АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1-ій інстанції - Лопатюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Семенюк Т.А., Кравець В.А.,

при секретарі: Круглику В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства Спільного
підприємства «Партнер», треті особи:
Автогаражний кооператив
«Екскаваторник», Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державна адміністрація),
Київська міська державна
адміністрація про визнання договору
недійсним, застосування наслідків його
недійсності, усунення перешкод в
користуванні власністю, стягнення
грошових коштів та збитків, за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
представника Приватного акціонерного
товариства « Спільного Підприємтсва
«Партнер» -на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 18 липня 2013
року,

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в
и л а:

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 18 липня 2013
року позов ОСОБА_2 про визнання
договору найму недійсним, застосування
наслідків його недійсності, усунення
перешкод в користуванні власністю,
стягнення грошових коштів та збитків -
задоволено частково; зобов'язано ПАТ СП
«Партнер» усунути перешкоди ОСОБА_2 у
вільному доступі до проїзду до
гаражного боксу АДРЕСА_1 та звільнити
пожежний проїзд та його блокування;
стягнути з ПАТ СП «Партнер» на користь
ОСОБА_2 моральну шкоду 5 000 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.11.2007 року на підставі договору
купівлі продажу ОСОБА_2 стала власником
гаражного боксу АДРЕСА_1, загальною
площею 38 кв.м. (а.с.75)

09.01.2007 року, між СП «Партнер» та ОСОБА_2
було укладено договір № 913, за яким
відповідач зобов'язався зберігати
автомобіль марки «Деу Ланос» д/н
НОМЕР_1, в А/Г «Екскаваторщик» (т.1 а.с.10)

Відповідно до листа Святошинського РВ
ГУ Державної техногенної безпеки в м.
Києві від 22 жовтня 2012 року,
генерального директора ПРАТ СП
«Партне», притягнуто до
адміністративної відповідальності та
вручено до виконання припис на
усунення порушень вимог пожежної
безпеки.(а.с.23)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
частково, суд першої інстанції
керувався ст. ст. 16, 386 ЦК України та
виходив з того, що СП «Партнер»
належним чином не виконує умови за
укладеним договором.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу,в якій
просить скасувати рішення
Святошинськогорайонного суду м. Києва
від 18.07.2013 в частині відмови в
задоволенні частини позовних вимог та
ухвалити нове рішення яким вимоги
задовольнити в повному обсязі.
Посилається на те, що обставини, які
мають значення для справи, та які суд
першої інстанції вважав встановленими,
є недоведеними, висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи

В апеляційній скарзі генеральний
директор СП «Партнер» Телецький В.Т.
скасувати рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 18.07.2013 в
частині задоволення позовних вимог та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволені заявлених вимоги відмовити
повному обсязі. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного
суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та
представник автогаражного кооперативу
«Екскаваторник» - Коломієць А.П.
просили задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній доводів.
Представник ПАТ СК «Партнер» в судове
засідання не з`явився, про час та місце
розгляду справи належн повідомлений.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційних скарг та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційні скарги не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України,
встановлено, власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

З урахуванням вказаної обставини та
вимог ст.391 ЦК України особа має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні права власності.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, 09.01.2007року між сторонами
було укладено договір № 913 по
зберіганню та охоронні транспортного
засобу, автомобіля марки «Деу Ланос»,
д/н НОМЕР_1, згідно з умовами договору
позивач передала, вказаний автомобіль,
на зберігання в А/Г «Екскаваторщик»
(а.с.10)

Згідно листа від 22.10.2012 року
Святошинського РВ ГУ Державної
техногенної безпеки в м.Києві,
генерального директора ПРАТ СП
«Партнер» Телецького Т.А.
відповідального за протипожежний стан
приміщень, притягнуто до
адміністративної відповідальності та
вручено до виконання припис на
усунення порушень вимог пожежної
безпеки.(а.с.23)

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_2, оскільки були порушені
права відповідача, як власника
гаражного боксу, а від так вимоги
позивача в частині зобов'язання
відповідача звільнити пожежний проїзд
та його блокування є обґрунтованим та
доведеними.

Також вірним є висновок суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог, щодо відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивач є
людиною похилого віку, ветераном війни,
відтак перешкоди, які чинив
відповідач в користуванні власності
позивача негативно вплинули на її
здоров`я та самопочуття.(а.с.9)

Статтею 230 ЦК України визначено, якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу ну в оману щодо обставин,
які мають істотне значення (частина
перша статті 229 цього Кодексу), такий
правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.
Сторона, яка застосувала обман,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у повному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судова колегія погоджується з
висновком районного суду щодо
відсутності підстав для визнання
спірного договору недійсним, як такого,
що був укладений внаслідок обману,
застосування наслідків недійсності
цього договору, стягнення з
відповідача на її користь безпідставно
отриманих грошових коштів та
матеріальних збитків, оскільки
позивачу були достовірно відомі умови
договору, обставин обману, при цьому,
колегія суддів не вбачає.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів, поданих
сторонами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційних скаргах, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника ПАТ «
СП «Партнер» - відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 18 липня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги

Головуючий:

Судді: