.10.2013 року на підставі
ст. 45 Цивільно-процесуального кодексу
України з метою захисту прав, свобод та
інтересів неповнолітніх дітей
прокурор вступив у розгляд зазначеної
справи (а. с. 43).

Ухвалою Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 18.11.2013
року до справи був залучений прокурор
Гуляйпільського району Запорізької
області (а.с.46).

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому
засіданні повністю підтримав заявлені
вимоги, наполягав на винесенні рішення,
яким буде позбавлено батьківських прав
громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відносно його малолітньої дочки
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі ст. 164
СК України, та стверджував, що
відповідач ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню та
утриманню дитини. До початку розгляду
справи надав подання за №194/01-39 від
15.10.2013 року про доцільність
встановлення опіки гр. ОСОБА_3 та
відповідність цього інтересам
малолітньої дитини ОСОБА_1 (а.с.9-10).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечував
проти позбавлення його батьківських
прав відносно його дочки ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа ОСОБА_3 підтримала позов, не
заперечувала проти його задоволення,
виявила бажання щодо призначення її
опікуном малолітньої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги щодо
позбавлення ОСОБА_2 батьківських
прав відносно його дочки ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, мотивуючи тим, що
відповідач не виконує обов'язки по
вихованню своєї дитини,
характеризується негативно,
матеріальної допомоги своїй дочці не
надає та жорстоко з нею поводиться.
Неодноразово ОСОБА_2 був притягнутий до
кримінальної відповідальності за
нанесення легких тілесних ушкоджень
малолітнім дітям. Проти призначення
ОСОБА_3 опікуном малолітньої ОСОБА_1 не
заперечував. Наполягав на стягненні з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 для утримання
малолітньої ОСОБА_1 аліментів у розмірі
1/4 заробітку (доходу), але не менше, ніж 30
% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття, починаючи
стягнення з дня звернення до суду з
вказаним позовом.

Допитана судом як свідок ОСОБА_10 суду
показала, що вона працює вчителем
початкових класів КЗ «Гуляйпільська
спеціалізована загальноосвітня школа
І-ІІІ ступенів», нею та директором
школи ОСОБА_11 було складено
повідомлення на адресу начальника
служби у справах дітей Гуляйпільської
райдержадміністрації про те, що 06
вересня 2013 року зафіксовано випадок
насилля над ученицею 4-го класу ОСОБА_1,
яка проживає з батьком ОСОБА_2 та його
співмешканкою ОСОБА_12 за адресою:
АДРЕСА_4. Але випадок зафіксований
06.09.2013 року є непоодиноким і не першим.
Батько дитини ОСОБА_2 жорстоко
поводиться зі своєю дочкою ОСОБА_13. З
ним проводилася виховна робота.
Дівчинка з першого класу гіперактивна.
В третьому класі дитина стала
знервована, довго робить уроки,
постійно спізнювалася. Одного разу
вона розповіла, що її зошит спалив тато,
бо на ньому була кров після того як він
її ударив по голові. ОСОБА_2 не хоче
займатися дитиною, до школи дівчинка
прийшла не підготовлена, у неї не було
портфеля та необхідного для навчання
приладдя. 06 вересня 2013 року першою
ОСОБА_9 побачила вона. Дитина зайшла до
класу з нахиленою головою і швидко
пройшла до своєї парти. Коли вона її
покликала до себе, то побачила у неї
синець на голові та відбиток руки на її
обличчі. На запитання про те, хто це
зробив, дівчинка сказала, що це побив її
тато за те, що вона в щоденнику затерла
двійку. На перерві ОСОБА_1 поскаржилася
їй на те, що в неї болить спина і почала
плакати. Тоді ОСОБА_10 відвела дівчинку
до шкільної медсестри, яка її оглянула
і виявила великі синці на спині. Того ж
дня батько дитини ОСОБА_2 був
запрошений на засідання комісії із
розгляду питань насилля над дітьми. Із
ним була проведена профілактична
бесіда за участю директора школи
ОСОБА_11, практичного психолога ОСОБА_14,
заступника директора школи з виховної
роботи ОСОБА_15, та її щодо створення
належних умов для навчання і виховання
доньки та випадку насилля над дитиною.
За її дзвінком до школи прийшли дідусь
та бабуся ОСОБА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які
забрали дівчинку до себе додому. На
скільки їй відомо, то дівчинка проживає
у них і по теперішній час. Зараз дитина
стала більш урівноважена, навчається в
середньому на 7 балів, загалом є
позитивні зрушення.

Допитана як свідок ОСОБА_16 суду
показала, що ОСОБА_1 їй доводиться
правнучкою. Проживає вона неподалік
від дому її сина ОСОБА_7 дідуся ОСОБА_1.
Більшість часу дитина проживала з
дідусем та бабусею. І в цей час її
батько ОСОБА_2 навідував дочку дуже
рідко. Десь рік назад ОСОБА_2 заборонив
ОСОБА_13 спілкуватися з ними. Бачили
вони дівчинку дуже рідко і вона була з
синцями. Поскаржитись їм на свого
батька ОСОБА_13 боялася, тому що він
жорстоко поводився з нею. Одного дня
після школи ОСОБА_2 зі своєю
співмешканкою ОСОБА_12 вигнали ОСОБА_1
майже повністю роздягнену по дощу з
дому, і тоді дитина прибігла до діда й
баби, де і залишається тепер.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_7
суду пояснив, що він є дідом по лінії
батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. Його син
ОСОБА_2 бив свою дочку ОСОБА_9 не раз. А
коли почав жити з новою співмешканкою
ОСОБА_12, то взагалі заборонив діду і
бабі бачитись з онукою. Цілий рік вони
їх не пускали до ОСОБА_13. 06 вересня 2013
року онука була побита, у неї був синець
на голові і великі гематоми по спині.
Того дня він зі своєю дружиною ОСОБА_3
забрали дитину зі школи до себе і на
теперішній час вона живе з ними. Одного
разу був випадок, коли дівчинка
приїхала до них по дощу майже
роздягнута, бо її вигнав батько з дому.
Тоді вона захворіла і у нею погіршився
зір. Дитина зовсім не потрібна своєму
батькові, він про неї не піклується, не
відвідує її та матеріально не
забезпечує. ОСОБА_2 отримував аліменти
на ОСОБА_1, але використовував їх на
свої потреби, а не на дочку. Зараз
бабуся ОСОБА_13 ОСОБА_3 хоче оформити
опіку над онучкою і він її в цьому
повністю підтримує.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
брали учать у справі, свідків,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них докази, прийшов
до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
батьком малолітньої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини серії
НОМЕР_1, виданого Залізничною селищною
радою Гуляйпільського району
Запорізької області від 15.07.2003 року
(а.с.8).

Згідно рішення Гуляйпільського
районного суду Запорізької області №
2-649/2007 від 15.10.2007 року ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, було позбавлено
батьківських прав відносно її
малолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Дитина була передана на виховання
батькові - ОСОБА_2, на користь якого були
стягнуті аліменти для утримання
малолітньої дочки ОСОБА_9 (а.с.30-31).

29.10.2007 року за вироком Гуляйпільського
районного суду Запорізької області
гр.ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК
України та засуджений до покарання з
застосуванням ст. 69 КК України у
вигляді 3 років позбавлення волі з
конфіскацією майна. Згідно ст.ст. 75, 76 КК
України його було звільнено від
відбування покарання з іспитовим
строком на 2 роки та зобов'язано
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну міста проживання ( а. с. 14-15).

27.10.2010 року за вироком Гуляйпільського
районного суду Запорізької області
гр.ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні
злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК
України та призначено покарання у
вигляді штрафу розміром 510 грн..
Нанесення легких тілесних ушкоджень в
цьому випадку було відносно
малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8
( а. с. 16).

Постановою Гуляйпільського районного
суду Запорізької області № 1-129/2011 від
18.10.2011 року клопотання підсудного
ОСОБА_2 про звільнення його від
кримінальної відповідальності за
злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК
України по амністії було задоволено.
Гр. ОСОБА_2 був звільнений від
кримінальної відповідальності за
злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК
України на підставі п. «в» ст.. 1 Закону
України «Про амністію в 2011 році» від
08.07.2011 року, який вступив в законну силу
з 27.07.2011 року. В цьому випадку, як і в
попередньому, нанесення легких
тілесних ушкоджень мало місце стосовно
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а. с.
17-18).

06 вересня 2013 року на ім'я начальника
служби у справах дітей Гуляйпільської
райдержадміністрації ОСОБА_8 від
директора КЗ «Гуляйпільська
спеціалізована загальноосвітня школа
І-ІІІ ступенів» надійшло повідомлення
про те, що цього дня був зафіксований
випадок насилля над ученицею 4-го класу
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. З пояснень дитини
встановлено, що побив дівчинку її
батько ОСОБА_2. за те, що вона витерла
запис у щоденнику та не вивчила вірш. У
дитини були виявлені медпрацівником
школи синці на спині ( а.с.20).

Згідно письмових пояснень відібраних
начальником служби у справах дітей
ОСОБА_8 у гр. ОСОБА_2 встановлено, що він
є батьком малолітньої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилася, коли він
перебував у шлюбі з ОСОБА_4. У 2004 році
подружжя розлучилося і мати дитини
була позбавлена батьківських прав. На
теперішній час, ОСОБА_2 проживає за
адресою: АДРЕСА_5 зі своєю
співмешканкою ОСОБА_12. Щодо побиття
своєї дочки ОСОБА_9 зазначив, що 05.09.2013
року дитина прийшла зі школи брудна і у
її щоденнику він виявив затерту оцінку.
На його запитання дочка стала його
обманювати, тому він узяв лозину і
вдарив її по тулубу. Загалом він не
заперечує щодо позбавлення його
батьківських прав відносно
малолітньої дочки ОСОБА_9 ( а.с.32).

Начальником служби у справах дітей
були відібрані ряд письмових пояснень
у родичів дитини, які зі свого боку
підтвердили факти жорстокого
поводження ОСОБА_2 зі своєю дочкою
ОСОБА_13 ( а.с.33-37).

Відповідно висновку від 15.10.2013 р. №
195/01-39 Гуляйпільської районної
державної адміністрації Запорізької
області, як орган опіки та піклування
вважає доцільним позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, стосовно
його малолітньої доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 38-39).

Згідно висновку служби у справах дітей
Гуляйпільської районної державної
адміністрації Запорізької області про
доцільність встановлення опіки
гр.ОСОБА_3 та відповідність інтересам
малолітньої дитини ОСОБА_1 № 01-14/572 від
14.10.2013 року мешканка м. Гуляйполе
Запорізької області ОСОБА_3 08.10.2013 року
звернулась із заявою до служби у
справах дітей Гуляйпільської
райдержадміністрації, з метою
підготовки висновку про доцільність
встановлення опіки та відповідність
інтересам малолітньої дитини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_11, проживає за адресою:
АДРЕСА_6 ( а.с.19), пенсіонерка, щомісячна
пенсія якої складає 1190,43 грн. ( а.с.28), за
місцем проживання характеризується
позитивно, спиртними напоями не
зловживає, з сусідами підтримує дружні
стосунки (а. с. 29), за стоном здоров'я
перешкод не має (а.с.27). Громадянка
ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_13, що підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2,
виданого повторно відділом реєстрації
актів громадянського стану
Гуляйпільського району Запорізької
області від 17.01.1998 року ( а.с.26). ОСОБА_7 є
пенсіонером, щомісячна пенсія якого
складає 894 грн., за місцем проживання
характеризується позитивно (а.с.21), не
заперечує проти встановлення дружиною
опіки над малолітньою онукою ОСОБА_1,
про що надав відповідну заяву.

Малолітня ОСОБА_1 проживає з дідусем та
бабусею за місцем їх реєстрації (а.с.25) в
будинку, який належить на праві
власності ОСОБА_7 ( а.с.23) та не заперечує
проти встановлення над нею опіки
бабусею. Мати дитини рішенням
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області № 2-649/2007 від 15.10.2013
року позбавлена батьківських прав,
батько ж дівчинки не займається
вихованням та утриманням доньки, не
цікавиться її життям та здоров'ям, крім
цього вчинив насильство по відношенню
до неї, за що відповідно був
притягнутий вироком Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від
13.12.2013 р.до відповідальності за ч.1 ст. 125
КК України (а.с. 48-49).

ОСОБА_9 навчається в 4 класі КЗ
«Гуляйпільська спеціалізована
загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів»
Гуляйпільської районної ради. Згідно
листа навчального закладу від 24.09.2013
року № 309 за час проживання в родині
бабусі і дідуся ОСОБА_9 стала спокійна,
весела, виконує домашнє завдання.
Дівчинка фізично здорова.

Комісією з працівників служби у
справах дітей Гуляйпільської
райдержадміністрації та
Гуляйпільського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді 08 жовтня 2013 року було здійснено
обстеження житлово-побутових умов гр.
ОСОБА_3, за результатами якого
встановлено, що для проживання та
утримання дитини створені всі
необхідні умови ( а. с. 24).

Гр. ОСОБА_3 має певне коло знань щодо
виховання дітей. Свідомо ставиться до
відповідальності за виховання,
утримання та розвиток дитини, над якою
бажає встановити піклування.

ОСОБА_3 та всі повнолітні члени її
родини до кримінальної
відповідальності станом на 30.09.2013 року
не притягувалися, що підтверджується
витягом з реєстру № 183-26092013/23101,
виданого Головним управлінням МВС
України в Запорізькій області та
довідкою № 37/12414 від 24.09.2013 року
Гуляйпільського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області ( а. с. 26).

ОСОБА_3 обізнана з правовими наслідками
виконання обов'язків опікуна.
Матеріальне та фінансове забезпечення
ОСОБА_3 свідчить про достатнє
забезпечення належного життєвого
рівня, тому орган опіки та піклування
Гуляйпільської РДА Запорізької
області вважає доцільним встановлення
гр. ОСОБА_3 опіки над онукою ОСОБА_1, що
буде відповідати інтересам
малолітньої дитини ( а. с. 11).

З огляду на зазначене орган опіки та
піклування Гуляйпільської
райдержадміністрації звернувся до
суду з відповідним поданням про
доцільність встановлення опіки гр.
ОСОБА_3 та відповідність інтересам
малолітньої дитини ОСОБА_1, в якому
зазначені аналогічні висновку
обставини ( а.с.9-10).

Таким чином, суд прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог
виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батько (батьки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини, піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Згідно із ст. 164 СК України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони не забрали
дитину з пологового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування, ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, жорстоко поводяться
з дитиною, є хронічними алкоголіками
або наркоманами, вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва.

Отже, статтею 164 СК України визначений
вичерпний перелік підстав позбавлення
батьківських прав.

Частина 2 ст. 166 СК України передбачає,
що особа позбавлена батьківських прав,
не звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Згідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання, не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі, не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу, не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
піклувальника за поданням органу опіки
та піклування.

Стаття 63 ЦК України передбачає, що
опікуна або піклувальника призначає
орган опіки та піклування, крім
випадків, встановлених статтею 60 цього
Кодексу. Опікуном або піклувальником
може бути лише фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Фізична особа
може бути призначена опікуном або
піклувальником лише за її письмовою
заявою. Опікун або піклувальник
призначаються переважно з осіб, які
перебувають у сімейних, родинних
відносинах з підопічним, з урахуванням
особистих стосунків між ними,
можливості особи виконувати обов'язки
опікуна чи піклувальника.

В ході судового розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню та утриманню своєї
малолітньої дочки ОСОБА_9, не
цікавиться її інтелектуальним,
фізичним та психічним розвитком,
жорстоко з нею поводиться та
застосовує до неї фізичну силу.

Про свідоме нехтування відповідачем
ОСОБА_2 своїми обов'язками по вихованню
дитини також свідчить та обставина, що
він належним чином не утримує свою
дочку, у дитини відсутні необхідні для
навчання приладдя та одяг, батько
неодноразово застосовував до дитини
фізичну силу, за що був притягнутий до
кримінальної відповідальності, є
доведеними в судовому порядку факти
жорстокого поводження ОСОБА_2 з іншими
малолітніми дітьми, що негативно
характеризує його особу.

Враховуючи особу відповідача, його
недбале ставлення до виховання та
утримання своєї малолітньої дочки, суд
вважає неможливим застосування до
нього такого заходу як попередження
відповідача про необхідність змінити
своє ставлення до виховання дитини.

За сукупності вищевказаних обставин,
які повністю підтверджуються доказами,
дослідженими в судовому засіданні, суд
вважає доцільним позбавити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав
відносно його малолітньої дочки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Разом з тим, суд роз'яснює відповідачу,
що відповідно до ст. 169 СК України мати,
батько, позбавлені батьківських прав,
мають право на звернення до суду з
позовом про поновлення своїх
батьківських прав. У разі позитивної
зміни поведінки відповідача, зміни її
ставлення до виховання та утримання
дітей, враховуючи обставини, які були
підставою для позбавлення
батьківських прав, суд постановить
рішення відповідно до інтересів
дитини.

А тому позов підлягає задоволенню, як
такий, що ґрунтується на законі,
підтверджений встановленими
обставинами та наданими доказами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 157, 212-215 ЦПК
України, ст.164, 165, 171 СК України, ст.ст. 60,
63 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Гуляйпільської районної
державної адміністрації Запорізької
області в особі органу опіки та
піклування в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3,
про позбавлення батьківських прав,
встановлення піклування та стягнення
аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_14, уродженця м. Гуляйполе
Запорізької області, відносно
малолітньої доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_16.

Призначити опікуном малолітньої
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_11.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_14,
уродженця м. Гуляйполе Запорізької
області на користь ОСОБА_3 для
утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16,
аліменти в розмірі 1/4 заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, починаючи стягнення з
15.10.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_14,
уродженця та мешканця м. Гуляйполе
Запорізької області на користь держави
судовий збір в сумі 229 гривень 40
копійок.

З повним текстом рішення учасники
процесу можуть ознайомитись 30.12.2013
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Гуляйпільський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Н.Д. Каракай