Справа № 725/1091/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2013 року. Першотравневий
районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич
О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа із самостійними
вимогами ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину житлового будинку
та за позовом третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Першотравневого районного суду
м.Чернівці з позовом до ОСОБА_2, третя
особа із самостійними вимогами ОСОБА_3
про визнання права власності на
частину житлового будинку.

У своєму позові посилався на те, що
відповідач по справі ОСОБА_2 є його
батьком, ОСОБА_3 - рідний брат. Мати
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

З 02 липня 1993 року до 20 серпня 2002 року
його батьки перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 11.04.2006 року ОСОБА_2
було позбавлено батьківських прав
відносно нього.

Рішенням виконкому Чернівецької
міської ради від 10 лютого 2004 року йому
(позивачу) було призначено опікуна -
бабусю ОСОБА_5 Весь цей час він проживав
у бабусі по АДРЕСА_1, але був
зареєстрований як член сім'ї батька
ОСОБА_2 по АДРЕСА_2. Крім того, вказаним
рішенням за ним було закріплено право
на частку в будинку по АДРЕСА_2.

Під час перебування у шлюбі його батьки
за згоди органу опіки та піклування
продали належну їм на праві власності
квартиру АДРЕСА_3.

Після продажу квартири він разом із
батьками та братом переїхав жити до
бабусі, а пізніше до тітки батька.
Нового житла батьками так і не було
придбано.

Вважає, що батьки, продавши квартиру
АДРЕСА_3, порушили його право як
співвласника вказаного майна, не
придбавши йому нового житла. Як йому
стало відомо, отримані від продажу
квартири гроші батько витратив на
придбання дорогого автомобіля, а потім
на відшкодування коштів внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Вказував, що його батько забезпечений
житлом, оскільки йому на праві
власності належить будинок по АДРЕСА_2
та квартира по АДРЕСА_4.

Просив визнати за ним право власності
на ? частину житлового будинку по
АДРЕСА_2 та на відповідні частини
господарських будівель та споруд.

У свою чергу, ОСОБА_3 в квітні 2013 року
звернувся до Першотравневого
районного суду м.Чернівці з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок.

Свій позов обґрунтовував обставинами,
які викладені у позовній заяві
позивача ОСОБА_1

Просив визнати за ним право власності
на ? частину житлового будинку по
АДРЕСА_2 та на відповідні частини
господарських будівель та споруд.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримав та підтвердив викладені у
ньому обставини. Просив задовольнити
його у повному обсязі. Не заперечував
щодо задоволення позову ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_3 свій позов
підтримав та просив його задовольнити.
Не заперечував проти задоволення
позову ОСОБА_1

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвокат Дронь О.І.
позов підтримала та підтвердила
викладені в ньому обставини.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 позови не визнали, про що надали
свої письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
покази свідків, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає, що у
задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3
слід відмовити, виходячи з наступних
підстав:

Так, судом встановлено, що батьками
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 (а.с.14,38)

Рішенням Ленінського районного суду
м.Чернівці від 20 серпня 2002 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був розірваний (а.с.21).

Мати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 11.04.2006 року, яке було
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду Чернівецької області від 07.06.2006
року, відповідача ОСОБА_2 було
позбавлено батьківських прав відносно
його дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.152-155).

10 лютого 2004 року Чернівецький
міськвиконком як орган опіки і
піклування прийняв рішення №80/3 про
встановлення опіки та піклування, яким
Проданчук Олену Дмитрівну було
призначено опікуном ОСОБА_1. Цим же
рішенням на опікуна була покладена
відповідальність за виховання,
матеріальне утримання, збереження
майна та житла, а також вирішення
питань правового захисту соціальних
інтересів малолітнього ОСОБА_1 та
закріплено за ним належну йому частину
житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с.11).

В свою чергу, ОСОБА_3 був усиновлений
своєю бабусею ОСОБА_7, у зв'язку з чим
його прізвище було змінено з «ОСОБА_3»
на «ІНФОРМАЦІЯ_5», а по-батькові з
«ОСОБА_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» (а.с.40, 149-150).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_3, а також їх матері ОСОБА_4 на
праві спільної сумісної власності
належала квартира АДРЕСА_3 (а.с.81).

08 квітня 1994 року ОСОБА_4 звернулася із
заявою до Чернівецького міського
голови про прийняття рішення про
надання згоди від імені неповнолітніх
дітей на посвідчення договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3,
оскільки вона з дітьми переходила жити
до чоловіка ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 (а.с.18).

У зв'язку з цим, рішенням Чернівецького
міськвиконкому від 19.04.1996 року було
надано згоду на посвідчення договору
купівлі-продажу частини квартири
АДРЕСА_3, належній неповнолітнім ОСОБА_1
та ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Таким чином, 25.10.1996 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_11 було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3
(а.с.118-119).

В судовому засіданні були допитані у
якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7
(бабусі), які стверджували, що рішення
про продаж квартири приймав ОСОБА_2
одноособово і він зобов'язувався в
подальшому забезпечити дітей житлом.
При цьому свідок ОСОБА_5 пояснювала
суду, що виручені від продажу квартири
кошти відповідач ОСОБА_2 витратив на
власні потреби, а саме придбав собі
автомобіль, який пізніше розбив.

Свідок ОСОБА_7 стверджувала, що частину
коштів від продажу квартири її донька
та колишній зять витратили на
погашення заборгованості, а решта
коштів, наскільки їй відомо, ОСОБА_2
віддав своїй знайомій на розвиток
бізнесу. Однак на яких умовах
надавалися гроші та чи поверталися
вони їй не відомо.

Також судом було встановлено, що ОСОБА_2
на праві приватної власності належить
житловий будинок по АДРЕСА_2, який
відповідач отримав у спадщину (а.с.9,10,22).

Статтею 79 Кодексу про шлюб та сім'ю
України (який був чинний на момент
продажу спірного житла) передбачено, що
у разі виникнення спільної
власності батьків і дітей
правовідносини щодо цієї власності
регулюються на загальних підставах
Цивільним кодексом Української РСР.

Як вже було зазначено вище, власниками
квартири АДРЕСА_3 була ОСОБА_4 та її
неповнолітні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3
Вказана квартира була продана ОСОБА_4
від імені неповнолітніх дітей за
згодою органів опіки та піклування.

Будинок АДРЕСА_2 отримано відповідачем
ОСОБА_2 у спадщину та є його особистою
приватною власністю.

Законодавство України (ч.1 ст.321 ЦК
України) передбачає, що право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких, суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів.

Дані докази повинні бути належними та
допустимими.

Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку суду, позивачем ОСОБА_1 та
третьою особою із самостійними
вимогами ОСОБА_3 не надано суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що кошти від
продажу квартири АДРЕСА_3 були отримані
та витрачені лише їх батьком -
відповідачем по справі ОСОБА_2
особисто, а не в інтересах сім'ї, у
зв'язку з чим, у задоволенні їх позовів
слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.79
КпШС України, ст.321 ЦК України, ст.ст.3, 6,
57, 58, 60, 61, 64, 179, 208, 209, 212, 213-215, 218, 294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа із самостійними вимогами
ОСОБА_3 про визнання права власності на
частину житлового будинку - відмовити.

У задоволенні позову третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
частину житлового будинку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.Чернівці
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Вольська-Тонієвич О. В.