№ 2/269/1989/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2013 року Совєтський районний
суд міста Макіївки Донецької області в
складі:

головуючого судді

Слабкіної О.А.

при секретарі

Савоськіній О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в
особі Невідокремленого підрозділу
«Макіївський район електричних мереж»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду
з даним позовом у серпні 2013 року.
Просить стягнути з відповідача
заборгованість за спожиту електричну
енергію.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем, який споживає електричну
енергію за адресою: 86116 м.Макіївка, вул.
Щербакова, б. 4, кв.88, - не регулярно
оплачується використана
електроенергія. З 01.01.1998 року по 24.09.2012
року утворилась заборгованість у
розмірі 1325,85 грн., що є порушенням
правил користування електроенергією,
згідно яких споживач не пізніше 10 числа
кожного місяця зобов’язаний
сплачувати спожиту електроенергію за
фактичними показниками прибору обліку.
Добровільно відповідач не сплатив суму
заборгованості, тому і було звернено
до суду.

У судовому засіданні представник
позивача уточнила позовні вимоги та
просила суд стягнути з відповідача
заборгованість за спожиту електричну
енергію за період з 01.01.1998 року по 01.07.2009
року.

Відповідач в судове засідання
з’явилася, позов визнала, проте
просила суд застосувати до виниклої
заборгованості строк позовної
давності.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
даний позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні відповідач дала
пояснення, що у квартирі за зазначеною
вище адресою вона не мешкає з 1995 року. З
цього приводу ТОВ «УК Лідер»
зверталося до суду у 2012 році із позовом
про визнання її такою, що втратила
право користування цією квартирою.

Представник позивача у судовому
засідання свої змінені позовні вимоги
підтримала та наполягала на їх
задоволення, а саме просила суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості за спожиту електричну
енергію за період з 01.01.1998 року по 01.07.2009
року у розмірі 1325,85 грн.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 значиться
зареєстрованою та проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11.09.2012 року, що
підтверджено відповіддю
адресно-довідкового підрозділу та
копією паспорта відповідача.

З представленої відповідачем довідки
вбачається, що квартира за адресою:
м.Макіївка-16, вул.. Щербакова, буд. 4, к. 88
– державна, а ОСОБА_1, тобто відповідач
була в ній зареєстрована у період з
14.06.1983 року по 04.09.2012 року.

Згідно п.п. 19, 20 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінета
Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року,
розрахунки населення за спожиту
електричну енергію здійснюються за
діючими тарифами (цінами) для населення
на підставі показань приладів обліку.
Плата за спожиту протягом
розрахункового періоду електричну
енергію вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця, якщо договором не
встановлено іншого терміну.

Відповідно до наданого розрахунку
позивача, відповідачем не своєчасно та
не у повному обсязі оплачувалася
електрична енергія за період з 01.01.1998
року по 01.07.2009 року, у зв”язку з чим
утворилась заборгованість за спожиту
електричну енергію у розмірі 1325,85 грн.

За період з 01.01.1998 року по 01.01.2004 року ст.
71 ЦК Українсьої РСР передбачала
трирічний строк позовної давності.
Відповідно до ст. 80 цього Кодексу
визначено, що закінчення строку
позовної давності є підставою для
відмови у позові, якщо суд визнає
поважною причини пропуску строку
позовної давності, порушене право
підлягає захистові. Позивач,
звертаючись із позовом до суду, не
просив поновити пропущений строк та не
посилався на поважність причин, з яких
він пропустив строк позовної давності.

За період з 01.01.2004 року по 01.07.2009 року
строк позовної давності, встановлений
ст. 257 ЦК України, складає три роки.
Наслідки спливу позовної давності,
передбачені ст.. 267 ЦК України, зокрема
згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові,
а якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту. Позивач при
зверненні до суду із даним позовом не
ставив питання про поновлення строку
звернення до суду із даними позовними
вимогами, а відповідач наполягає на
застосуванні строку позовної давності.

Тобто за таких обставин суд вважає за
необхідне у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі через сплив
строку позовної давності.

В частині позовних вимог щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача судових витрат суд вважає
також за необхідне відмовити, оскільки
відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог. З урахуванням того, що
позивачеві суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, то
судові витрати, понесені позивачем при
зверненні до суду із даним позовом,
поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.25, 26, 27 ЗУ „Про
електроенергетику”, п.п.19, 20, 21, 42, 48, 53
„Правил користування електричною
енергією для населення”, затверджених
Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, на
підставі ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в
особі Невідокремленого підрозділу
«Макіївський район електричних мереж»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за спожиту електричну енергію –
відмовити через закінчення строку
позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення в Апеляційний суд
Донецької області, через даний суд.

Суддя
О. А. Слабкіна