УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

27 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді
Кравець Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву позивача про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до
ОСОБА_4 про визнання права на
проживання в житловому приміщенні,
вселення та усунення перешкод у
користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом.

26 грудня 2013 року до суду надійшла заява
позивача, згідно якої він просить
забезпечити позов шляхом заборони
відповідачеві вчиняти будь-які дії,
спрямовані на відчуження квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Види забезпечення позову визначені
положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Дослідивши зміст заяви про
забезпечення позову, зміст позовної
заяви та матеріали цивільної справи,
суд прийшов до висновку, що заява
позивача стосовно забезпечення позову
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, у поданій до суду заяві заявником
не обґрунтовано причин, у зв'язку з
якими потрібно застосувати саме такий
вид забезпечення позову.

При цьому, враховуючи підстави та
предмет позову, згідно якого позивач
просить визнати за малолітніми дітьми
право проживання та користування
спірною квартирою, а також зобов'язати
відповідача не чинити перешкод в
користуванні квартирою, суд не
знаходить співмірними заявлені
позовні вимоги та вимоги про
забезпечити позову шляхом заборони
відповідачеві вчиняти будь-які дії,
спрямовані на відчуження квартири,
оскільки забезпечення позову в такий
спосіб порушуватиме право власності
відповідача, яке не оспорюється.

Крім того, до заяви про забезпечення
позову та до матеріалів позовної заяви
не додано належних доказів, які б
підтверджували, що вказана квартира
дійсно є власністю відповідача.

Відтак, суддя прийшов до висновку, що в
задоволенні заяви про забезпечення
позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 151-153, 209, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до
ОСОБА_4 про визнання права на
проживання в житловому приміщенні,
вселення та усунення перешкод у
користуванні квартирою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: