Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"20" грудня 2013 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі головуючої: судді -
Лузан Л.В., при секретарі судового
засідання – Кожухар О.М.,

за участю: позивача –
ОСОБА_1,

відповідача – ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Вознесенськ
Миколаївської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди,
компенсації моральної (немайнової)
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди, компенсації
моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідно до рішення
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 12.03.2007 року,
ухваленого по справі за позовом ОСОБА_2
(після зміни прізвища – ОСОБА_1) ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про поділ будинку, позивач є
власником 14/25 часток житлового будинку
№ 10 по пров. Парниковому в м.
Вознесенськ Миколаївської області.
Інші 11/25 часток належать ОСОБА_2

В порядку виконання обумовленого
рішення щодо здійснення зазначених у
ньому переобладнань житлового будинку
позивач в 2010 році доставив на територію
вказаного будинку будівельні
матеріали, а саме: камінь шлакоблок - 200
шт., загальною вартістю 800 грн. 00 коп.,
дерев’яні стовпи - 15 шт., загальною
вартістю 225 грн. 00 коп., шифер – 15 шт.,
загальною вартістю 225 шт., цемент – 2
мішки, загальною вартістю 56 грн. 00 коп.,
пісок – 0,5 т, вартістю 50 грн. 00 коп.,
також двері вхідні з коробкою,
загальною вартістю 230 грн. 00 коп., а
всього на суму 1 586 грн. 00 коп.

Проте, внаслідок протиправних дій
відповідача позивач позбавлений
можливості виконати зазначені в
рішенні будівельні роботи. Разом з тим,
відповідач не дозволив позивачу
забрати з будинку належні йому
будівельні матеріали, а в подальшому -
незаконно, на власний розсуд
розпорядився ним.

Враховуючи вказані обставини,
відсутність на час розгляду справи
спірного майна в натурі та виходячи з
того, що своїми діями ОСОБА_2 завдала
позивачу матеріальних збитків,
останній просив стягнути з відповідача
завдані їм збитки у вигляді вартості
втраченого майна в розмірі 1 586 грн. 00
коп.

Також позивач вказував на те, що своїми
неправомірними діями ОСОБА_2 завдала
йому моральної шкоди, оскільки
протиправно позбавила його житла,
постійно принижує його гідність.
Грошовий еквівалент моральної шкоди
оцінив в 3 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, надав пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Свої
заперечення обґрунтовувала тим, що в
зазначеному житловому будинку вона
ніколи не проживала, маючи інше
постійне місце проживання. При цьому,
жодних будівельних матеріалів, що
належать позивачу, вона не отримувала,
не зберігала та, відповідно, не
використовувала для задоволення
власних потреб.

Заслухавши показання свідка ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів,
судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що
відповідно до рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 12.03.2007 року, ухваленого по
справі за позовом ОСОБА_2 (після зміни
прізвища – ОСОБА_1) ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ будинку, позивач є власником 14/25
часток житлового будинку № 10 по пров.
Парниковому в м. Вознесенськ
Миколаївської області. Інші 11/25 часток
належать ОСОБА_2 Разом з тим вказаним
рішенням на позивача був покладений
обов’язок виконати відповідні
переобладнання в даному житловому
будинку.

Також матеріали справи вказують на те,
що позивачем на територію житлового
будинку № 10 по пров. Парниковому в м.
Вознесенськ Миколаївської області
було доставлено будівельні матеріали:
камінь шлакоблок - 200 шт., дерев’яні
стовпи - 15 шт., шифер – 15 шт., цемент – 2
мішки, пісок – 0,5 т, а також двері вхідні
з коробкою. Зазначене підтвердив у
судовому засіданні свідок ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, відносини з приводу
відшкодування вартості спірного майна
регулюються не нормами вищевказаної
статті, на яку посилається позивач в
обґрунтування своїх вимог, а главою 83
ЦК України, яка регулює набуття або
збереження особою майна без достатньої
правової підстави.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов’язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов’язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Правила цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов’язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст.1213 ЦК України набувач
зобов’язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Так, як встановлено в судовому
засіданні, в житловому будинку № 10 по
пров. Парниковому в м. Вознесенськ
Миколаївської області відповідач
ОСОБА_2 не проживає, маючи інше житло
для проживання, що розташовано по вул.
Матросова, 158 в м. Вознесенськ
Миколаївської області (з 18.02.2002 року).
Разом з тим, в спірному житловому
будинку проживає брат відповідача
ОСОБА_2 з сім’єю, що повністю визнано
сторонами, отже приймається судом,
відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, позивачем не доведено в
передбаченому законом порядку, що
відповідач ОСОБА_2 є набувачем
зазначеного в позові майна, що, в свою
чергу, виключає можливість покладення
на неї обов’язку по відшкодуванню на
користь позивача його вартості.

Також не знайшов свого
підтвердження належними доказами той
факт, що внаслідок протиправної
поведінки відповідача позивач зазнав
моральних страждань.

В зв’язку з викладеним, у
судовому засіданні позивачу було
роз’яснено його право на заміну
неналежного відповідача належним,
проте останній таким правом не
скористався.

За такого, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди, компенсації
моральної (немайнової) шкоди слід
відмовити.

В силу ст. 88 ЦПК України також не
підлягають відшкодуванню й понесені
ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 223
ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди, компенсації
моральної (немайнової) шкоди, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.В.Луза
н