Провадження № 2/344/5066/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі

головуючої-судді Ковалюк
І.П.

секретаря Гречун Т.Б.

за участі сторін та їх представників:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до
відповідача про стягнення із
відповідача коштів в сумі 2 251,70 грн. за
договором позики та судові витрати.
Позов мотивувала тим, що відповідач
позичив в неї гроші в сумі 1700 грн, про що
написав відповідну розписку із
граничним строком повернення
15.08.2012року, однак до моменту звернення
до суду позику не повернув.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали в
повному обсязі, просять позов
задоволити

Відповідач в судовому засіданні позову
не визнав. Суду пояснив, що він знайомий
із чоловіком позивачки, ОСОБА_5. Він мав
виконати по усній домовленості для
останього певну роботу. Пиріг надав
йому завдаток в сумі 1700 грн., і він
написав розписку що отримав дані кошти.
Оскільки він виконав для ОСОБА_5
обумовлену роботу, він не повинен
повертати кошти. Просить в позові
відмовити.

Дослідивши зібрані по справі докази,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до змісту ст.ст. 10,11,58-60 ЦПК
України суд слухає цивільні справи на
засадах змагальності сторін, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
наданих сторонами та їх
представниками, докази повинні
подаватись належні, тобто містити
інформацію щодо предмета доказування,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено наступне.

03.07.2012року відповідач ОСОБА_4 позичив
грошові кошти в сумі 1700грн. у ОСОБА_2,
про що ним власноручно написана
розписка (а.с. 5,24). згідно із розпискою,
кошти зобов'язується повернути до 15
серпня 2012року.

На момент звернення до суду ( 20.08.2013року)
відповідач боргу не повернув.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений строк
відповідно до вказівок договору, в
даному випадку - договору позики
грошей.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора,
повинен сплатити три проценти річних
від простроченої суми. Таким чином,
станом на 13.08.2013року розмір пені
становить 51 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

Однак суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині стягнення
із відповідача на користь позивача 500
грн. витрат на послуги адвоката,
оскільки суду не представлено
оригіналу квитанції.

На підставі наведеного, ст.ст. 88, 526,
1049-1052 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215,
224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики, - задоволити
частково.

Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
невідомий, згідно відповіді від
Міністерства доходів та зборів надати
реєстраційний номер облікової картки
вказаної фізичної особи не має
можливості, оскільки фізичну особу
неможливо однозначно ідентифікувати
за наданими в справі даними) на користь
ОСОБА_2 борг в сумі 1700грн., 3% річних від
несплаченої суми, що становить 51 грн ,
229, 40 грн сплаченого судового збору,
всього 1980,40 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
І.П. Ковалюк