Справа № 598/1144/13-ц
провадження № 2/598/359/2013
РІШЕННЯ

іменем України

"13" грудня 2013 р. Збаразький
районний суд Тернопільської області в
складі:
головуючого суду Ткаченка
О.М.

при секретарі
Комендат Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Збаражі
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності,-

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_2 з
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спільне сумісне майно
придбане під час перебування сторін у
шлюбі.

Зокрема, позивачка просить визнати за
нею право власності на 1/2 частину
будівлі лазні загальною площею 206,6
квадратних метри, що знаходиться за
адресою - АДРЕСА_1, зазначеної на плані
даного будинковолодіння літ. «А».

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
незважаючи на те, що спірне приміщення
лазні сторонами придбане за спільні
кошти сторін по справі, під час їхнього
перебування у шлюбі, відповідач
заперечує її право на дану будівлю,
оскільки право власності на останнє
зареєстроване лише за ним.

Представник позивачки в судове
засідання не з`явився, проте від нього
надійшла заява, де він свій позов
підтримує і просить справу розглядати
у його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи із зареєстрованого місця його
проживання в судове засідання не
з`явився по невідомим суду причинах.

На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд
вважає за можливе прийняти заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Судом встановлено наступні факти.

11 липня 1999 року Вишнівецькою селищною
радою Збаразького району між сторонами
зареєстровано шлюб, що підтверджується
копію паспорта громадянина України
ОСОБА_2 з відміткою про сімейний стан та
витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про шлюб
№ 4 від 24.02.2011 року.

26 серпня 2010 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану Збаразького
районного управління юстиції
Тернопільської області шлюб між
сторонами розірвано, що
підтверджується відповідною відміткою
про сімейний стан в паспорті
громадянина України ОСОБА_2 та витягом
з Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про шлюб № 4 від 24.02.2011 року.

29 серпня 2000 року, тобто під час
перебування сторін по справі у
зареєстрованому шлюбі, на підставі
посвідчення 29.08.2000 року за реєстровим
№1612 нотаріусом Збаразького районного
нотаріального округу договору
купівлі-продажу, було придбано будинок
лазні, який розташований на АДРЕСА_1.

Дане приміщення зареєстровано на праві
приватної власності за відповідачем.

Це стверджується виданим 06.11.2000р.
Збаразьким районним бюро технічної
інвентаризації реєстраційним
посвідченням.

Відповідно до плану розташованого на
АДРЕСА_1 будинковолодіння дане
приміщення лазні зазначене літ. «А».

Його дійсна вартість становить 20169 грн.,
що стверджується виданим 05.04.2001р.
Збаразьким районним бюро технічної
інвентаризації зведеним оціночним
актом по даному будинковолодінні.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, шо один з них не мав
з поважних причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута під час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. З ст.368 Цивільного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного
кодексу України розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.

В порядку передбаченому ст. 392,
Цивільного кодексу України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Таким чином, беручи до уваги те, що
оскільки вищенаведені встановлені
судом обставини свідчать про
обґрунтованість вимог позивача, даний
позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 82, 130, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст.368, 392 ЦК України, ст.ст. 63,
68, 70 СК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину будівлі лазні загальною площею
206,6 квадратних метри, що знаходиться за
адресою - АДРЕСА_1 зазначеної на плані
даного будинковолодіння літ. «А».

Вказане заочне рішення суду може бути
переглянуте Збаразьким районним судом
за письмовою заявою відповідача, яку
слід подати до суду протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
суду.

Дане рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Тернопільської області через
Збаразький районний суд. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
вказане рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ:
О.М.ТКАЧЕНКО