Справа № 310/5698/13-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

23 грудня 2013 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - представника позивача
ОСОБА_2

представника позивача Міскевич А.Л.

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом Фермерського господарства
«Гузєєв-2007» до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказав, що 09.12.2011р. ФГ «Гузєєв-2007»
надало в позику відповідачу ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 6000 грн. на підставі
її особистої заяви. У вказаний у заяві
строк відповідач ці гроші не повернула,
тому позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача на його користь вказану
суму боргу та судові витрати в сумі 229,40
грн.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_2 та Міскевич А.Л.
позовні вимоги підтримали, дали
пояснення, аналогічні викладеним в
позові, просили позовні вимоги
задовольнити.

В судовому засіданні 17.10.2013р.
відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнала та пояснила, що дійсно взяла в
борг у ФГ «Гузєєв-2007» 6000 грн., які були
перераховані на її банківську картку,
тому за мінусом послуг банку фактично
вона отримала 5940 грн. Вказану грошову
суму з відсотками вона повернула
особисто ОСОБА_2 у нього дома 31.12.2011р.
приблизно о 18-19 годині, при цьому були
присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Для цього
гроші взяла в борг у ОСОБА_10, ОСОБА_2 при
цьому підписав відповідну розписку,
текст якої був надрукований
відповідачкою заздалегідь. Просила в
задоволенні позову відмовити.

До судових засідань 11.11.2013р. та 23.12.2013р.
відповідач ОСОБА_3 направила до суду
заяви з проханням перенести розгляд
справи, в той же час будь-яких
підтверджень поважності причин неявки
в судові засідання до суду не надала.

За таких обставин, суд розглянув справу
та виніс рішення в заочному порядку в
порядку ст.224 ЦПК України, представники
позивача проти цього не заперечували.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
показав, що працює у ФГ «Гузєєв-2007»,
дружить особисто з ОСОБА_2 31.12.2011р.
свідок разом з ОСОБА_2 поїхали
зустрічати Новий рік у гості до друзів,
тобто з 17 години того дня ОСОБА_2 дома не
було, повернулись вони 01.01.2012р. після
обіду, ОСОБА_3 в ті дні взагалі не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
показав, що в 2011 році працював у ОСОБА_3
водієм. 31.12.2011р. він весь час знаходився
разом з ОСОБА_3 - возив її по різних
місцях, а з 17 годин вони разом почали
святкувати Новий рік разом з іншими
родичами та знайомими. О 19 годині разом
їздили на концерт в с.Новотроїцьке.
Тому свідок стверджував, що 31.12.2011р.
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 не заїжджала, її
донька ОСОБА_8 була в той день в
Запоріжжі, ОСОБА_9 також в той день не
бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
показала, що є матір'ю свідка ОСОБА_5 та
підтвердила всі свідчення свого сина
стосовно святкування Нового року
31.12.2011р. разом з ОСОБА_3 Також показала,
що це вона попросила директора ФГ
«Гузєєв-2007» ОСОБА_2 дати в борг ОСОБА_3
гроші в сумі 6000 грн., наскільки вона
знає зі слів ОСОБА_3, вона ці гроші досі
не повернула.

Заслухавши пояснення сторін, свідчення
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
доходить висновку про необхідність
повного задоволення позовних вимог на
підставі наступного.

Згідно заяви від 09.12.2011р., ОСОБА_3
просила надати їй матеріальну допомогу
в сумі 6000 грн., яку вона зобов'язується
повернути до кінця місяця на рахунок ФГ
«Гузєєв-2007».

Згідно платіжного доручення від
09.12.2011р., вказані грошові кошти були
направлені на поповнення карткового
рахунку ОСОБА_3

Вказані факти не заперечувались і
самою відповідачкою, тому суд вважає їх
доведеними.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч.1,2 ст.1047 ЦК України,
договір позики укладається у письмовій
формі. На підтвердження укладання
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної суми або визначеної
кількості речей.

В даному випадку до суду були надані
документальні підтвердження укладання
договору позики між ОСОБА_3 та ФГ
«Гузєєв-2007», тому існування такого
договору суд також вважає доведеним.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Основним доводом проти позовних вимог
відповідач ОСОБА_3 назвала той факт, що
насправді вона повернула цей борг з
відсотками особисто директору ФГ
«Гузєєв-2007» - ОСОБА_2 На підтвердження
цього надала до суду копію відповідної
розписки з підписом ОСОБА_2 про
отримання від неї грошей в сумі 6500 грн.
31.12.2011р.

Оцінивши в сукупності надані до суду
докази, суд дійшов висновку про
недоведеність факту повернення
відповідачкою позики на підставі
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В даному випадку факт укладання
договору позики та передачі
позичальнику певної грошової суми
повинні бути доведені документально,
що прямо передбачено законом. Тому,
відповідно, факт повернення позики
також повинен доказуватись
документально, інші докази є
недопустимими.

Таким доказом могла бути розписка
ОСОБА_2 про отримання ним від ОСОБА_3
грошової суми в рахунок повернення
вказаної позики. Але сам ОСОБА_2
категорично заперечував факт
отримання цих грошей та підпис у
вказаній розписці. Зі слів
відповідачки, оригінал цієї розписки
нею був втрачений, клопотання про
проведення відповідної експертизи
цього документу заявлено не було, хоча
відповідачка мала таку можливість в
судовому засіданні 17.10.2013р.

За таких обставин суд не може прийняти
цю розписку як доказ повернення позики.

Також при цьому суд враховує той факт,
що згідно заяви ОСОБА_3 від 09.12.2011р., вона
зобов'язалася перерахувати грошові
кошти за позикою на рахунок ФГ
«Гузєєв-2007», а не передати директору
господарства особисто.

Крім того, суд враховує той факт, що
згідно свідчень вказаних вище свідків
в судовому засіданні, ОСОБА_2 на час,
коли буцімто йому були передані гроші,
був відсутній у себе дома, а відповідач
ОСОБА_3 в цей час знаходилась в гостях в
іншому місці та відмічала Новий рік.

За таких обставин, на підставі наявних
доказів, суд вважає встановленим та
доведеним, що відповідач ОСОБА_3 дійсно
отримала позику в розмірі 6000 грн., яку
вона на час розгляду справи по суті
позивачу не повернула, доказів
протилежного до суду не надходило, хоча
час та можливість надати такі докази
відповідачу були надані в достатньому
обсязі. Тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІІН НОМЕР_1, на
користь Фермерського господарства
«Гузєєв-2007» суму боргу в розмірі 6000
грн., перерахувавши їх на р/р 0279,
МФО 313399, банк - ЗРУ КБ «ПриватБанк», .

Стягнути з ОСОБА_3, ІІН НОМЕР_1, на
користь Фермерського господарства
«Гузєєв-2007» витрати на сплату судового
збору в сумі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький