справа № 619/6341/13-ц
провадження 2/619/2419/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року

Дергачівський районний суд
Харківської області

в складі: головуючого судді -
-
ОСОБА_1

при секретарі -
-
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дергачі цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Про
визнання правочинів дійсними та
визнання права власності»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом в
Дергачівський районний суд
Харківської області до ОСОБА_4 про
визнання правочинів дійсними та
визнання права власності.

В підтвердження позову ОСОБА_3
посилається на те, що 15 серпня 2011 року
між ним та ОСОБА_4 було укладено договір
грошової позики.

Відповідно до п. 1.1. договору грошової
позики позикодавець ОСОБА_3
зобов'язався надати позичальнику
ОСОБА_4 у власність грошові кошти у
розмірі 150000,00 гривень, а позичальник
зобов'язався повернути позикодавцю
таку ж суму грошових коштів.

ОСОБА_3 виконав свої обов'язки
відповідно до вказаного договору та
надав у власність ОСОБА_4 грошові кошти.

У встановлений зазначеним договором
строк, не зважаючи на неодноразові
вимоги провести розрахунок, ОСОБА_4
жодних дій, спрямованих на погашення
боргу не вчинив.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 був змушений
звернутися до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_4 боргу за договором
позики.

19.04.2013 року Дергачівським районним
судом Харківської області було
винесене рішення (справа № 2010/7557/12,
провадження 2/619/538/13) відповідно до
якого суд вирішив позовну заяву ОСОБА_3
задовольнити повністю і стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 150000,00 грн. -
сума боргу.

Незважаючи на рішення суду ОСОБА_4 борг
так і не повернув посилаючись на
відсутність коштів.

Відповідно до п. 5.1. договору грошової
позики з урахуванням змін від 20.11.2013
року забезпеченням зобов'язань за цим
Договором є нерухоме майно, яке
належить позичальнику на праві
приватної власності, а саме: житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
Харківська область Дергачівський
район с. Черкаська Лозова вул.
Надберегова - 53 та земельна ділянка
площею 0,1575 га, кадастровий номер
:00:000:0610, цільове призначення: “для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд”, яка розташована у с. Черкаська
Лозова вул. Надберегова - 53
Дергачівського району Харківської
області. Сторони вирішили внести до
вказаного договору відповідні зміни,
додавши земельну ділянку до
забезпеченого зобов'язанням майна,
тому що у разі звернення стягнення
тільки на житловий будинок, позивач
матиме обмеження щодо його
використання на чужій земельній
ділянці, а відповідач не зможе вільно
використовувати земельну ділянку, якщо
на ній знаходиться чужий будинок.

25.11.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був
укладений Договір № 1 про задоволення
вимог Іпотекодержателя. Відповідно до
п. 1 Договору № 1 Іпотекодавець ОСОБА_4
передає у власність Іпотекодержателю
ОСОБА_3, а Іпотекодержатель приймає від
Іпотекодавця і набуває право власності
на житловий будинок № 53 по вулиці
Надбереговій у селі Черкаська Лозова
Дергачівського району Харківської
області в рахунок виконання
зобов’язань Іпотекодавця за договором
грошової позики № б/н, укладеним 15.08.2011
року з урахуванням змін від 20.11.2013 року
між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем.

Також, 25.11.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
був укладений Договір № 2 про
задоволення вимог Іпотекодержателя.
Відповідно до п. 1 Договору № 2
Іпотекодавець ОСОБА_4 передає у
власність Іпотекодержателю ОСОБА_3, а
Іпотекодержатель приймає від
Іпотекодавця і набуває право власності
на земельну ділянку площею 01575 га,
кадастровий номер :00:000:0610, цільове
призначення: “для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд”, яка
розташована по вулиці Надбереговій, №
53 у селі Черкаська Лозова
Дергачівського району Харківскої
області в рахунок виконання
зобов’язань Іпотекодавця за договором
грошової позики № б/н, укладеним 15.08.2011
року з урахуванням змін від 20.11.2013 року
між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем.

Згідно ст. 37 ЗУ “Про іпотеку”
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Відповідно до п. 6 Договорів № 1 та № 2 з
метою нотаріального посвідчення
договору про задоволення вимог
Іпотекодержателя Сторони
зобов’язуються прибути 29.11.2013 року о 10
годині 35 хвилин до Приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, яка
здійснює свою діяльність за адресою:
61002 м. Харків вул. Чернишевського, буд.
31-А.

29.11.2013 року о 11 год. 35 хв. ОСОБА_3 прибув в
нотаріальну контору, як це було
зазначено в п. 6 Договорів № 1 та № 2, про
що свідчить свідоцтво від 29.11.2013 року,
зареєстроване в реєстрі за № 8117, видане
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6

ОСОБА_4 до нотаріуса у визначений час не
з'явився, порушивши тим самим умови
Договорів № 1 та № 2. Причини неявки не
повідомив, на телефонні дзвінки не
відповідає.

Договір позики грошей від 15 серпня 2011
року було укладено в простій письмовій
формі, але розділ 5 договору
“Забезпечення зобов'язань за
Договором” присвячений такому виду
забезпечення виконання зобов'язання як
іпотека, тому відносини викладені в
цьому розділі регулюються ЗУ “Про
іпотеку”. Згідно ЗУ “Про іпотеку”
вимагається нотаріальне посвідчення
договорів іпотеки, але ні позивачу, ні
відповідачу не було відомо про це у
зв'язку юридичною необізнаністю. Але
сторони виявили своє волевиявлення,
позивач позичив гроші, виконавши своє
зобов'язання, а відповідач пообіцяв
передати нерухоме майно в разі
неможливості повернути гроші. Крім
того, 18.12.2012 року Дергачівський
районний суд Харківської області
розглядаючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості врахував і
визнав положення вказаного договору
стосовно забезпечення зобов'язання
нерухомим майном та виніс ухвалу про
забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом
накладення арешту на жилий будинок.

Згідно ст. 18 ЗУ “Про іпотеку”
іпотечний договір та договір, що
обумовлює основне зобов'язання, можуть
бути оформлені у вигляді одного
документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ “Про іпотеку”
іпотека виникає на підставі договору,
закону або рішення суду. До іпотеки, яка
виникає на підставі закону або рішення
суду, застосовуються правила щодо
іпотеки, яка виникає на підставі
договору, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Договори № 1 та № 2 також були укладені
в письмовій формі без нотаріального
посвідчення, але відповідно до цих
договорів, сторони домовилися прибути
до нотаріуса та посвідчити їх. Цього не
відбулося у зв'язку з неявкою
відповідача.

Такі дії відповідача свідчать про
ухилення від нотаріального
посвідчення Договорів № 1 та № 2, та
порушення обов’язку, встановленого п.
6, 7 Договорів № 1 та № 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Таким чином, сторони, при укладенні
Договорів № 1 та № 2 домовилися щодо
усіх істотних умов, самі ці договори є
письмовими доказами, позивачем
частково виконав умови договору
прибувши до нотаріуса.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з’явився, в заяві просив слухати
справу у його відсутність, на
задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з’явився, в заяві просив заслухати
справу без його присутності, проти
позову не заперечує.

Суд, дослідивши представлені
докази по справі, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

Судом було встановлено, що 15 серпня 2011
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено
договір грошової позики.

Відповідно до п. 1.1. договору грошової
позики позикодавець ОСОБА_3
зобов'язався надати позичальнику
ОСОБА_4 у власність грошові кошти у
розмірі 150000,00 гривень, а позичальник
зобов'язався повернути позикодавцю
таку ж суму грошових коштів.

ОСОБА_3 виконав свої обов'язки
відповідно до вказаного договору та
надав у власність ОСОБА_4 грошові кошти.

У встановлений зазначеним договором
строк, не зважаючи на неодноразові
вимоги провести розрахунок, ОСОБА_4
жодних дій, спрямованих на погашення
боргу не вчинив.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 був змушений
звернутися до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_4 боргу за договором
позики.

19.04.2013 року Дергачівським районним
судом Харківської області було
винесене рішення (справа № 2010/7557/12,
провадження 2/619/538/13) відповідно до
якого суд вирішив позовну заяву ОСОБА_3
задовольнити повністю і стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 150000,00 грн. -
сума боргу.

Незважаючи на рішення суду ОСОБА_4 борг
так і не повернув посилаючись на
відсутність коштів.

Відповідно до п. 5.1. договору грошової
позики з урахуванням змін від 20.11.2013
року забезпеченням зобов'язань за цим
Договором є нерухоме майно, яке
належить позичальнику на праві
приватної власності, а саме: житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
Харківська область Дергачівський
район с. Черкаська Лозова вул.
Надберегова - 53 та земельна ділянка
площею 0,1575 га, кадастровий номер
:00:000:0610, цільове призначення: “для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд”, яка розташована у с. Черкаська
Лозова вул. Надберегова - 53
Дергачівського району Харківської
області. Сторони вирішили внести до
вказаного договору відповідні зміни,
додавши земельну ділянку до
забезпеченого зобов'язанням майна,
тому що у разі звернення стягнення
тільки на житловий будинок, позивач
матиме обмеження щодо його
використання на чужій земельній
ділянці, а відповідач не зможе вільно
використовувати земельну ділянку, якщо
на ній знаходиться чужий будинок.

25.11.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був
укладений Договір № 1 про задоволення
вимог Іпотекодержателя. Відповідно до
п. 1 Договору № 1 Іпотекодавець ОСОБА_4
передає у власність Іпотекодержателю
ОСОБА_3, а Іпотекодержатель приймає від
Іпотекодавця і набуває право власності
на житловий будинок № 53 по вулиці
Надбереговій у селі Черкаська Лозова
Дергачівського району Харківської
області в рахунок виконання
зобов’язань Іпотекодавця за договором
грошової позики № б/н, укладеним 15.08.2011
року з урахуванням змін від 20.11.2013 року
між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем.

Також, 25.11.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
був укладений Договір № 2 про
задоволення вимог Іпотекодержателя.
Відповідно до п. 1 Договору № 2
Іпотекодавець ОСОБА_4 передає у
власність Іпотекодержателю ОСОБА_3, а
Іпотекодержатель приймає від
Іпотекодавця і набуває право власності
на земельну ділянку площею 01575 га,
кадастровий номер :00:000:0610, цільове
призначення: “для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд”, яка
розташована по вулиці Надбереговій, №
53 у селі Черкаська Лозова
Дергачівського району Харківскої
області в рахунок виконання
зобов’язань Іпотекодавця за договором
грошової позики № б/н, укладеним 15.08.2011
року з урахуванням змін від 20.11.2013 року
між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем.

Згідно ст. 37 ЗУ “Про іпотеку”
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Відповідно до п. 6 Договорів № 1 та № 2 з
метою нотаріального посвідчення
договору про задоволення вимог
Іпотекодержателя Сторони
зобов’язуються прибути 29.11.2013 року о 10
годині 35 хвилин до Приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, яка
здійснює свою діяльність за адресою:
61002 м. Харків вул. Чернишевського, буд.
31-А.

29.11.2013 року о 11 год. 35 хв. ОСОБА_3 прибув в
нотаріальну контору, як це було
зазначено в п. 6 Договорів № 1 та № 2, про
що свідчить свідоцтво від 29.11.2013 року,
зареєстроване в реєстрі за № 8117, видане
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6

ОСОБА_4 до нотаріуса у визначений час не
з'явився, порушивши тим самим умови
Договорів № 1 та № 2. Причини неявки не
повідомив, на телефонні дзвінки не
відповідає.

Договір позики грошей від 15 серпня 2011
року було укладено в простій письмовій
формі, але розділ 5 договору
“Забезпечення зобов'язань за
Договором” присвячений такому виду
забезпечення виконання зобов'язання як
іпотека, тому відносини викладені в
цьому розділі регулюються ЗУ “Про
іпотеку”. Згідно ЗУ “Про іпотеку”
вимагається нотаріальне посвідчення
договорів іпотеки, але ні позивачу, ні
відповідачу не було відомо про це у
зв'язку юридичною необізнаністю. Але
сторони виявили своє волевиявлення,
позивач позичив гроші, виконавши своє
зобов'язання, а відповідач пообіцяв
передати нерухоме майно в разі
неможливості повернути гроші. Крім
того, 18.12.2012 року Дергачівський
районний суд Харківської області
розглядаючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості врахував і
визнав положення вказаного договору
стосовно забезпечення зобов'язання
нерухомим майном та виніс ухвалу про
забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом
накладення арешту на жилий будинок.

Згідно ст. 18 ЗУ “Про іпотеку”
іпотечний договір та договір, що
обумовлює основне зобов'язання, можуть
бути оформлені у вигляді одного
документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ “Про іпотеку”
іпотека виникає на підставі договору,
закону або рішення суду. До іпотеки, яка
виникає на підставі закону або рішення
суду, застосовуються правила щодо
іпотеки, яка виникає на підставі
договору, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Договори № 1 та № 2 також були укладені
в письмовій формі без нотаріального
посвідчення, але відповідно до цих
договорів, сторони домовилися прибути
до нотаріуса та посвідчити їх. Цього не
відбулося у зв'язку з неявкою
відповідача.

Такі дії відповідача свідчать про
ухилення від нотаріального
посвідчення Договорів № 1 та № 2, та
порушення обов’язку, встановленого п.
6, 7 Договорів № 1 та № 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Таким чином, сторони, при укладенні
Договорів № 1 та № 2 домовилися щодо
усіх істотних умов, самі ці договори є
письмовими доказами, позивачем
частково виконав умови договору
прибувши до нотаріуса.

Відповідно до 328 ЦК України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10-11, 58-60, 118, 209-215
ЦПК України, ст.ст. 204, 220 ч.2, 328, 525, 526 ЦК
України ст.ст. 1, 3 ч.1, 18, 37 Закону України
«Про іпотеку» суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним пункт 5.1. Договору
грошової позики № б/н від 15.08.2011 року з
урахуванням змін від 20.11.2013 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

Визнати дійсним Договір № 1 про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 20.11.2013 року, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4;

Визнати дійсним Договір № 2 про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 20.11.2013 року, укладеного між ОСОБА_3
та ОСОБА_4;

Визнати право власності за ОСОБА_3 на
житловий будинок № 53 по вулиці
Надбереговій у селі Черкаська Лозова
Дергачівського району Харківскої
області в рахунок виконання
зобов’язань ОСОБА_4 за договором
грошової позики № б/н, укладеним 15.08.2011
року з урахуванням змін від 20.11.2013 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

Визнати право власності за ОСОБА_3 на
земельну ділянку площею 01575 га,
кадастровий номер :00:000:0610, цільове
призначення: “для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд”, яка
розташована по вулиці Надбереговій № 53
у селі Черкаська Лозова Дергачівського
району Харківскої області в рахунок
виконання зобов’язань ОСОБА_4 за
договором грошової позики № б/н,
укладеним 15.08.2011 року з урахуванням
змін від 20.11.2013 року між ОСОБА_3 та
іпотекодержателем ОСОБА_4;

Скасувати запис з єдиного реєстру
заборон відчуження об’єктів
нерухомого майна від 25.12.2012 року про
накладення арешту на жилий будинок №53
по вулиці Надбереговій у с. Черкаська
Лозова Дергачівського району
Харківської області (реєстраційний
номер обтяження 13433013).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя

Є. Р. Остропілець