Провадження № 2/522/9866/13
11 грудня 2013 року           Приморський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді           Свяченої
секретарі                    Шеян
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Приватбанк» в особі
філії «Южне головне регіональне
управління ПАТ КБ «Приватбанк» в м.
Одесі», третя особа – ОСОБА_2, про
визнання кредитно-заставного договору
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «КБ «Приватбанк», третя особа –
ОСОБА_2, про визнання
кредитно-заставного договору
припиненим, посилаючись на те, що 11
червня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «КБ
«Приватбанк» в особі філії «Южне
головне регіональне управління ЗАТ КБ
«Приватбанк» в м. Одесі» був укладений
кредитно-заставний договір № OD30АЕ00000082,
за умовами якого позивач отримав від
ОСОБА_3 кредит у розмірі 21 757, 10 дол. США
на придбання автомобіля марки
«Мерседес-Бенц» Е 200, державний номер
НОМЕР_1, який став предметом застави за
Також позивач вказує, що ним, на
виконання своїх зобов’язань за
кредитно-заставним договором, в період
з 21 липня 2008 року по 21 червня 2010 року,
було сплачено ОСОБА_3 15 100,87 дол. США.
Однак згодом, у 2011 році, внаслідок
скрутного фінансового становища,
позивач припинив платежі за договором,
внаслідок чого Актом прийому
автомобіля позичальника від 08 квітня
2011 року, предмет застави передано для
реалізації ОСОБА_3 за ринковою ціною з
направленням отриманих коштів на
погашення заборгованості за договором.
Проте ні позивач, ні ОСОБА_2, як
поручитель за договором поруки від 11
червня 2008 року не отримали від ОСОБА_3
інформацію про те, чи продано предмет
застави та яку суму, внаслідок його
продажу, направлено на погашення
заборгованості за кредитним договором.
Тому враховуючи передачу предмета
застави ОСОБА_3 вищевказаний договір
вважається припиненим з 08 квітня 2011
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та подав заяву про
розгляд справи в заочному порядку.
Представник відповідача ПАТ «КБ
«Приватбанк» у судове засідання не
з’явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомляв.
Представник третьої особи ОСОБА_2 у
судовому засіданні не заперечував
проти задоволення позовних вимог
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Тобто, враховуючи неявку представника
відповідача за даною цивільною
справою, а також наявність відповідної
заяви представника позивача про
можливість прийняття по справі
заочного рішення, суд вважає можливим
розглядати справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 червня 2008 року
між ОСОБА_1 та ЗАТ «КБ «Приватбанк» в
особі філії «Южне головне регіональне
управління ЗАТ КБ «Приватбанк» в м.
Одесі» був укладений
кредитно-заставний договір № OD30АЕ00000082,
за умовами якого позивач отримав від
ОСОБА_3 кредит у розмірі 21 757, 10 дол. США
на придбання автомобіля марки
«Мерседес-Бенц» Е 200, державний номер
НОМЕР_1, який став предметом застави за
В період з 21 липня 2008 року по 21 червня 2010
року, на виконання зобов’язань за
вищевказаним договором, позивачем було
сплачено ОСОБА_3 15 100, 87 дол. США, що
підтверджується відповідними
квитанціями, наданими до суду
представником позивача.
У 2011 році, внаслідок скрутного
фінансового становища, позивач
припинив платежі за договором,
внаслідок чого, Актом прийому
автомобіля позичальника, що допустив
прострочення кредиту від 08 квітня 2011
року, предмет застави передано для
реалізації ОСОБА_3 за ринковою ціною з
направленням отриманих коштів на
погашення заборгованості за договором,
на що ОСОБА_1 ОСОБА_3 була видана
відповідна довіреність від 08 квітня 2011
В свою чергу, Банк не надав позивачу
інформації про те, коли та за яку суму
було реалізовано предмет застави та
яка сума коштів від реалізації
предмету застави була спрямована на
погашення заборгованості позивача за
кредитно-заставним договором.
Враховуючи передачу предмета застави
ОСОБА_3 на реалізацію для погашення
заборгованості з кредитом та виплату
позивачем вищевказаної суми на
виконання своїх зобов’язань за
договором, суд вважає, що даний договір
повинен бути визнаний припиненим з 08
квітня 2011 року у зв’язку з наступним.
Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов’язання припиняється частково
або у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Як встановлено ч. 2 ст. 598 ЦК України,
припинення зобов’язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
Відповідно до пункту 7.1. договору
застава забезпечує всі вимоги ОСОБА_3
щодо виконання позичальником всіх його
грошових зобов’язань за цим Договором
у такому розмірі, у такій валюті, у
такій строк і у такому порядку, як
встановлено у цьому договорі із
змінами і доповненнями до нього,
внесеними протягом строку його дії.
Пунктом 7.2 кредитно-заставного
договору визначено, що застава
забезпечує забезпечені вимоги в
розмірі їх повної вартості, незалежно
від того, якою така вартість може бути в
будь-який час протягом строку дії
Пунктом 13.6 Договору встановлено, що
сторони погоджуються, що після
звернення стягнення на предмет
застави, забезпечені вимоги вважаються
задоволеними і погашеними лише у
розмірі (-ах) сум у відповідній валюті,
фактично і остаточно отриманих ОСОБА_3
в результаті такого звернення.
З аналізу вказаних норм ЦК України та
умов кредитно-заставного договору, суд
доходить висновку, що звернення
стягнення на предмет застави за
умовами кредитно-заставного договору є
забезпеченням виконання позивачем
своїх зобов’язань за
кредитно-заставним договором, тому
сплата позивачем ОСОБА_3 грошової суми
у розмірі 15 100, 87 дол. США і передача
ОСОБА_3 на реалізацію предмета застави,
є фактичним виконанням позивачем
своїх зобов’язань з повернення ОСОБА_3
взятих у кредит грошових коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона має довести ті
обставини, на які вона постилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо
його прав та обов’язків цивільного
Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими
та такими, що знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15, 16, 598 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60,
208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційного
ОСОБА_3 «Приватбанк» в особі філії
«Южне головне регіональне управління
ПАТ КБ «Приватбанк» в м. Одесі», третя
особа – ОСОБА_2, про визнання
кредитно-заставного договору
припиненим, – задовольнити.
Визнати кредитно-заставний договір
№OD30АЕ00000082 від 11 червня 2008 року,
укладений між ОСОБА_1 і ЗАТ
«Комерційний банк «Приватбанк» у особі
філії «Южне головне регіональне
управління ЗАТ КБ «Приватбанк» в м.
Одесі», припиненим з 08 квітня 2011 року.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.
Одеси. У цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
Суддя