Справа № 667/6236/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого – судді Черниш
О.Л.

при секретарі Верескун Є.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку
користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, у
якому просила суд визначити між
співвласниками домоволодіння №37/50 по
вул.. Пушкінська/Котляревського в м.
Херсоні порядок користування
земельною ділянкою площею 533,2
відповідно до їх часток у праві
власності на домоволодіння.

На обґрунтування позовних
вимог позивачка зазначила такі
обставини:

Домоволодіння №37/50 по вул.
Пушкінська/Котляревського в м. Херсоні,
яке складалося із житлового будинку
літ. «А», літньої кухні «Б», сараїв літ
«в», «Ж», туалетів «Е», «И», навісу літ.
«З», душ. літ «К», водопроводу №№ 1,2,
огорожі №№3,4,5, на праві власності
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 10.07.1998року в
частині 16/25 належало ОСОБА_2 та на
підставі договору дарування від 28.09.2000
в частині 9/25 (36/100) належало ОСОБА_3

13.12.2002року ОСОБА_2 здала в
експлуатацію житловий будинок літ «Б»
у зв»язку з чим були перераховані
частки співвласників у домоволодінні
від 16.01.2003року. ОСОБА_2 видано свідоцтво
№2 про право приватної власності на
домоволодіння на 56/100 частин.

Відповідно і у співвласника
ОСОБА_3 змінилася частка, яка складала
44/100 частин, але ОСОБА_3 документи не
оформила.

27.01.2003 року між позивачкою
та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений
договір дарування 26/100 частин
домоволодіння, розташованого на
земельній ділянці площею 533,2 кв.м.

Згідно договору дарування
26/100 частин домоволодіння, які передані
позивачці у власність складаються з
приміщень в житловому будинку літ «А» -
приміщення 2-1 площею 8,0 кв.м., приміщення
2-2 (жиле) площею 69 кв.м., приміщення
2-3(жиле) площею 14,2 кв.м., сіни лі. «а-2».

Після укладення договору
дарування позивачка здійснила
перебудову сіней літ «а-2», які в
технічному паспорті на житловий
будинок позначені як літ. «а-3».

Земельна ділянка розміром у
533,2 закріплена за домоволодінням
згідно рішення Херсонського
міськвиконкому від 20.07.1953 року №757.

Між позивачкою та рештою
співвласників виникають суперечки
щодо порядку користування земельною
ділянкою, оскільки позивачка фактично
виключена з числа землекористувачів і
вважає, що її права землекористувача
порушені.

Позивачка зазначила, що
первісні частки співвласників у
домоволодінні складали 9/25 частин(36/100)
та 16/25 частин(64/100).

З урахуванням розміру
земельної ділянки площею 533,2 кв.м. на
частку 16/25 повинно бути виділено 341,1
кв.м., а на 9/25 -192,1 кв.м.

У зв’язку з добудовами, які
були виконані співвласниками, частки у
домоволодінні змінилися, що не тягне
зміну часток у землекористуванні.

Позивачка вважає, що
оскільки вона отримала у власність від
ОСОБА_2, якій належала часка 16/25 (згодом
56/100) 26/100 частин, то їй повинна бути
виділена у користування земельна
ділянка площею 158,3 кв.м.

На думку позивачки між
співвласниками повинен бути
встановлений порядок користування
земельною ділянкою, відповідно до
якого їй має бути виділено у
користування 158,3 кв.м., ОСОБА_2 – 182,8
кв.м., ОСОБА_3 – 192.1кв.м.

Для визначення варіантів
порядку користування земельною
ділянкою співвласниками домоволодіння
судом призначалася
будівельно-технічна експертиза,
висновком якої №23/11 від 15 грудня 2011року
було визначено два варіанти порядку
користування земельною ділянкою, а
саме: у І варіанті - порядок
користування земельною ділянкою, який
існує між співвласниками; у ІІ варіанті
запропоновано виділити у користування
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 179 кв.м.;
ОСОБА_5 – 159кв.м, ОСОБА_3 – 201,2кв.м, а
земельну ділянку розміром 4кв.м.
залишити у загальному користуванні.

Після отримання судом
висновку експерта представник
позивачки просила суд встановити
порядок користування земельною
ділянкою за ІІ варіантом висновку
експерта.

Відповідачка ОСОБА_2 не
заперечувала проти задоволення позову
і встановлення порядку користування
земельною ділянкою за ІІ варіантом
висновку експерта, проте у судових
дебатах ОСОБА_2 зазначила, що при
придбанні частину будинку ОСОБА_5 було
показано якою частиною земельної
ділянки вона буде користуватися і вона
погодилася з цим., але з часом підняла
питання про перегляд порядку
користування земельною ділянкою, який
існував між співвласниками, з чого
вбачається, що відповідач ОСОБА_2
вважає позовні вимоги ОСОБА_5
небгрунтованими..

Відповідачка ОСОБА_3 позов
не визнала, просила суд відмовити у
його задоволенні. На обґрунтування
своїх заперечень пояснила, що
користування земельною ділянкою
відбувається у тому порядку, який
склався між попередніми власниками ще
до придбання нею частини будинку у 9/25
частини. Встановлений порядок
користування земельною ділянкою був
закріплений у вигляді встановлення
внутрішнього паркану, який розділяв
земельну ділянку на дві частини. Кожен
із співвласників мав самостійний
вихід. Оскільки спору між
співвласниками щодо користування
земельною ділянкою, на якій
розташоване домоволодіння, не
виникало, то жодних рішень будь-яким
органом не приймалося. Після придбання
ОСОБА_2 16/25 частини будинку у 1998 року між
ними спору щодо користування
земельною ділянкою не виникало. Не
пред»являла жодних претензій щодо
користування земельною ділянкою і
ОСОБА_5 після придбання нею у ОСОБА_2
частини з її частки у домоволодінні,
зробивши також самостійний вихід.
Вперше про претензії ОСОБА_5 щодо
користування спільною земельною
ділянкою їй стало відомо після
отримання позовної заяви із суду.

Заслухавши пояснення
сторін, показання свідків, дослідивши
матеріали справи, висновок експерта,
матеріали інвентарної справи, суд
встановив що сторони є співвласниками
домоволодіння, розташованого за
адресою: м. Херсон, вул.
Пушкінська/Котляревського, 37/50.

На час звернення позивачки
до суду із позовною заявою про
визначення порядку користування
земельною ділянкою ОСОБА_5 є власником
26/100 частин домоволодіння №37/50 по вул.
Пушкінська/Котляревського в м. Херсоні
на підставі договору дарування від 27
січня 2003 року, укладеного між нею та
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 є власником 56/100
частини того ж домоволодіння на
підставі свідоцтва про право особистої
власності, виданого 16 січня
2003рокувиконавчим комітетом
Комсомольської районної ради народних
депутатів.

Як підставу для видачі
вказаного свідоцтва зазначено – зміна
ідеальних часок домоволодіння замість
договору купівлі-продажу від 10.07.98 року
на 16/25 частин.

Згідно пояснень ОСОБА_2
свідоцтво про право власності було
видане у зв’язку з тим, що вона
збудувала новий житловий будинок.

Зазначене підтверджується
Актом прийому індивідуального
домоволодіння від 13.12.2002року.

До отримання вказаного
свідоцтва про право власності ОСОБА_2
була власником 16/25 частин
домоволодіння на підставі договору
дарування від 10 липня 1998року.

Після відчуження ОСОБА_2 26/100
частин із належних їй 56/100 частин у
праві власності на домоволодіння
документу, який би посвідчував її право
власності на частку у праві власності
на домоволодіння, немає.

ОСОБА_3 була власником 9/25
частин домоволодіння на підставі
договору дарування від 28 вересня
2000року.

30 червня 2011 року ОСОБА_3
видано свідоцтво про право власності
на 44/100 частини домоволодіння.

Таким чином, первісні частки
у домоволодінні сторін складали 16/25
частин ОСОБА_2 та 9/25 частин ОСОБА_3

Між співвласниками склався
порядок користування земельною
ділянкою, який був закріплений
розташуванням внутрішнього паркану
між земельними ділянками, та
самостійними виходами кожного із
співвласників.

Спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
приводу користування земельною
ділянкою не виникало.

З урахуванням встановленого
порядку користування земельною
ділянкою ОСОБА_2 здійснила нове
будівництво.

Представник позивачки
вважає, що між попередніми
співвласниками не було визначено,
оскільки не існує з цього приводу
жодного рішення.

Суд не погоджується з
доводами представника позивача,
оскільки жодним законом не було
встановлено обов’язковості рішення
суду чи іншого органу для закріплення
порядку користування земельною
ділянкою між співвласниками, а самі
співвласниками до жодного органу за
встановленням порядку користування
земельною ділянкою не зверталися,
оскільки не було спору з приводу
користування спільною земельною
ділянкою. Адже особа звертається до
суду чи іншого органу за захистом
своїх порушених чи невизнаних прав,
тобто за вирішенням спору, який існує
між нею та іншими співвласниками, а в
даному випадку не було надано доказів
існування жодного спору до часу
звернення із позовом до суду ОСОБА_5

Допитані у судовому
засіданні свідки - ОСОБА_6, ОСОБА_7
ОСОБА_8, які є сусідами сторін, показали,
що земельна ділянка домоволодіння по
вул. Пушкінська/Котляревського, 37/50
завжди була поділено між двома
співвласниками огорожею, існувало два
самостійних виходи, а коли з»явився
третій власник, стало три земельні
ділянки і був облаштований третій
вихід.

Показання свідків
узгоджуються з висновком експерта, в
якому експерт вказує, що «між
співвласниками вже встановилось
роздільне користування земельними
ділянками, існує три окремі земельні
ділянки з трьома ізольованими виходами
(т.1, а.с. 67). Зазначене твердження
експерт зафіксувала на фото №№ 2,5,11,12 (
т.1 а.с.92,94,97).

У п.21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від
16.04.2004року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» зазначено,
що, виходячи з того, що порядок
користування спільною земельною
ділянкою, у тому числі тією, на якій
розташовані належні співвласникам
жилий будинок, господарські будівлі та
споруди, визначається насамперед
їхньою згодою залежно від розміру
їхніх часток у спільній частковій
власності на будинок, суд відповідно до
ст.88 ЗК України бере до уваги цю угоду
при вирішенні спорів як між ними
самими, так і за участю осіб, котрі
пізніше придбали відповідну частку у
спільній власності на землю або на
жилий будинок і для яких зазначена
угода також є обов’язковою. Це правило
стосується тих випадків, коли жилий
будинок було поділено в натурі.

З урахуванням наданих суду
доказів суд приходить до висновку, що
між співвласниками з частками у праві
власності на домоволодіння 16/25 і 9/25
було встановлено порядок користування
земельною ділянкою, який був
закріплений встановленням
розподільної огорожі між земельними
ділянками.

Встановлений порядок
користування земельною ділянкою був
визнаний при придбанні частки у
домоволодінні ОСОБА_2 та ОСОБА_3

При придбанні ОСОБА_5 у
ОСОБА_2 частки належної їй, порядок
користування земельною ділянкою міг
визначатися тільки між ними двома, що
між ними і було зроблено, Як пояснила
ОСОБА_2 при укладанні угоди з придбання
частки у нерухомості між нею та ОСОБА_2
були визначені межі користування
земельною ділянкою шляхом
встановлення розподільною огорожі.

ОСОБА_3 пояснювала, що ОСОБА_9
сама погіршила умови користування
земельною ділянкою, здійснивши
добудову приміщень, якими вона
фактично користується.

Документи про узаконення будівництва
відсутні, але в позовній заяві
позивачка зазначає, що нею здійснено
перебудову сіней (літ «а-2» при
придбанні частини будинку) в прибудову,
яка на даний час в технічній
документації позначена як літ. «а-3».

Про самочинні будівлі вказує у
висновку і експерт

Якщо позивачка вважала, що
її права землекористувача при купівлі
частки нерухомості, були порушені, то
вона повинна була звернутися за
захистом порушеного права в межах
встановленого строку позовної
давності, проте нею не було цього
зроблено.

Претензій ОСОБА_3 щодо
існуючого порядку користування
земельною ділянкою позивачка не
заявляла.

Суд вважає, що позов про
визначення порядку користування
земельною ділянкою за другим варіантом
Висновку експерта задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Визначаючи 2-й варіант
порядку користування земельною
ділянкою між співвласниками експерт
вийшов за межі ухвали суду.

В ухвалі суду зазначено «які
можливі варіанти поділу земельної
ділянки у відповідності з частками у
праві власності і за фактичним
користуванням».

Виходячи із вказаного
питання, експерт повинна була
визначити варіанти порядку
користування земельною ділянкою
відповідно до часток співвласників у
праві власності на домоволодіння вул.
Пушкінська/Котляревського, 37/50.

На час проведення
експертизи, як зазначається вище, у
ОСОБА_5 був договір дарування на 26/100
частин домоволодіння, у ОСОБА_2 –
свідоцтво про право власності на 56/100
частин, у ОСОБА_3 був договір дарування
на 9/25 частин домоволодіння.

При складанні зазначених
часток не було 100 частин домоволодіння.
Частки співвласників були визначені за
різними підставами.

Суд вважає, що через
відсутність правовстановлюючих
документів на частки у домоволодінні,
загальна величина яких складала б 100, чи
інше число, яке вказувало на одне ціле
при складанні часток співвласників,
експерт взагалі не могла визначати
варіанти порядку користування
земельною ділянкою.

Натомість експерт
самостійно визначила частки
співвласників у праві власності на
домоволодіння, на що у експерта
повноважень немає, і відповідно до
визначених нею часток, визначила
варіанти порядку користування
земельною ділянкою.

ОСОБА_3 експерт визначила
частку у 44/100 частин, ОСОБА_2 у 30/100
частин, тоді як документи на такі
частки відсутні.

У судовому засіданні
позовні вимоги про необхідність
встановлення порядку користування
земельною ділянкою за 2-м варіантом
Висновку експерта представник
позивачки обґрунтовували і посиланням
на те, що існуючий порядок користування
земельною ділянкою не відповідає
нормам ДБН, пожежним та санітарним
нормам.

Суд не приймає доводи
представникам позивача, оскільки
чинним законодавством не передбачено
встановлення порядку користування
земельною ділянкою між співвласниками
житлового будинку, виходячи із
зазначених чинників.

Державні будівельні норми і
стандарти, пожежні та санітарні норми
враховуються при наданні
уповноваженими державою органами
дозволу забудовнику на будівництво
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, а експертиза
дотримання забудовником вказаних норм
здійснюється тими ж органами при
прийнятті зведених будівель в
експлуатацію.

Забудовник зобов’язаний здійснити
будівництво у відповідності до
отриманих приписів. Якщо забудовник
здійснив будівництво з порушенням
виданих приписів, то це є підставою для
вжиття до нього уповноваженими на те
органами відповідних заходів аж до
вимоги про знесення будівель, а не
змінювати порядок користування
земельною ділянкою, який склався,
відповідно до здійсненого
будівництва, а тому Висновок експерта,
що фактичне користування земельною
ділянкою не відповідає Державним
будівельним нормам (т.1, а.с.74) не може
бути прийнято до уваги при визначенні
порядку користування земельною

У висновку експерт зазначає, що на
земельній ділянці є самовільні
споруди: навіс літ. З, другий поверх
житлового будинку літ Б-2, зовнішні
розміри житлового будинку літ Б-2
збільшені і фактично такі 8,40х5,10,
зовнішні розміри прибудови літ «а-1»
збільшені і фактично такі: 2,4х3,5+ 1,6+1,0 –
в архівній інвентарній справі ці
споруди не нанесені і не оцінені.

Таким чином, на земельній ділянці є
самочинне будівництво, і не
встановлено які самочинні споруди хто
із співвласників збудував, а тому й не
дивно, що можуть бути порушення
архітектурно-будівельних норм,
санітарних та пожежних правил.

Експерт самостійно визначала розмір
будівель, зазначаючи, що технічної
документації на споруди не існує (т.1 ,
а.с.63), хоч експерт не уповноважений
здійснювати інвентаризацію нерухомого
майна, а тому суд вважає, що без
наявності технічного паспорту на
домоволодіння на час проведення
експертизи, експертиза взагалі не
могла бути виконана, але експерт
технічного паспорту на домоволодіння
чомусь не вимагала.

Фактично земельна ділянка
має розміри, які не відповідають
розмірам земельної ділянки, виділеної
під забудову, а саме: згідно рішення
Херсонської міської ради від 20.07.1953 №757
(т.1, а.с.31) була відведена земельна
ділянка розміром 545,2 кв.м, а фактично на
даний час розмір земельної ділянки
складає 574кв.м.

Експерт, визначаючи ІІ
варіант порядку користування
земельною ділянкою самостійно
визначив межі земельної ділянки,
зазначивши, що має місце самовільний
захват з вул. Пушкінської,37, тоді як
експерт не уповноважений
встановлювати межі земельної
ділянки.

Експертом визначено варіант
порядку користування земельною
ділянкою відповідно до фактично
встановленого між сторонами (варіант
І), проте суд не може встановити порядок
користування земельною ділянкою і за
вказаним варіантом, оскільки при
визначенні експертом вказаного
варіанту враховано розмір земельної
ділянки у 545кв.м., тоді як фактично
розмір земельної ділянки складає 574
кв.м., тобто фактичні межі земельної
ділянки не відповідають земельній
ділянці, виділеній уповноваженим
органом. Експерт умовно визначив межі
земельної ділянки розміром у 545,2 кв.м.

Суд також не наділений
повноваженням визначати межі
земельної ділянки до того, як це
питання не розглядалося уповноваженим
на те органом.

Серед справ, підвідомчих
судам із земельних питань (п.2) Пленум
ВСУ України №7 не зазначив справ про
визначення меж земельних ділянок.

Суд вважає, що до вирішення
питання про узаконення чи знесення
самочинних будівель, виділу часток
співвласників в натурі, спір про
порядок користування земельною
ділянкою між співвласниками не може
бути вирішений, оскільки неможливо
встановити наскільки порушуються чи не
порушуються права співвласників на
користування відповідною частиною
земельної ділянки. Адже і в п.21
Постанови Пленуму ВСУ №7 від 7 йдеться
про встановлення порядку користування
земельною ділянкою, коли жилий будинок
було поділено в натурі.

Експерт зазначає, що 2-й
варіант визначення порядку
користування земельною ділянкою не
ущемляє законні права нікого із
співвласників, не позбавляє його
можливості належно користуватися
своєю частиною будинку ( т.1, а.с.75). Але
як можна зробити такий висновок, не
маючи при цьому документу,якою
частиною користується кожен із
співвласників.

Експерт зазначив у висновку,
що згідно п.3.25 ДБН 360-92 земельні ділянка
кожного із співвласників повинна
прилягати до належних йому споруд ( т.1,
а.с.70), але на час розгляду справи судом
немає жодного документу, який би
визначав належність приміщень та
споруд кожному із співвласників, а тому
неможливо і визначити чи прилягає
земельна ділянка, за варіантом,
визначеним експертом, до приміщень та
споруд співвласника.

Оцінивши всі докази у
справі, суд прийшов до висновку, що
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3,4,10,11,
60,179,209,212 ЦПК України, ст.152 ЗК України
суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визначення порядку
користування земельною ділянкою -
відмовити.

Рішення протягом десяти
днів з дня його проголошення може бути
оскаржено до апеляційного суду
Херсонської області шляхом подачі
апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення буде
виготовлено 22 грудня 2013 року.

Суддя
О.Л. Черниш