Справа № 362/5262/13-ц
Провадження № 2/362/2254/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2013 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі: головуючого - судді
Корнієнка С.В., при секретарі -
Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом Державного
житлово-експлуатаційного підприємства
«Дослідницьке» до ОСОБА_1 про
виселення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом в
якому просить виселити відповідача з
кімнати АДРЕСА_1 без надання йому
іншого жилого приміщення.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримала в
повному обсязі.

Відповідач під час розгляду справи
позов не визнав, проте не заперечував,
що 25.05.2013 року за згодою сторін
звільнився із посади
слюсара-сантехніка ДП ДЖЕП
«Дослідницьке» та наразі має інше
місце роботи на підприємстві, що
розташоване поза межами селища
Дослідницьке.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та
ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, які мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна із сторін
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України
вбачається поняття доказів в
цивільному процесі та їх допустимість.

У відповідності до положень ч.1 ст.61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст. 396 ЦК
України, особа, яка має речове право на
чуже майно, має право на захист цього
права, у тому числі і від власника
майна, відповідно до положень глави 29
цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст.391 ЦК
України, власник майна також має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 9 ЖК України
передбачено, що ніхто не може біти
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування ним інакше як з підстав і
в порядку, передбачених
законодавством.

За положеннями ч. 2 ст. 132 ЖК України,
працівників підприємств, установ,
організацій, які поселилися в
гуртожитку в зв'язку з роботою, може
бути виселено без надання іншого
жилого приміщення в разі звільнення за
власним бажанням без поважних причин,
за порушення трудової дисципліни або
вчинення злочину.

В судовому засіданні встановлено та не
заперечувалося сторонами, що
відповідач в період з 21.04.2009 року до
25.05.2012 року працював у ДП ДЖЕП
«Дослідницьке» слюсарем-сантехніком, в
зв'язку із чим отримав житлову кімнату
АДРЕСА_1.

25 травня 2012 року відповідача на
підставі наказу № 36 директора ДЖЕП
«Дослідницьке» звільнено за п. 1 ст. 36
КЗпП за згодою сторін.

За положенням Про умови проживання в
гуртожитку смт. Дослідницьке по вул.
Ювілейна, 2, рішенням № 176-30-УІ
Дослідницької селищної ради
Васильківського району Київської
області від 21.05.2013 року Про порушення
правил проживання в гуртожитку, актом
обстеження побутових умов проживання
жителів селища, які проживають в
гуртожитку по вул. Ювілейна, 2, смт.
Дослідницьке Васильківського району
Київської області, гуртожиток є
службовим приміщенням і являється
тимчасовим місцем проживання жителів
селища, які працюють на одному з
підприємств чи організацій селища;
якщо особа, що проживає в гуртожитку,
переходить на іншу роботу в установу
поза межами селищна, вона повинна в
місячний термін звільнити кімнату в
якій проживає.

З огляду матеріалів справи вбачається,
що 18.07.2013 року відповідач попереджений
позивачем про необхідність звільнення
кімнати на протязі місяця та погасити
наявний у нього борг.

Враховуючи, що у судовому засіданні на
підставі наявних у справі доказів
встановлено, що позивач будучи
власником гуртожитку має право на
користування спірним житловим
приміщенням, що порушується
відповідачем, який починаючи з 25.05.2012
року проживає в кімнаті гуртожитку без
будь-якої правової підстави, суд дійшов
до висновку про необхідність захисту
порушеного права позивача шляхом
виселення відповідача із займаного
житла без надання йому іншого
житлового приміщення.

Крім того, на підставі вимоги ст. 88 ЦПК
України, Закону України «Про судовий
збір», із відповідача підлягають
стягненню 229,40 грн. судового збору на
користь держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 383, 387, 391 ЦК
України, ст.ст. 9, 116 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Державного
житлово-експлуатаційного підприємства
«Дослідницьке» задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з кімнат АДРЕСА_1 без
надання іншого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
229,40 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження або закінченню
апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.