Справа № 764/5078/13-ц
Провадження2/764/2190/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року Ленінський
районний суд міста Севастополя у
складі: головуючого судді - Гаркуші О.М.,
при секретарі - Грищенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та Кредит" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду,
просить стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором, нараховані
проценти, комісійне винагородження у
розмірі 2 138 988,18 грн. та судові витрати у
розмірі 3441,00 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що
відповідач ОСОБА_1 є боржником за
кредитним договором, а відповідач
ОСОБА_2 є поручителем за зобов'язанням
ОСОБА_1

Представник позивача, заявлені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
позов просив задовольнити.

Відповідачі проти задоволення позову
заперечували, зазначили що невиплата
кредиту є наслідком тяжких обставин та
вони запропонували банку умови
погашення заборгованості та між банком
та боржниками ведуться переговори.

Вислухавши представника позивача,
відповідачів, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд знаходить
позовні вимоги обґрунтованими та
такими що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Як встановлено судом, та не
заперечується сторонами, 08 травня 2007
року між ОСОБА_1 та товариством з
обмеженою відповідальністю банк
"Фінанси та кредит" укладено кредитний
договір № 371/07-И.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1
отримав від банку 138600,00 доларів США
строком до 07.05.2027 року під 13,5 відсотків
річних (а.с.7-9).

01 вересня 2008 року між сторонами
укладено договір про внесення змін до
кредитного договору (а.с.10-12).

Відповідно до додатку № 1 сторонами
затверджено графік зниження розміру
заборгованості за кредитом.

Відповідачі не заявляли про
недійсність договору або оспорювання
його окремих положень, тому суд вважає
договір укладеним відповідно до
закону.

08 травня 2007 року між ОСОБА_2 та
товариством з обмеженою
відповідальністю банк "Фінанси та
кредит" укладено договір поруки №
371/07-И-1П. (а.с.13).

Відповідно до умов договору поруки
договором забезпечується виконання
зобов'язання ОСОБА_1 в повному обсягу.
(п.1.1 Договору поруки, а.с.13)

10 травня 2012 року на адресу ОСОБА_1
відправлено вимогу про погашення
наявної заборгованості за кредитним
договором, яка отримана відповідачем
19.10.2012 року. (а.с.14)

10 травня 2012 року на адресу ОСОБА_2
відправлено вимогу про погашення
наявної заборгованості за кредитним
договором, яка отримана відповідачем
15.05.2012 року.(а.с.15)

Оскільки відповідачі не виконали
вимоги та не погасили заборгованість,
позивач звернувся до суду.

Як вбачається зі змісту ст. 509, 526, 610, 624,
625, 651 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином у строки
та в порядку відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки (штрафу).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Отже вимоги про стягнення
заборгованості за основним
зобов'язанням у розмірі 131241,61 доларів
США, що у гривневому еквіваленті за
курсом НБУ складає 1049014,18 гривен;
заборгованість по сплаті відсотків у
розмірі 31401,59 доларів США, що у
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
(7,993 грн. за 1 долар США) складає 250992,91
гривень; заборгованість за щомісячною
комісійною винагородою у розмірі 13298,67
гривень; пеня за прострочення сплати
основного боргу, відсотків, щомісячної
комісійної винагороди за період з
16.05.2012 р. по 16.05.2013 р. у розмірі 825682,42
гривень, засновані на законі та
договорі.

Але, приймаючи до уваги розмір пені у
відношенні до розміру збитків, а саме
розміру процентів у разі сплати їх
своєчасно, поважності причин
порушення зобов'язань пов'язаних зі
втратою близьких родичів, падіння
спросу на комерційну нерухомість, що
позбавляє відповідачів можливості
виконати зобов'язання за рахунок майна,
на думку суду є підстави для
застосування ст. 551 ч.3 ЦК України та
виходячи з принципу розумності та
справедливості зменшення розміру пені
до 500 000,00 грн.

Щодо заяви відповідачів про дії
направлені на позасудове врегулювання
спору, то суд вважає не можливим їх
застосування виходячи з того, що
відповідачами не надано підтвердження
виконання зобов'язання, а зі змісту
запропонованої відповідачам угоди
(а.с.78) та заяви відповідача ОСОБА_2
(а.с.79) вбачається що правовідносини між
сторонами не залежать від наявності
судового рішення та можуть бути
вирішені не залежно від змісту рішення.

Згідно вимогам ст.88 ЦПК України з
відповідачів підлягає відшкодуванню
витрати, понесені позивачем при
зверненні до суду для сплати судового
збору в розмірі 3 441,00 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 549, 554, 610, 611, 624, 625,
651 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
(код за , рахунок 290960000, МФО
300131), суму заборгованості за Кредитним
договором № 371/07-И від 08 травня 2007 року
зі змінами та доповненнями, яка
складається із заборгованість за
основним боргом у розмірі 131241,61 доларів
США, що у гривневому еквіваленті за
курсом НБУ складає 1049014,18 гривен;
заборгованість по сплаті відсотків у
розмірі 31401,59 доларів США, що у
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
(7,993 грн. за 1 долар США) складає 250992,91
гривень; заборгованість за щомісячною
комісійною винагородою у розмірі 13298,67
гривень; пеня за прострочення сплати
основного боргу, відсотків, щомісячної
комісійної винагороди за період з
16.05.2012 р. по 16.05.2013 р. у розмірі 500 000,00 грн.;
судові витрати у розмірі 3 441,00 грн., а
всього 1 816 746,76 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Севастополя через суд першої
інстанції шляхом подачі у 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -