Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Волноваха

20 грудня 2013року

Волноваський районний суд, Донецької
області

в складі: головуючого - судді Гальченко
І.В.

при секретарі - Сєрих І.С.

за участю позивачки, її
представника -адвоката ОСОБА_1,
представника
відповідача
селищної ради- Внукової З.В.,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, їхнього
представника — адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу по позові
ОСОБА_6 до Новотроїцької селищної ради,
ОСОБА_2, ДУБРОВА В*ячеслава
Миколайовича, ОСОБА_4 про визнання
незаконною бездіяльність органу
місцевого самоврядування, зобов*язання
припинити дії, порушуючі її право
власності, стягнення матеріальної і
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд із зазначеним
позовом, яким просить визнати
незаконною бездіяльність органу
місцевого самоврядування, зобов*язати
відповідачів припинити дії, які
порушують її право власності та
стягнути солідарно з відповідачів
матеріальну в сумі 100.749грв. і моральну в
сумі 10тис.грв. шкоду, мотивуючи свої
вимоги тим, що рішенням райсуду від
18.05.2012року за нею визнано право
власності на спадщину – будинок №170 по
вул.Советська в сел.Новотроїцьке, після
смерті колишнього власника ОСОБА_7, яка
померла 03.05.2004р., а селищна рада з дня
смерті спадкодавця не вжила ніяких
заходів щодо охорони вказаного
спадкового майна, внаслідок чого троє
відповідачів – сусіди померлої
незаконно та самовільно заволоділи
вказаним будинком, демонтували вікна,
двері, піч, стелю, веранду і сарай, льох,
привласнивши будматеріали, засмітили
подвір’я будинку, спричинивши їй
матеріальну шкоду в сумі позову, яка
складається з витрат, які їй необхідно
понести для відновлення становища, яке
існувало до порушення – тобто привести
вказаний будинок в попередній стан, а
саме змонтувати вікна, двері, піч,
стелю, зробити веранду, сарай, льох,
прибрати сміття. Відповідачі шкоду їй
добровільно не відшкодовують, тому
просить стягнути з них усіх солідарно
вказану суму і також моральну шкоду,
яку мотивувала тим, що вона не може
продати спадковий будинок, щоб
утримувати свою неповнолітню дитину,
крім того відповідачі лишили її права
користуватися своєю власністю,
спричинивши їй моральну шкоду,
оскільки вона переживала, нервувала
(а.с.4-7).

В судовому засіданні позивачка на
позові наполігає, показала суду, що
померла 03.05.2004року ОСОБА_7 – це її рідна
тітка, родичів у неї не було, тому вона
доглядала її і ховала, після її смерті
відповідачі ОСОБА_2 – сусіди тітки
(мати ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4)
одразу забрали будинок, почали його
розбирати на будматеріали, але коли
вона вперше звернулася до них стосовно
свого спадку (це було у 2006р., після
смерті ОСОБА_8 – сестри померлої
ОСОБА_7, яка до 2006року була спадкоємицею
ОСОБА_7, хоча спадок не прийняла), то
вони сказали їй, що вони купили будинку
у тітки за 3тис.грв., але ніяких
документів у них не було. У неї теж
документів не було, фактично вона
спадок не прийняла, і до 2006року вона на
спадок цей взагалі не претендувала. До
селищної ради вона вперше звернулася
лише у 2007році, заявивши усно (письмових
заяв до селищної ради взагалі не
писала) про те, що відповідачі
заволоділи її спадковим будинком,
розбирають будинок, їй усно відповіли,
що вона не має до вказаного будинку
ніякого відношення. Після вона за
період з 2008 по 2012роки кілька разів
зверталася до селищної ради з цього
приводу, але письмової заяви жодної не
подала. Вона ж сама стала власником
цього будинку у порядку спадкування
лише за рішенням суду від

18.05.2012року, оскільки документів на
будинок померлої ні у кого не було і на
спадок офіційно вона не претендувала,
заяви до нотконтори взагалі не писала.
І з 2012року вона кілька разів зверталася
до РВ ГУМВС із заявами про пошкодження
будинку, про розбиті вікна, про те що
відповідачі принижували та ображали
її, не пускали до будинку. Станом на
червень 2012року, коли вона
зареєструвала своє право власності на
будинок, будинок цей вже був
напівзруйнований, жити там неможливо,
після червня 2012року відповідачі
припинили руйнувати будинок, визнавши,
що це її спадок після того, як голова
селищної ради показав їм документи її
власності. Тому вона і просить стягнути
матеріальну шкоду солідарно з усіх
відповідачів (сусіди умисно руйнували,
розкрадали будинок, а селищна ради не
вжила заходів до охорони спадкового
майна) – це 100.749грв. – сума, яку вона має
витратити на ремонт будинку, поки
будинок не ремонтувала, оскільки
грошей у неї немає. Моральна шкода –
вона переживала, страждала через
незаконній дії відповідачів, їй важко
було бачити кілька років як псується
будинок тітки.

Представник позивачки позовні вимоги
підтримав, пояснень суду стосовно
позовних вимог не надав.

Представник відповідача – селищної
ради позовні вимоги не визнала,
показала суду, що позивачка ОСОБА_6
протягом з 2004 року дотепер ніколи не
зверталася до селищної ради із усною чи
письмовою заявою про охорону
спадкового майна. Крім того взагалі
ніхто не звертався до них із заявою про
охорону будинку по вул.Советська, 170
сел.Новотроїцьке після смерті ОСОБА_7,
документів на право власності якої
також не було. Згідно до Закону України
«Про нотаріат» і до інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
рад заходи щодо охорони спадкового
майна вживаються лише коли це потрібно
в інтересах спадкоємців,
відказоодержувачів, кредиторів або
держави лише за повідомленням вказаних
громадян, державних установ чи
організацій. Тобто вони мали б вжити
заходи щодо охорони спадкового майна
виключно за заявою спадкоємця.
Позивачка ж не зверталася із такою
заявою, тому вони не зобов*язані були і
не мали права вживати заходи щодо
охорони спадкового майна. Тому позовні
вимоги безпідставні і необґрунтовані.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала, показала суду, що дійсно
ОСОБА_9 –її сусідка, вона з чоловікам
зловживали спиртними напоями, будинок
був занедбаний, подвір’я завжди було
як смітник, у бур’янах, засмічене, вони
ніколи не мали городу, чи меблів,
будинок не доглядали, багато років жили
як безхатченки, у них часто бували
сторонні люди, які постійно там
пиячили, земельний пай давно продали,
гроші пропили. Першим помер чоловік, а
ОСОБА_7 її сестра ОСОБА_10 забрала до
себе восени 2003р., доглядала її, та
лежала у лікарні, вона її навідувала, а
03.05.2004року ОСОБА_7 померла. З того часу –
з осені 2003року до літа 2012року будинком
ОСОБА_7 ніхто взагалі не цікавився,
ніхто не приходив, вони його також не
чіпали, не користувалися ним, він
потрохи руйнувався. Проте будинок
майже не змінився – лише хтось вибив
вікна, оскільки будинок пустий, жити в
нього неможливо. Позивачка вперше
прийшла до будинку у 2010році хотіла
взяти на дрова дерев’яні дошки, вони не
дозволили. При цьому вона не сказала їм,
що це її спадок. Потім вона вдруге
прийшла і вже сказала їм, що це її
будинок лише у 2012р., до цього вона
жодного разу сюди не приходила. Вони
дійсно не пустили її у будинок,
оскільки вона не надала документи, але
коли вона прийшла з головою селищної
ради і той сказав, що ї рішення суду,
вони більше нічого їй не сказали, але
після того позивачка почала казати, що
це вони начебто зруйнували будинок,
почала писати заяви до міліції, але це
неправда, вони ніколи ні подвір’ям не
користувалися, і тим більше нічого не
брали – там нема чого було брати.
Вважає вимоги позивачки взагалі
безпідставними, тим більше, що будинок
так само виглядає зараз, як і виглядав у
2004році.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав, дав суду аналогічні пояснення,
показавши, що дійсно позивачка лише у
2010 чи у 2011році один раз приїхала
розібрати будинок, він її не пустив,
оскільки як сусід доглядав за будинком,
не хотів поруч сміття, позивачка лише
кричала, при цьому не сказала, що вона
спадкоємиця і не показувала
документів. Вони знали що власниця
померла і після її смерті на будинок
ніхто не претендував. Вони будинок не
чіпали і ним не користувалися взагалі.
Кілька раз хтось вибивав скло у вікнах,
він забивав вікна фанерою. В будинку
часто ночували безхатченки, палили там
багаття.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнала, показала, що взагалі не
розуміє як вона стала відповідачкою,
оскільки вона з 2006року в будинку матері
(відповідачки ОСОБА_2) взагалі не живе і
не буває.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, перевіривши матеріали справи,
оглянувши матеріали перевірок
Волноваського РВ ГУМВС за 2012рік №2634,
2764, матеріали кримінального
провадження №0000263 від 20.12.2012р.,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають по наступних
підставах.

Згідно зі ст.ст.1166-1167 ЦК України у
випадку заподіяння шкоди особа, винна в
її заподіянні, повинна відшкодувати
заподіяні цим матеріальні та моральні
збитки.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно рішення Волноваського райсуду
від 18.05.2012р. за позивачкою визнано право
власності на спадщину за законом на
будинок №170 по вул.Советська в
сел.Новотроїцьке (а.с.9-11), рішення
набрало чинності.

Право власності позивачки на цей
будинок зареєстровано 25.06.2012року (а.с.12),
тому вона стала власником будинку лише
з цього числа.

Відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням по цивільній справі, яке
набрало законної сили, не доводяться
при розгляді інших справ, тобто у
даному випадку встановлено, що з 1971року
(коли був побудований вказаний будинок)
право власності на цей будинок ніким не
було оформлено і зареєстровано (а.с.9).

Таким чином, право власності на цей
будинок встановлено і виникло лише
25.06.2012року і це право власності
встановлено за позивачкою.

Тобто до 25.06.2012року будинок нікому не
належав, він мав належати
територіальній громаді.

У зв*язку з чим вимоги позивачки про
визнання незаконною бездіяльність
органу місцевого самоврядування та
зобов*язання припинити дії, які
порушують її право власності є
безпідставними і задоволенню не
підлягають. В судовому засіданні
встановлено, що з літа 2012року права
позивачки ніхто не порушував, а до літа
2012року позивачка взагалі не мала
ніякого права на вказаний будинок.

Тим більше, що відповідно до вимог
Закону України «Про нотаріат» » і до
інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад, затвердженої
наказом МЮ України за №22/5 від 25.08.1994р.
(зареєстрований 26.10.1994р. за №256/466)
заходи щодо охорони спадкового майна
вживаються лише коли це потрібно в
інтересах спадкоємців,
відказоодержувачів, кредиторів або
держави лише за повідомленням вказаних
громадян, державних установ,
підприємств чи організацій.

Тобто Новотроїцька селищна рада, на
території якої відкрилося спадкове
майно, мали б вжити заходи щодо охорони
цього спадкового майна виключно за
заявою спадкоємця.

В судовому засіданні встановлено, що
ніякого спадкового майна не було.

Позивачка також не зверталася із такою
заявою, не заявляла про свої права на
спадщину, тому селищна рада не
зобов*язана була і не мала права
вживати заходи щодо охорони спадкового
майна.

Тому позовні вимоги безпідставні і
необґрунтовані, в їх задоволенні слід
відмовити.

Що стосується позовних вимог позивачки
в частині про стягнення матеріальної
шкоди, ці вимоги також не підлягають
задоволенню повністю, оскільки в
обґрунтування своїх вимог в цій
частині позивачка вказала, що саме ця
сума – 100.749грв. їй потрібна для
відновлення становища, яке існувало до
порушення – тобто привести вказаний
спадковий будинок в попередній стан, а
саме змонтувати вікна, двері, піч,
стелю, зробити веранду, сарай, льох,
прибрати сміття. На доказ цих вимог
позивачка надала акт обстеження
будинку від 14.08.2012р. і фотознімки
будинку і подвір’я (а.с.22-27) і
калькуляцію на загальнобудівничні
роботи, яку склав невідомо хто, і
перевірив головний інженер ТОВ «Оазис»
Вишневський (а.с.32-33).

Але при цьому позивачкою не вказано
коли саме і ким саме зроблена ця
калькуляція. Тобто сума матеріальної
шкоди взагалі необґрунтована і
безпідставна.

Тим більше, що згідно з вимогами ст.1167
ЦК України, на яку посилається
позивачка в обґрунтування своїх вимог,
йдеться про стягнення моральної шкоди.

Позивачці слід було посилатися на ст.1167
ЦК України, згідно якої майнова шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала. Але у даному
випадку шкода має буди завдана (реальна
шкода), а не та шкода, яку має витратити
в майбутньому особа на поновлення
становища.

Тим більше, що позивачка взагалі не
надала суду докази своїх вимог –
докази того, в якому стані був будинок
на день смерті її тітки (травень 2004р.),
що цей стан будинку змінився
(погіршився), що саме відповідачі винні
у цьому і що винні саме не вказану нею
суму.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що позивачка стала
власницею будинку лише 25.06.2012року. І
лише у разі доведеності вини
відповідачів у спричинені шкоди
позивачці (будь-якої) і спричинені
самої шкоди (реальної) позивачці цю
завдану (а не можливу) шкоду можна було
б стягнути з відповідачів.

Тому ці позовні вимоги позивачки також
необгрунтовані і у їх задоволенні слід
відмовити.

тим більше, що свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12
показали суду, що вони є сусідами
померлої ОСОБА_7, яка не жила в своєму
будинку близько 15-ти років, і з того
часу будинок стояв порожній, вікна і
двері були старі, поношені, ремонту там
ніхто не робив, навіть за життя ОСОБА_7
ніколи не ремонтували його, ніяких
прибудов не було, городу не було,
подвірья давно заросло бурьяном, вони
зловживали спиртними напоями, будинок
був у такому стані як за життя ОСОБА_7,
так і зараз, будинком ніхто не
користувався, він так і стояв,
руйнуючись від часу.

Також не підлягають задоволенню і
вимоги позивачки про відшкодуванні
завданої їй моральної шкоди, оскільки
позивач взагалі не вказала у чому
полягає спричинена їй моральна шкода,
яку вона мотивувала тим, що вона не може
продати спадковий будинок, щоб
утримувати свою неповнолітню дитину,
крім того відповідачі лишили її права
користуватися своєю власністю,
спричинивши цим їй моральну шкоду,
оскільки вона переживала, нервувала,
але вона цю шкоду не конкретизувала, не
обгрунтувала і не довела.

Тому позовні вимоги позивачки
необґрунтовані і задоволенню не
підлягають.

Стягнути судові витрати відповідачі не
просили.

На підставі ст.ст.321, 391, 1166-1167, 1283 ЦК
України, ст.ст.37, 60 Закону України “Про
нотаріат”, Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських рад,
Закону України “Про органи місцевого
самоврядування”, керуючись ст.ст.15, 88,
208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
Новотроїцької селищної ради, ОСОБА_2,
ДУБРОВА В*ячеслава Миколайовича,
ОСОБА_4 про визнання незаконною
бездіяльність органу місцевого
самоврядування, зобов*язання припинити
дії, які порушують її право власності,
стягнення матеріальної і моральної
шкоди — ВІДМОВИТИ у зв*язку з
необгрунтованістю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржене в
Донецький апеляційний суд через
Волноваський районний суд протягом
10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення постановлено в нарадчій
кімнаті та проголошені його вступна і
резолютивна частини в судовому
засіданні у присутності сторін
20.12.2013року.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах цивільної справи №2/221/1732/2013
в архіві райсуду.

Рішення виготовлено у повному обсязі і
підписано суддею 23.12.2013року.

Суддя: