Справа № 279/6478/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року

Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді
Загуменнової Н.М.

з участю секретаря
Райвахівської Л.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, посилаючись на те, що
1 червня 2013 року між ним та
відповідачем було укладено договір
позики за умовами якого він надав
ОСОБА_2 позику в розмірі 20 000 грн.
Відповідач отримав від нього вказані
кошти, надавши відповідну розписку.
Згідно договору про внесення змін до
договору позики від 10.06.2013 року,
відповідач зобов"язувався щомісячно
до 30 числа повертати частину позики
готівкою в сумі 1 666 грн. 67 коп. Однак,
відповідач не виконує взяті на себе
зобов"язання, позики не повертає.
Договором позики передбачено, що в разі
порушення умов договору, відповідач
зобов"язаний сплатити 12 % річних від
суми прострочення та штраф в розмірі 10 %
від суми позики. Через це позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь борг в сумі 20 000 грн., а також
штрафні санкції в сумі 2 539 грн. 17 коп., з
яких: 12 % річних від простроченої суми -
539 грн. 17 коп. та штраф в розмірі 10 % - 2000
грн.

В судове засідання позивач та
представник позивача не з"явились, про
день і час розгляду справи повідомлені
належним чином. Представник позивача
надала заяву про розгляд справи в її
відсутності, позовні вимоги підтримала
та просила їх задовольнити ( а.с.
22).

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про день і час розгляду
справи повідомлений належним чином -
судовою повісткою.

Вивчивши матеріали справи в їх
сукупності та давши їм оцінку, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що між сторонами 1
червня 2013 року був укладений з
дотриманням вимог ч. 1 ст.1047 ЦК України
в письмовій формі договір позики, за
яким ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 20 000
грн. терміном до 1 червня 2014 року ( копія
договору 5).

Факт отримання відповідачем від
позивача вказаної суми позики
підтверджується розпискою ( а.с. 6).

10 червня 2013 року сторони уклали
договір про внесення змін до договору
позики від 01.06.2013 року, за яким
відповідач зобов"язався повертати
ОСОБА_1 позику частинами, а саме
готівковим шляхом щомісячно до 30 числа
по 1 666 грн. 67 коп. ( копія договору а.с. 7).

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні ( позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику в строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідач порушив умови повернення
позики частинами, позику в обумовленій
сумі щомісячно не повертає,
вищезазначених обставин відповідач не
спростував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК
України якщо договором встановлений
обов"язок позичальника повернути
позику частинами ( з розстроченням), то
в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець вправі
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась. Такі ж
умови були передбачені сторонами в
договорі про внесення змін до договору
позики від 01.06.2013 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов"язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України
встановлено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 6.1. договору позики, що
укладений сторонами, визначено, що якщо
позичальник, порушуючи умови договору,
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов"язаний сплатити суму
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення, 12 %
річних від простроченої суми та штраф в
розмірі 10 % від суми позики.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
стягнення з відповідача на його
користь боргу в сумі 20 000 грн., 12 % річних
від простроченої суми та штрафу в
розмірі 10 % від суми позики,
обгрунтовані та підлягають
задоволенню.

Сума заборгованості за договором
позики підтверджена розрахунком ( а.с.
4), відповідач на її спростування
доказів не подав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
витрати. В зв'язку з цим витрати по
сплаті судового збору в сумі 229 грн. 41
коп., понесені ОСОБА_1 згідно квитанції
№ 232 від 24 вересня 2013 року слід
стягнути з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст.213 - 218 ЦПК України,
ст.ст. 549, 625, 1046 - 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики в сумі 20 000
грн., проценти за договором позики в
сумі 539 грн. 17 коп., штраф в сумі 2 000 грн.
та 229 грн. 41 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення. .

Суддя: