Справа № 209/2447/13-ц
Провадження № 2/209/996/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2013 р.

Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі:

головуючого
Гнєзділова В.Є.

при
секретарі
Глуховій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дніпровського ВДВС ОСОБА_2
МУЮ, третя особа управління
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області про повернення безпідставно
набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідач в судове
засідання з’явилася, позов не визнав.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Дніпровського відділу
державної виконавчої служби ОСОБА_2
міського управління юстиції, третя
особа: Управління казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області про
повернення безпідставно набутого
майна. На обґрунтування своїх позовних
вимог зазначив, що 19 листопада 2011 року
ОСОБА_1 помилково було перерахував
кошти на р/р 69, що належить
Дніпровському ВДВС ОСОБА_2 МУЮ у
розмірі 39240,00 грн. з р/р 0100
,відкритий в АТ “УкрСиббанк” ОКПО 9807750,
МФО 351005. З метою досудового
врегулювання спору щодо повернення
помилково сплачених коштів ОСОБА_1 23
квітня 2013 року звернувся до
відповідача по справі з відповідною
заявою про повернення помилково
сплачених коштів. Відповідач ОСОБА_2
ВДВС ОСОБА_2 МУЮ будучи зобов’язаним
вжити заходів щодо повернення ОСОБА_1
помилково сплачених останнім грошових
коштів, шляхом надсилання відповідного
подання до Управління державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області, проте відповідач по справі
надіслав на адресу ОСОБА_1 лист від 23
квітня 2013 року №6346/01, в якому зазначив,
що за період з 19 листопада 2011 року по 31
грудня 2012 року не можливо встановити
рух коштів на рахунку Дніпровського
ВДВС ОСОБА_2 МУЮ № 0769 в зв’язку з
тим, що правоохоронними органами за
вказаний термін вилучені книги обліку
депозитних сум Дніпровського ВДВС
ОСОБА_2 МУЮ на підставі ухвали суду.
ОСОБА_1 вважає вищевказане посилання
неправомірним і необґрунтованим,
оскільки до наданої ним заяви про
повернення помилково сплачених коштів
від 23 квітня 2013 року ним надано
достатньо доказів про зарахування
спірної суми на рахунок відповідача по
справі. Згідно листа № 15-08/1717-14167 від 19
грудня 2012 року Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області,
р/р69, на який позивачем помилково
зараховані кошти, обслуговується в
Управлінні Державної казначейської
служби України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області та
відповідно до листа № 01-12/23 від 08 січня
2013 року Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області, помилково сплачені ОСОБА_1
кошти, зараховано на р/р 69, що
належить Дніпровському ВДВС ОСОБА_2
МУЮ, тобто твердження відповідача про
неможливість встановлення руху коштів
не відповідає дійсності, оскільки
Управлінням Державної казначейської
служби України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області повідомлено
про зарахування спірної суми на
рахунок відповідача, а саме
Дніпровського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ. Також,
ОСОБА_1 вважає, що згідно закону України
“Про виконавче провадження ”
відповідач мав можливість зробити
копії вилучених документів. Просить
суд стягнути з Дніпровського відділу
державної виконавчої служби ОСОБА_2
міського управління юстиції на користь
ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у
розмірі 39240,00грн., Стягнути з
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_2 міського
управління юстиції на користь ОСОБА_1
судові витрати.

Представник відповідача,
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_2 міського
управління юстиції, позовні вимоги не
визнав. Надав суду письмове
заперечення проти позову, згідно яких
зазначив, що обставини, якими ОСОБА_1
обґрунтовує стягнення з відділу
грошових коштів, не підтверджені.
Формулювання “безпідставно набуті
кошти” не може бути застосовано до
предмету позову, оскільки зарахування
коштів на рахунок відділу є вольове та
самостійне рішення особи. Згідно
наданої ОСОБА_3 копії квитанції ним
було здійснене зарахування коштів з
призначенням платежу “Оплата за лот №
2, згідно протоколу № 0410210-2 від 16
листопада 2011 року”, отримувач ГУДКУ
України у Дніпропетровській області.
Тобто кошти були зараховані не
помилково. За період з 16 листопада 2011
року по 31 грудня 2012 року неможливо
встановити рух коштів на рахунку
Дніпровського відділу ДВС ОСОБА_2 МУЮ №
0769 в зв’язку з тим, що
правоохоронними органами за вказаний
термін вилучені книги обліку
депозитних сум Дніпровського відділу
ДВС ОСОБА_2 МУЮ на підставі ухвали суду.
Додатково зазначив, що рахунок №
0769, який належить Дніпровському
ВДВС ОСОБА_2 МУЮ та обслуговується в
Управлінні Державної казначейської
служби України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, є
спеціальним. На рахунок зараховуються
кошти, які за своїм призначенням,
підлягають перерахуванню до
Державного та місцевого бюджетів, та
здійснення інших операцій, що є
результатом діяльності відділу та
забезпечують виконання функцій
Державної виконавчої служби.
Дніпровський відділ ДВС ОСОБА_2 МУЮ не
є розпорядником коштів, які
обліковуються на даному рахунку.
Списання коштів на потреби відділу не
можливо, таким чином з Дніпровського
відділу ДВС ОСОБА_2 МУЮ не можливо
стягнути кошти, оскільки в
розпорядженні відділу не має власних
коштів. Просить відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
повному обсязі.

Представник, згідно довіреності,
позивача ОСОБА_1 в судове засідання
з’явився, позов підтримав у повному
обсязі, наполягає на задоволенні
позовних вимог, у судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 від третіх осіб
позивачу стало відомо, що Дніпровський
ВДВС ОСОБА_2 МУЮ проводить реалізацію
майна шляхом прилюдних торгів і не
володіючи повною інформацією, щодо
порядку придбання майна таким чином,
перерахував 19 листопада 2011 року спірну
суму у розмірі 39240,00грн на рахунок
Дніпровського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ, але не
отримавши сплаченого ним майна, 23
квітня 2013 звернувся до відповідача з
копією квитанції та заявою про
повернення помилково сплачених коштів,
але листом від того ж дня йому було
відмовлено у зв’язку з тим, що данні
кошти перераховані на розрахунковий
рахунок державної казначейської
служби м. Дніпродзержинська та рух
даних коштів встановити неможливо.

Представник відповідача,
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_2 міського
управління юстиції, в судове засідання
з’явився, позов не визнав, вважає, що
вказаний позов не підлягає задоволенню
у судовому засіданні пояснив, що
Дніпровський ВДВС ОСОБА_2 МУЮ не є
належним відповідачем по справі, а
також не є розпорядником зарахованих
коштів і не має можливості
прослідкувати рух коштів
перерахованих позивачем ОСОБА_1,
оскільки депозитна книга була вилучена
згідно ухвали суду. Також зауважив, що
Дніпровський ВДВС ОСОБА_2 МУЮ не є
зобов’язаним звертатися з поданням до
управління державної казначейської
службу України про повернення
помилково зарахованих коштів.

Представник третьої особи, Управління
державної казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області в судове
засідання з’явився , в судовому
засіданні пояснив, що дійсно 21
листопада 2011 року на розрахунковий
рахунок Дніпровського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ
були зараховані грошові кошти з
призначенням платежу “оплата за лот №
2” від ОСОБА_1, зауваживши на тому, що
Управління казначейства не є
розпорядником державних коштів.

Судом досліджені докази по справі:

- вислухані пояснення позивача,
представника відповідача, третіх осіб
по справі;

- досліджені письмові докази по справі
шляхом оголошення їх у судовому
засіданні;

Вислухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, дослідивши письмові
докази по справі, з’ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що заявлений позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, вказаною статтею
передбачена можливість виникнення не
договірних зобов'язань двох видів:
внаслідок безпідставного набуття
майна за рахунок іншої особи та
внаслідок безпідставного збереження
майна за рахунок іншої особи. Умовами
виникнення зобов'язань внаслідок
безпідставного набуття майна є:
збільшення майна у однієї особи; втрата
майна іншою особою; причинний зв'язок
між збільшенням майна у однієї особи і
відповідною втратою майна іншою
особою; відсутність достатньої
правової підстави для збільшення майна
в однієї особи за рахунок іншої особи.

Згідно ст.1213 ЦК України, набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Згідно ст.1214 ЦК України, особа, яка
набула майно або зберегла його у
себе без достатньої правової підстави,
зобов'язана відшкодувати всі доходи,
які вона одержала або могла одержати
від цього майна з часу, коли ця особа
дізналася або могла дізнатися про
володіння цим майном без достатньої
правової підстави.

Вказана норма закону регулює
відповідальність в разі набуття або
збереження майна без достатньої
правової підстави. З точки зору даної
статті відповідальність настає з
моменту, коли набувач майна дізнався
або повинен був дізнатися про
володіння цим майном без достатньої
правової підстави.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України, не
підлягає поверненню безпідставно
набуті: 1) заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача; 2)
інше майно, якщо це встановлено
законом.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин які мають значення для
вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ст. 59 ЦПК України, суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У судовому засіданні встановлені
наступні обставини та визначені до них
правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 дізнавшись від третіх
осіб про проведення Дніпровським ВДВС
ОСОБА_2 МУЮ реалізації майна шляхом
прилюдних торгів, не володіючи повною
інформацією, з ціллю придбання таким
чином певного майна, перерахував 19
листопада 2011 року грошову суму у
розмірі 39240,00грн. з призначенням
платежу “Оплата за лот №2 згідно
протоколу №0410210-2 від 16 листопада 2011
року”, на спеціальний р/р 69
належний Дніпровському ВДВС ОСОБА_2 МУЮ
, який обслуговує Управління
Державної казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську,
Дніпропетровської області Кошти
зараховані на вказаний рахунок за
своїм призначенням, підлягають
перерахуванню до Державного та
місцевого бюджетів та здійснення інших
операцій і розпорядником яких не є
Дніпровський ВДВС ОСОБА_2 МУЮ, про що
було повідомлено відповідачем по
справі, ОСОБА_1 на його заяву від 23
квітня 2013 року про повернення
помилково зарахованих коштів на
розрахунковий рахунок, належний
Дніпровському ВДВС ОСОБА_2 МУЮ,.

Згідно наданої ОСОБА_3 копії квитанції
ним було здійснене зарахування коштів
з призначенням платежу “Оплата за лот
№ 2, згідно протоколу № 0410210-2 від 16
листопада 2011 року”, отримувач ГУДКУ
України у Дніпропетровській області.
Тобто кошти були зараховані не
помилково. За період з 16 листопада 2011
року по 31 грудня 2012 року неможливо
встановити рух коштів на рахунку
Дніпровського відділу ДВС ОСОБА_2 МУЮ №
0769 в зв’язку з тим, що
правоохоронними органами за вказаний
термін вилучені книги обліку
депозитних сум Дніпровського відділу
ДВС ОСОБА_2 МУЮ на підставі ухвали суду.
Додатково зазначив, що рахунок №
0769, який належить Дніпровському
ВДВС ОСОБА_2 МУЮ та обслуговується в
Управлінні Державної казначейської
служби України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, є
спеціальним. На рахунок зараховуються
кошти, які за своїм призначенням,
підлягають перерахуванню до
Державного та місцевого бюджетів, та
здійснення інших операцій, що є
результатом діяльності відділу та
забезпечують виконання функцій
Державної виконавчої служби.
Дніпровський відділ ДВС ОСОБА_2 МУЮ не
є розпорядником коштів, які
обліковуються на даному рахунку.
Списання коштів на потреби відділу не
можливо, таким чином з Дніпровського
відділу ДВС ОСОБА_2 МУЮ не можливо
стягнути кошти, оскільки в
розпорядженні відділу не має власних
коштів.

Суд вважає встановленим відсутність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача та наявність фактів, якими
обґрунтовуються заперечення
відповідача з таких мотивів.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів...

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 , маючи певні наміри, з певною
ціллю придбання певного майна,
перерахував 19 листопада 2011 року
грошову суму у розмірі 39240,00грн. з
призначенням платежу “Оплата за лот
№2” на спеціальний розрахунковий
рахунок належний Дніпровському ВДВС
ОСОБА_2 МУЮ та який обслуговується в
Управлінні Державної казначейської
служби України у м. Дніпродзержинську,
Дніпропетровської області. Кошти
зараховані за своїм призначенням,
підлягають перерахуванню до
Державного та місцевого бюджетів та
здійснення інших операцій.
Розпорядником перерахованих коштів не
є Дніпровський ВДВС ОСОБА_2 МУЮ.
Формулювання “безпідставно набуті
кошти” не може бути застосовано до
предмету позову, оскільки зарахування
коштів на рахунок відділу є вольове та
самостійне рішення особи. Рахунок №
0769 належить Дніпровському ВДВС
ОСОБА_2 МУЮ та обслуговується в
Управлінні Державної казначейської
служби України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, є
спеціальним. На рахунок зараховуються
кошти, які за своїм призначенням,
підлягають перерахуванню до
Державного та місцевого бюджетів, та
здійснення інших операцій, що є
результатом діяльності відділу та
забезпечують виконання функцій
Державної виконавчої служби.
Дніпровський відділ ДВС ОСОБА_2 МУЮ не
є розпорядником коштів, які
обліковуються на даному рахунку.
Списання коштів на потреби відділу не
можливо,

Крім того, позивач у позовній заяві та
поясненнях у судовому засіданні
визначає перераховані ним кошти як
помилкові або надмірно зараховані.

Тлумачний словник української мови
пояснює прикметник «надмірний», як: 1.
Який перевершує міру, звичайну норму
чого-небудь. 2. Який перевищує звичайний
ступінь виявлення чого-небудь. 3. Який
значно перевищує потребу, необхідність
у чому-небудь.

Для встановлення змісту поняття -
«кошти, помилково чи надмірно,
зараховані до державного та місцевих
бюджетів», можна звернутися до інших
нормативно-правових актів, що
розкривають поняття окремих видів
коштів, що надмірно чи помилково
зараховані, як до окремих випадків
генеральної сукупності поняття. Так
згідно абз. 6 пп. 2 п. 1.2. Порядку
розрахунково-касового обслуговування
через органи Державного казначейства
України. митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення, затвердженого спільним
Наказом Міністерства фінансів України
та Державної митної служби України від
24.01.2006, № 25/44, надміру сплачені митні та
інші платежі, визначено як сума коштів,
що з різних причин унесена понад
розмір, установлений законодавством;
Відповідно до пп. 14.1.115. п. 14.1. ст.14
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-VI, надміру сплачені
грошові зобов’язання – це суми коштів,
які на певну дату зараховані до
відповідного бюджету понад нараховані
суми грошових зобов’язань, граничний
строк сплати яких настав на таку дату;
На підставі вище викладеного, та
використавши індуктивний метод
формальної логіки, можна зробити
висновок, що кошти, надмірно
перераховані до державного або
місцевого бюджету, - це позитивна
різниця між розміром фактично
перерахованих коштів до державного чи
місцевого бюджету та законодавчо
встановленим розміром коштів, що
підлягав перерахування до державного
або місцевого бюджету. Останній
показник буде виступати у якості
межового показника. До сукупних ознак
коштів надмірно перехованих можна
віднести наступне: 1) в особи, що
здійснила платіж, на момент такої
оплати наявний імперативний обов’язок
по сплаті певної суми коштів; 2)
призначення платежу - виконання
особою суб’єктивного обов’язку по
сплаті певної грошової суми до
відповідного бюджету; 3) наявний
законодавчо встановлений механізм
розрахунку розміру платежу або чітко
встановлений розмір платежу; 4) кошти
були зараховані до належного бюджету
із вірним призначенням платежу; 5)
фактичний розмір платежу, що
зараховано до бюджету. перевищує
законодавчо встановлений.

Згідно п. 21.4 Закону України « Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» переказ коштів (далі - переказ)
- рух певної суми коштів з метою її
зарахування на рахунок отримувача або
видачі йому у готівковій формі.
Ініціатор та отримувач можуть бути
однією і тією ж особою.

Помилковий переказ - рух певної суми
коштів, внаслідок якого з вини банку
або іншого суб'єкта переказу
відбувається її списання з рахунку
неналежного платника та/або
зарахування на рахунок неналежного
отримувача чи видача йому цієї суми у
готівковій формі.

Неналежний переказ - рух певної суми
коштів, внаслідок якого з вини
ініціатора переказу, який не є
платником, відбувається її списання з
рахунка неналежного платника та/або
зарахування на рахунок неналежного
отримувача чи видача йому суми
переказу в готівковій чи майновій
формі;

Кошти, перераховані позивачем на мають
жодної ознаки помилково або надмірно
зарахованих коштів.

Крім того, з копії квитанції не
вбачається найменування (назва)товару ,
за придбання якого переховані кошти.
Тому відповідь ПП «Нива», як
спеціалізованої організації з продажу
арештованого майна щодо відсутності
інформації про продаж 16 листопада 2011
року транспортного засобу Renault Premium не
може бути взята судом до уваги, як доказ
непридбання позивачем будь-якого
товару.

Суд вважає, відсутні будь –які докази
щодо переравання коштів позивача на
рахунок відповідача помилково або
надмірно.

Встановлені судом факти й обставини
справи підтверджуються:

-           копією квитанції № 9
від 19 листопада 2011 року /а.с.7/, згідно
якої підтверджується факт сплати
ОСОБА_1 грошових коштів на
розрахунковий рахунок ГУДК України у
Дніпропетровської області;

-          копією заяви ОСОБА_1 до
Дніпровського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ /а.с.8/,
згідно якої підтверджується факт
звернення позивача з ціллю повернення
коштів;

-          копія довідки ,наданої
ГУДК України у Дніпропетровській
області від 19 грудня 2012 року /а.с.9/,
згідно якої підтверджується факт
обслуговування р/р 0769 ГУДК
України у Дніпропетровській області;

-          копія довідки , наданої
УДК України у м. Дніпродзержинську,
Дніпропетровської області від 07 травня
2013 року /а.с.10/, згідно якої
підтверджується факт належності р/р
0769 Дніпровському ВДВС ОСОБА_2 МУЮ;

-          копією довідки
наданої УДК України у м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровської
області /а.с.11/, згідно якої
підтверджується факт перерахування
коштів від платника ОСОБА_1 на
р/р0769 Дніпровського ВДВС ОСОБА_2
МУЮ, як призначення платежу “Оплата за
лот № 2 згідно протоколу №0410210-2 від 16
листопада 2011 року”;

-          копія довідки наданої
Дніпровським ВДВС ОСОБА_2 МУЮ /а.с.12/, яка
підтверджує факт повідомлення ОСОБА_1
про неможливість встановлення руху
коштів на р/р 0769 Дніпровському
ВДВС ОСОБА_2 МУЮ, у зв’язку з вилученням
правоохоронними органами книги обліку
депозитних сум Дніпровського ВДВС
ОСОБА_2 МУЮ, на підставі ухвали суду.

На підставі ст. 16, 1212, 1213, 1214ЦК України,
керуючись ст. 8, 10, 59, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, суд, –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Дніпровського ВДВС ОСОБА_2 МУЮ, третя
особа управління казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську,
Дніпропетровської області про
повернення безпідставно набутого
майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська
В.Є. Гнєзділов