Справа
№621/3572/13-ц
Пр. №2/621/1294/13
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2013 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі :

головуючого –
Бібіка О.В.

за участю секретаря –
Онацької В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Зміїв
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 сільської ради Зміївського
району Харківської області про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою, а 28 листопада 2013
року з уточненою позовною заявою до
ОСОБА_2 сільської ради Зміївського
району Харківської області, в якому
просить встановити факт його
сумісного проживання зі спадкодавцем
ОСОБА_4 на час відкриття спадщини;

визнати за ним право власності на
житловий будинок № 34 з надвірними
будівлями, що розташований за адресою:
Харківська область, Зміївський район.
ОСОБА_5 Бишкин, вулиця ОСОБА_6 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої 30 травня 2012 року;

земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 1,4200 га, що розташована за
адресою: Харківська область,
Зміївський район, ОСОБА_2 сільська рада
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_4, померлої 30 травня
2012 року;

автомобіль ВАЗ-21063, державний номер
НОМЕР_1, 1989 року випуску, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої 30 травня 2012 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 30
травня 2012 року померла його мати
ОСОБА_4, та після її смерті залишилася
вищезазначена спадщина. На випадок
своєї смерті мати склала заповіт на
його ім»я. На день смерті ОСОБА_4 була
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,
але фактично проживала в його
домоволодінні за адресою: Харківська
область, Зміївський район, с.
Задонецьке, вул. Курортна, буд.152. Він
здійснював догляд за матір»ю до дня її
смерті та поховав її. Батько, ОСОБА_7,
помер 08 вересня 1996 року. Однак, оформити
право власності на своє ім.»я в порядку
спадкування в нотаріальній конторі не
має можливості, оскільки не доведено
факт його сумісного проживання з
матір»ю.

В судове засідання позивач не з»явився,
від представника ОСОБА_8 до канцелярії
суду надійшла заява про розгляд справи
за її відсутності, без фіксування
судового процесу технічними (а.с. 73)

Представник відповідача ОСОБА_2
сільської ради Зміївського району
Харківської області у судове засідання
не з»явився, 20.12.2013 року надав до суду
заяву, в якій просив справу розглядати
за відсутності представника, без
фіксування судового процесу
технічними засобами звукозапису (а.с. 69)

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України справу розглянуто без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази,
оцінивши кожен доказ окремо та в їх
сукупності, дійшов наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь – які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

30 травня 2012 року померла ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії 1-ВЛ № 354123, виданого ОСОБА_2
сільською радою Зміївського району
Харківської області 01 червня 2012 року
(а.с. 8)

Після смерті ОСОБА_4 залишилася
спадщина, яка на момент смерті
складалася з:

-          житлового будинку № 34 з
надвірними будівлями, який розташовано
в селі Черкаський Бишкин, вулиця Миру. ?
частина житлового будинку з надвірними
будівлями належить ОСОБА_4 на праві
приватної власності на підставі
свідоцтва на право власності серії АВЕ
№ 056624, виданого 02 жовтня 1999 року
державним нотаріусом Зміївської
державної нотаріальної контори ОСОБА_9
та зареєстрованого в Зміївському МДП
технічної інвентаризації 07.10.1999 року.
Інша ? частина житлового будинку з
надвірними будівлями належить ОСОБА_4
на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом серії АВЕ № 056625,
виданого 02 жовтня 1999 року державним
нотаріусом Зміївської державної
нотаріальної контори ОСОБА_9 та
зареєстрованого в Зміївському МДП
технічної інвентаризації 07.10.1999 року
(а.с. 12, 13, 14-18)

-          земельної ділянки площею
1,4200 га, наданої для ведення особистого
селянського господарства,
розташованої на території ОСОБА_2
сільської ради Зміївського району
Харківської області, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ХР № 056862, який видано 04 січня 2005
року на підставі розпорядження
Зміївської райдержадміністрації № 470
від 14 вересня 2004 року. Державний акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 109 (а.с. 19)

-          автомобілю ВАЗ 21063,
державний номер НОМЕР_2, 1989 року
випуску, двигун № НОМЕР_3, кузов №
ХТА21063ОК2135836, зареєстрований
Мереф»янським МРЕВ ДАІ УМВС
Харківського облвиконкому 24 лютого 1989
року на підставі технічного паспорту
АЯ № 162128, виданого Мереф»янським МРЕВ
ДАІ УМВС Харківського облвиконкому 24
лютого 1989 року. Про, що свідчить
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, серії ХАС № 301226,
видане 12.10.1999 року Зміївською РЕГ (а.с.
31)

Згідно довідки № 278, виданої 06.12.2013
року директором КП «Зміївське БТІ»,
згідно архівних матеріалів БТІ, станом
на 31.12.2012 року, будинок № 34 по вулиці
Миру в с. Ч.Бишкин належав в цілому
ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право
власності, виданого Зміївською
держнотконторою 02.10.1999 року, р-р 2-2111 (в ?
частині) та свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
Зміївською держнотконторою 02.10.1999 р. р-р
2-1213 (в ? частині) (а.с. 66)

З довідки № 11046, виданої
05.12.2013 року заступником начальника
Управління ОСОБА_10 України в
Харківській області, вбачається, що
згідно даних автоматизованого обліку
УДАІ ГУМВС України в Харківській
області за ОСОБА_4 зареєстрований
автомобіль ВАЗ-21063, державний номерний
знак НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію
серії ХАС № 301226, видане 12.10.1999 року (а.с.
31, 67)

ОСОБА_4 все своє майно, з чого б
воно не складалося та де б воно не
знаходилося заповіла ОСОБА_3, про що
склала заповіт, який було посвідчено
секретарем виконавчого комітету
Н-Бишкинської сільської ради
Зміївського району Харківської
області ОСОБА_11 23 серпня 2011 року і
зареєстровано в реєстрі під № 28 (а.с. 11).

З довідки ОСОБА_2 сільської
ради Зміївського району Харківської
області № 12-22/515 від 11.10.2013 року
вбачається, що ОСОБА_4 дійсно була
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
з 1962 року по день смерті 30.05.2012 року. В
період на момент смерті і по теперішній
час, крім померлої, в будинку за
вказаною адресою більше ніхто не
мешкав і не був зареєстрований, в тому
числі малолітні та неповнолітні діти
(а.с. 25)

ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_7, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб № 61, виданого
05 липня 1947 року (а.с. 10)

ОСОБА_7, помер 08 вересня 1996 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, серії 1-ВЛ № 029881, яке видано
ОСОБА_2 сільською радою Зміївського
району Харківської області 10 вересня
1996 року (а.с. 28)

Факт того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є
батьками ОСОБА_3 підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
ЯГ № 766578, зареєстрованого 28.12.1951 року
Бишкинською сільською радою
Зміївського району Харківської
області (а.с. 9)

Після смерті ОСОБА_4 ніхто із
спадкоємців не звертався з заявами про
прийняття спадщини до Зміївської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття або відмову від
спадщини у встановлений законом
шестимісячний термін до нотаріальної
контори ніхто із спадкоємців не
звертався (а.с. 64)

При зверненні до
нотаріальної контори ОСОБА_3 був
позбавлений можливості оформити свої
спадкові права, оскільки
зареєстрований не в спірному будинку, а
в іншому місці.

Однак, ОСОБА_3 фактично прийняв
спадщину, так як на момент смерті
матері, проживав разом із нею, що
відповідає приписам ч.3 ст. 1268 ЦК
України, згідно якої, спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Статтею 1216 ЦК України
передбачено, що спадкуванням є перехід
прав та обов’язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Тобто, відповідно до
положень статті 1217 ЦК України та статті
1223 ЦК України, ОСОБА_3 є спадкоємцем
майна, яке належало померлій на день її
смерті.

Згідно акту матеріально – побутового
обстеження сім»ї ОСОБА_3, складеного 14
жовтня 2013 року депутатом Задонецької
сільської ради Зміївського району
Харківської області ОСОБА_12 в
присутності свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_6 і
посвідченого печаткою сільської ради
та лікарським свідоцтвом про смерть №
217, яке видано 31 травня 2012 року
Лиманським сільським відділенням
загальної практики сімейної медицини
Комунального закладу охорони здоров»я
«Зміївська центральна лікарня»,
фактично, ОСОБА_4 з 2010 року тимчасово
проживала у сина ОСОБА_3 за адресою:
Харківська область, Зміївський район,
с. Задонецьке, вул. Курортна, буд.152.
ОСОБА_3 здійснював за ОСОБА_4 догляд до
дня її смерті, 30 травня 2012 року, а також
займався її похованням (а.с. 26, 27)

Враховуючи, що ОСОБА_3 на
момент відкриття спадщини проживав з
ОСОБА_4 в одному будинку за адресою:
Харківська область, Зміївський район,
с. Задонецьке, вул. Курортна, буд.152, суд
приходить до висновку про доведеність
факту сумісного проживання зі
спадкодавцем, який необхідний для
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за
заповітом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Таким чином, оскільки позивач не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальній конторі, право
власності може бути визнане судом.

У той же час, згідно п. 24
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
відповідачами у справах про
спадкування є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України,
громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Крім зазначеного спадкового майна, до
спадкової маси відноситься земельна
ділянка площею 1,4200 га, надана для
ведення особистого селянського
господарства на території ОСОБА_2
сільської ради Зміївського району
Харківської області, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ХР № 056862, який видано 04 січня 2005
року на підставі розпорядження
Зміївської райдержадміністрації № 470
від 14 вересня 2004 року. Державний акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 109 (а.с. 19)

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України,
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням їх цільового
призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

Таким чином, ОСОБА_3, прийнявши спадщину
фактично у частині житлового будинку №
34 по вул.. Миру в селі Черкаський Бишкин
Зміївського району Харківської
області у спосіб сумісного проживання
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
усю спадщину в цілому.

У суду не виникає сумніву щодо
належності усіх спадкових прав на
майно, що увійшло до спадкової маси
спадкодавця ОСОБА_4 позивачу, оскільки
згідно заповіту посвідченого ОСОБА_2
сільською радою Зміївського району
Харківської області від 23 серпня 2011
року він є єдиним спадкоємцем
нерухомого та рухомого майна своєї
матері ( а.с.11).

Та відповідно до інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об»єкта
нерухомого майна № 14993371 від 19.12.2013 року
відомості про реєстрацію у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
зокрема на будинок 34 по вул.. Миру в с.
Черкаський Бишкин Зміївського району
Харківської області відсутні.
Зазначене унеможливило оформлення
спадкових прав у нотаріальному
порядку.

Як вбачається із свідоцтва про право на
спадщину за законом від 02.10.1999 року та
свідоцтва про право власності від
02.10.1999 року ОСОБА_4 на праві власності
належить в цілому житловий будинок із
господарськими будівлями № 34 по вул..
Миру в с. Черкаський Бишкин Зміївського
району Харківської області.

Діюче на час виникнення вказаних
правовідносин законодавство, зокрема
ст..101, 560 ЦК УРСР, не пов»язувало момент
виникнення права власності на нерухоме
майно із державною реєстрацією
речового права на нерухому річ. Тому,
суд вважає, що право власності
спадкодавця на нерухомі речі
підтверджено належними письмовими
доказами ( а.с.12,13,19).

Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку про задоволення позову у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК
України суд,

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити
повністю.

Встановити факт сумісного проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ОСОБА_4 на
час відкриття спадщини, тобто 30 травня
2012 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на житловий будинок № 34 з
надвірними будівлями, що розташований
по вулиці Миру в с. Черкаський Бишкин
Зміївського району Харківської
області, в порядку спадкування за
заповітом.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на земельну ділянку площею
1,4200 га, надану для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована за адресою: Харківська
область, Зміївський район, ОСОБА_2
сільська рада, в порядку спадкування за
заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Харківської області через Зміївський
районний суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

ОСОБА_11, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Бібік О.В.