Провадження по справі № 2/260/1937/2013
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року
Ленінський районний суд м.Донецька в
складі:

головуючого судді:
Олещенко Л.Б.

при секретарі:
Дєловєнко О.О.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1

за участю представника відповідача:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбасоптмеблі» про
стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із
позовною заявою до відповідача ТОВ
«Донбасоптмеблі» про стягнення
матеріальної шкоди. В обґрунтування
позову зазначила, що рішенням
Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 21.06.2007 року були частково
задоволені вимоги ТОВ
«Донбасоптмеблі» та її було
зобов’язано повернути меблі або
відшкодувати їх вартість. На підставі
виконавчого листа нею було виконано це
судове рішення та сплачено у рахунок
вартості меблів грошові кошти у
розмірі 9912,10 гривень.

Але рішенням апеляційного суду
Донецької області від 09.07.2013 року
вказане рішення суду першої інстанції
було скасовано та у позові ТОВ
«Донбасоптмеблі» було повністю
відмовлено. В зв’язку з цим вона
звернулася до відповідача про
повернення сплачених нею грошових
коштів, але відповіді не отримала, тому
вимушена була звернутися до суду із
вказаним позовом про відшкодування їй
матеріальної шкоди завданої
відповідачем. Зазначила, що відповідно
до ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної особи, а
також шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.
Крім того, відповідно до ст.ст.509, 526, 527
ЦК України, зобов’язання, що виникли
між сторонами повинні виконуватися
належним чином. На підставі вказаних
норм права просить стягнути з
відповідача у відшкодування завданої
їй майнової шкоди – 9912,10 гривень та
судовий збір у розмірі 229,40 гривень.

В судовому засіданні представник
позивачки – ОСОБА_1 повністю підтримав
заявлені вимоги з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов повністю не
визнав. Не заперечував того, що дійсно
позивачкою на виконання рішення суду
першої інстанції було перераховано
вказану нею суму, але апеляційним судом
вказане рішення потім було скасовано
та у позовних вимогах до ОСОБА_3 було
відмовлено. В той же час він не згоден
із тим, що вони завдали останній
матеріальну шкоду своїми діями та що
між ними виникли правовідносини по
зобов’язаннм, як між кредитором та
боржником. Мова може йти лише про
повернення стягнутих за судовим
рішенням з позивачки коштів, оскільки
те рішення скасовано апеляційним
судом.

Суд заслухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним
рішенням Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 21.06.2007 року вимоги
ТОВ «Донбасоптмеблі» до ОСОБА_3 були
частково задоволені та її було
зобов’язано повернути меблі або
відшкодувати їх вартість.

Так, постановою державного
виконавця ВДВС Куйбишевського РУЮ
м.Донецька від 19.02.2013 року виконавче
провадження по виконанню вказаного
судового рішення було закінчено у
зв’язку із фактичним його виконанням,
а саме перерахуванням боржницею
грошових коштів у розмірі 9912,10 гривень,
які було розподілено наступним чином: -
901,10гривень перераховано до державного
бюджету, як виконавчий збір; - 9011,00
гривень перераховано на користь ТОВ
«Донбасоптмеблі».

В той же час, рішенням
апеляційного суду Донецької області
від 09.07.2013 року вказане рішення
Куйбишевського районного суду
м.Донецька було скасовано та у позовних
вимогах ТОВ «Донбасоптмеблі» до
ОСОБА_3 було повністю відмовлено.

Так, позивачка, як на підставу
своїх позовних вимог посилається на
ст.ст. 509, 526, 527, 1166 ЦК України.

Але згідно з частиною 1 статті 509 ЦК
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відтак, грошовим слід вважати
будь-яке зобов'язання, що складається, у
тому числі, з правовідношення, в якому
праву кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного положення
статті 526, 527 ЦК України регулюють
зобов'язальні правовідносини, тобто
поширюються на порушення грошового
зобов'язання, яке існувало між
сторонами.

Також слід зазначити, що відшкодування
шкоди - це відповідальність, а не
боргове (грошове) зобов'язання. При
цьому, незважаючи на вказані
позивачкою норми права, остання
фактично веде мову про повернення їй
тих грошових сум, які були нею сплачені
на виконання судового рішення, яке
потім було скасовано та вимоги до неї
були залишені без задоволення.

Таким чином, правовідносини, які
виникли між сторонами не дають
законних підстав для застосування тих
норм цивільного права, на які позивачка
посилається в обґрунтування своїх
позовних вимог.

Так, відповідно до ст.380 ЦПК
України передбачено, що питання про
поворот виконання судового рішення
вирішує суд апеляційної чи касаційної
інстанції, зокрема, якщо скасувавши
рішення він відмовляє в позові
повністю.

Саме поворот виконання рішення суду є
одним із способів захисту майнових
прав боржника. В той же час, якщо
питання про поворот виконання судового
рішення не було з будь-яких підстав
вирішено судом апеляційної чи
касаційної інстанції, то особа має
право звернутися із заявою про поворот
виконання судового рішення в той суд, в
якому знаходиться справа.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов ОСОБА_3 не підлягає
задоволенню, як такий, що не
ґрунтується на вимогах закону.

На підставі ст.ст.509, 526, 527, 1166 ЦК
України та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212,
214, 215, 380 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ТОВ
«Донбасоптмеблі» про стягнення
матеріальної шкоди у розмірі 9912,10
гривень та судових витрат у розмірі 229,40
гривень – відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Суддя: