Справа № 0209/246/2012 Провадження №
22-ц/772/448/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Проць В.А.Категорія:
52Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2013 р. м.
ВінницяКолегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Зайцева А.Ю., Нікушина В.П.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 11 січня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Державного
територіально-галузевого об`єднання
«Південно-Західна залізниця», третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3, про визнання
наказу про звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И Л А :

6 березня 2012 року позивачка звернулася
в Козятинський міськрайонний суд
Вінницької області з позовом про
визнання наказу про її звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди до Державного
територіально-галузевого об`єднання
«Південно-Західна залізниця» і третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_3

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_2 вказала, що з 3.12.1986 року вона
працювала на посаді начальника
пасажирських поїздів, а 16.08.2011 року з
нею був переукладений трудовий
контракт строком на п`ять років,
відповідно до якого вона стала займати
посаду начальника поїзда
(пасажирського) Київського резерву
провідників пасажирських вагонів та
ЛНП (цех 6).

Наказом (розпорядженням ) №245/ос від
14.02.2012 року про припинення трудового
договору (контракту) позивачка була
звільнена з займаної посади за п. 8 ст. 36
КЗпП України з підстав, передбачених
контрактом, а саме :п.17-а контракту - за
встановлення факту перевезення
безквиткових пасажирів.

Передумовою зазначеного наказу стали
наступні обставини : 26 листопада 2011
року ОСОБА_2, виконуючи обов`язки
начальника пасажирського поїзда № 27/28
сполученням «Київ-Севастополь»,
слідувала з м. Севастополь до м. Київ у
штабному вагоні №12. На станції
«Шевченко» за 2 хвилини до відправлення
у зазначений вагон зайшли четверо
чоловіків у цивільному одязі і стали
вимагати всі документи для перевірки.
На вимогу позивачки надати свої
документи на право перевірки поїзда, ні
документи, ні посвідчення особи,
чоловіками, які зайшли до вагона,
надано не було, лише в усній формі було
повідомлено, що вони працівники НКРС
Південно-Західної залізниці. Перевірку
поїзда проводили особисто по одному
без супроводження працівника поїзної
бригади. За результатами перевірки
поїзда не було зроблено записів у
рейсовому журналі. Від підпису актів,
складених працівниками НКРС позивачка
відмовилася.

ОСОБА_2 вважає своє звільнення з посади
начальника пасажирського поїзда
незаконним, оскільки вона того дня
ніяким чином своїх посадових
обов`язків не порушувала, а перевірка
пасажирського поїзда № 27/28 сполученням
«Севастополь-Київ» 26.11.2011 року
працівниками НКРС ПЗЗ була проведена з
порушенням вимог Інструкції про
проведення контрольно-ревізійної
роботи на залізничному транспорті
України, затвердженої наказом першого
заступника міністра транспорту
України - генерального директора
Укрзалізниці від 30.06.1999 року №196-Ц та
Порядку ведення перевірок
пасажирських поїздів у системі
залізничного транспорту україни,
затвердженого наказом генерального
директора Укрзалізниці №370-Ц від 24.06.2011
року.

Незаконним звільненням позивачці було
заподіяно моральної шкоди, яку вона
оцінила у 5000 грн., оскільки були
порушені її конституційні права на
працю, вона втратила нормальні життєві
зв`язки з оточуючими, у тому числі зі
своїми колегами; постійно переживала, а
для відновлення своїх прав їй
необхідно докладати значних
додаткових зусиль.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 11 січня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено за його безпідставності.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, оскаржила його в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області, як ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та внаслідок
невідповідності висновків суду
обставинам, які встановлені у судовому
засіданні.

Просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду залишити
без змін у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даної справи, судом
зазначені вимоги закону виконані у
повному обсязі.

Так, судом було встановлено, що 16 серпня
2011 року між вагонною дільницею станції
Київ - Пасажирський та ОСОБА_2 був
укладений контракт, за умовами якого
ОСОБА_2 обіймала посаду начальника
поїзда (пасажирського) Київського
резерву провідників пасажирських
вагонів та НЛП (цех 6) вагонної дільниці
Київ-Пасажирський ДТГО
«Південно-Західна залізниця». Даним
контрактом визначені особливі умови
його зміни, припинення та розірвання.
Зокрема, за п. 17-а контракту працівник
може бути звільнений , а контракт
розірваний з ініціативи роботодавця до
закінчення терміну його дії у випадку
встановлення факту перевезення
безквиткових пасажирів або
надлишкової ручної поклажі.

26 листопада 2011 року ОСОБА_2, виконуючи
обов`язки начальника пасажирського
поїзда № 27/28 сполученням
«Київ-Севастополь», слідувала з м.
Севастополь до м. Київ.

Актами від 26 листопада 2011 року за №№
082255, 082265, 082154 встановлено факт
перевезення безквиткових пасажирів у
вагонах №№ 11, 12, 13 (а/с 39-41). У всіх
вказаних актах є підписи ОСОБА_2, як
начальника поїзда та про отримання
другого примірника актів, що
спростовує твердження позивачки про
те, що вона відмовилася підписувати
акти.

Наказом (розпорядженням) №245/ос від
14.02.2012 року ОСОБА_2 звільнена 14.02.2012 року
з займаної посади за п.8 ст. 36 КЗпП
України на підставі, передбаченій п.17-а
контракту №1007 від 16.08.2011 року - за
встановлення факту перевезення
безквиткових пасажирів (а/с 9). У наказі
зазначені докази встановлення факту
перевезення безквиткових пасажирів :
протокол оперативної наради засідання
комісії по розгляду порушень посадових
обов`язків та трудової дисципліни від
31.01 2012 року та попередження про
розірвання контракту №50 від 31.01.2012 року
(а/с 52,53). Зазначений протокол
оперативної наради відсилає до акту
№082154 від 26.11.2011 року, який підтверджує
факт перевезення двох безквиткових
пасажирів 26 листопада 2011 року у вагоні
№12/17312 поїзда №27.

Обставини, які були встановлені судом
та взяті за основу при ухваленні
рішення, повністю відповідають наданим
доказам, а висновки суду встановленим
обставинам по справі.

Твердження апелянта про те, що ревізія
за результатами якої було виявлено
факт перевезення безквиткових
пасажирів проведена з порушенням
Порядку про ведення перевірок
пасажирських поїздів у системі
залізничного транспорту України;
Правил перевезення пасажирів, багажу,
вантажобагажу ат пошти залізничним
транспортом України; Інструкції
провідника пасажирських вагонів, не
спростовують самого факту перевезення
безквиткових пасажирів 26 листопада 2011
року. А відповідно до п.17-а Контракту
підставою для припинення даного
контракту є лише встановлення факту
перевезення безквиткових пасажирів.

Отже, рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, ухваленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому апеляційну скаргу
слід відхилити а рішення суду -
залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 11 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Вінницької
області набирає законної сили з
моменту її проголошення та з цього ж
моменту може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Судді: