Справа № 406/1490/13
Провадження № 2/406/789/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2013 року
Алчевський міський суд, Луганської
області

В складі : головуючого -
судді Павлової З.М.

при секретарі
Шапор С.П.

за участю
адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права
користування житловим приміщенням в
квартирі; за зустрічним позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні квартирою шляхом
виселення з квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3, посилаючись на
то, що вона з 13.08.1988 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_4 В період шлюбу, а саме 27.11.1990
року, відповідач ОСОБА_4 на підставі
ордера № 289 отримав квартиру АДРЕСА_1, в
якій вона була зареєстрована, як член
його сім'ї та з цього часу вона
проживає в указаній квартирі.

28.03.1994 року спірна квартира була
приватизована відповідачем ОСОБА_4 в
особисту власність та йому бюро
приватизації Алчевського
металургійного комбінату було видано
свідоцтво № 455 про право власності на
житло, яке зареєстровано в БТІ м.
Алчевська в книзі за № 17710.

27.12.2007 року їх шлюб з відповідачем
було розірвано, незважаючи на це, вона
вважає, що на підставі ст.ст. 64, 65 та 156 ЖК
України вона набула право користування
житловим приміщенням в спірній
квартирі, оскільки на підставі ст. 157 ЖК
України власник квартири має право на
виселення колишніх членів сім'ї лише на
підставі ст.116 ЖК України.

В зв'язку з цим позивачка ОСОБА_3
звернулась до суду та просила визнати
за нею право на користування житловим
приміщенням в спірній квартирі,
зобов'язавши Алчевський міський відділ
державної міграційної служби України в
Луганській області зареєструвати її в
спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав
та звернувся до позивачки ОСОБА_3 з
зустрічним позовом, в якому,
посилаючись на те, що він є
одноособовим власником квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № 455 про
право власності на житло, виданого
28.03.1994 року бюро приватизації
Алчевського металургійного комбінату.

16.11.2011 року Алчевським міським
було винесено рішення, яким за ним та
позивачкою ОСОБА_3 було визнано право
спільної власності на спірну квартиру
та за кожним з них було визнано право
власності на 12 частку спірної
квартири; крім того, за ОСОБА_3 було
визнано право власності за набувальною
давністю на 12 частку спірної квартири,
що належить йому, тобто за
відповідачкою ОСОБА_3 було визнано
право власності на всю спірну квартиру.
На підставі цього рішення ОСОБА_3
зареєструвала за собою право власності
на спірну квартиру та зареєструвалась
в спірній квартирі.

Рішенням Колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Луганського
апеляційного суду від 29.02.2012 року за
його скаргою рішення Алчевського
міського суду від 16.11.2011 року було
скасовано та постановлено нове
рішення, яким ОСОБА_3 було відмовлено в
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України, який розглядав справу за
касаційною скаргою ОСОБА_3, рішення
Колегії суддів Судової палати в
цивільних справах Луганського
апеляційного суду від 29.02.2012 року було
залишено без змін, касаційна скарга
ОСОБА_3 була залишена без задоволення.
Таким чином, він є єдиним повноправним
власником спірної квартири.

16.08.2012 року запис про державну
реєстрацію права власності на спірну
квартиру за ОСОБА_3 було виключено з
реєстру прав власності та на підставі
рішень вищестоящих судів вона була
знята з реєстрації в спірній квартирі.

Незважаючи на те, що позивачка
ОСОБА_3 не має ніяких прав на спірну
квартиру та фактично в ній не проживає,
вона відмовляється добровільно
звільнити квартиру, перешкоджає йому,
як власнику, розпорядитись спірною
квартирою на свій розсуд та він не має
вільного доступу до квартири, оскільки
відповідачка змінила замки на вхідних
дверях квартири та не віддає йому ключі
від квартири.

Він неодноразово звертався до
ОСОБА_3 з вимогою звільнити спірну
квартиру, але до цього часу вона
перешкоджає йому увійти в спірну
квартиру та розпорядитись нею, а тому
ОСОБА_4 звернувся до суду та просив суд
усунути перешкоди з боку відповідачки
ОСОБА_3 в користуванні квартирою шляхом
її виселення з квартири.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_3 свій позов підтримала та
просила його задовольнити, оскільки
вона не має іншого житла, проживає в
спірній квартирі довгий час. В
задоволенні позову ОСОБА_4 просила
відмовити, посилаючись на те, що вона,
як колишній член сім'ї власника
квартири, має право на проживання в
спірній квартирі, а тому підстав для її
виселення із спірної квартири у ОСОБА_4
не має.

Відповідач ОСОБА_4 та його
представник - адвокат ОСОБА_2 в судовому
засіданні просили в задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовити; зустрічний позов
просили задовольнити, посилаючись на
те, що ОСОБА_3 незаконно утримує спірну
квартиру, в якій вона не зареєстрована,
вселилась в спірну квартиру без його,
як власника, згоди, замінила замки на
вхідних дверях та перешкоджає йому
користуватись та розпорядитись
спірною квартирою, а тому просили
усунути перешкоди ОСОБА_4 в
користуванні та володінні спірною
квартирою шляхом виселення позивачки
ОСОБА_3 із спірної квартири.

Третя особа з боку відповідача -
представник Алчевського міського
відділу державної міграційної служби
України в судове засідання не з'явився,
до слухання справи прислав заяву, з
проханням слухати справу у його
відсутності, позов визнав (а. с.14).

Суд, заслухавши пояснення сторін,
показання свідків, перевіривши
матеріали справи, вважає, що первісний
позов ОСОБА_3 безпідставний та не
підлягає задоволенню, зустрічний позов
ОСОБА_4 обґрунтований та підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 156 ч.1 ЖК України члени
сім'ї власника будинку (квартири), які
проживають разом з ним в будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Ксерокопія свідоцтва про
розірвання шлюбу свідчить, що шлюб між
позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_4 було розірвано 27.12.2007 року та
свідоцтво про розірвання шлюбу було
видано ОСОБА_3 (а. с.6).

Згідно копії паспорта позивачки
ОСОБА_3 до 12.01.2012 року вона була
зареєстрована по АДРЕСА_2, тобто за
місцем проживання її матери, а 12.01.2012
року вона на підставі рішення
Алчевського міського суду від 16.11.2011
року, яким за нею було визнано право
власності на спірну квартиру,
зареєструвалась в спірній квартирі (а.
с. 22 - 23; 5 - зворот).

Рішенням Колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
від 29.02.2012 року рішення Алчевського
міського суду від 16.11.2011 року було
скасовано та постановлено нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_3 було відмовлено (а. с. 27 - 29).

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08.06.2012 року
касаційна скарга ОСОБА_3 була
відхилена, а рішення апеляційного суду
Луганської області від 29.02.2012 року було
залишено без змін (а. с.25 -26).

На підставі рішення Колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
від 29.02.2012 року КП «Алчевське бюро
технічної інвентаризації» виключив з
реєстру прав власності на нерухоме
майно запис про державну реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3, (а. с. 24).

Довідка - витяг з домової книги,
свідчить, що в спірній квартирі на
даний час зареєстрований відповідач
ОСОБА_4 - як власник квартири, позивачка
ОСОБА_3 знята з реєстрації в указаній
квартирі на підставі Ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08.06.2012 року (а. с. 7).

Факт перешкоджання власнику
спірної квартири ОСОБА_4 користуватись
та розпоряджатись спірною квартирою
свідчать його заяви, які він надсилав в
2011 році покійному сину позивачки
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 з проханням надати йому
ключі від спірної квартири (а. с.30; 31).

Суд також вважає, що показання
свідків з боку позивачки ОСОБА_3,
допитаних в судовому засіданні, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що
позивачка ОСОБА_3 з моменту отримання
спірної квартири відповідачем ОСОБА_4,
постійно проживала та даного часу
проживає в спірній квартирі, сплачує
комунальні послуги за спірну квартиру,
не відповідають дійсності, та
спростовуються даними її паспорта,
згідно якому вона 22.01.2010 року знялась з
реєстрації в спірній квартирі, в якій
була зареєстрована з 20.09.1994 року, та
зареєструвалась в квартирі своєї
матери ОСОБА_7, в якій вона була
зареєстрована до 12.01.2012 року (а. с.
6-зворот).

Приймаючи до уваги, що позивачка
ОСОБА_3 оселилась в спірній квартирі
без згоди власника квартира в 2012 році
та на момент її вселення в спірну
квартиру вона не була членом його сім'ї,
не бажає добровільно виселитись із
спірної квартири, чим утворює власнику
спірної квартири ОСОБА_4 перешкоди в
володінні, користуванні та
розпорядженні спірною квартирою,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 211 - 215 ЦПК
України, ст.ст. 156, 169 ЖК України; ст. 391 ЦК
України в редакції від 16.01. 2003 р., с
у д

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права
користування житловим приміщенням в
квартирі відмовити за безпідставністю
її позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні квартирою шляхом
виселення з квартири задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1,
яка на праві особистої власності
належить ОСОБА_4, шляхом виселення
ОСОБА_3 з належним її майном з цієї
квартири.

Рішення набирає чинності
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження і може бути
оскаржено в апеляційному суді
Луганської області через Алчевський
міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення мотивованого рішення.

С У Д Д Я
ПАВЛОВА З.М.