Єдиний унікальний номер 722/1807/13-ц
Номер провадження 2/722/554/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді: Унгуряна
С.В.

секретаря:
Марівцан О.В.

з участю прокурора: Бандуряк
Ю.В.

представника позивача:
ОСОБА_1

відповідачки: ОСОБА_2

представника третьої особи:
ОСОБА_3

та педагога:
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сокиряни
цивільну справу за позовом виконавчого
комітету Коболчинської сільської ради
Сокирянського району Чернівецької
області в інтересах малолітніх ОСОБА_5
та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Служба у справах дітей Сокирянської
районної державної адміністрації
Чернівецької області, до ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 про позбавлення батьківських
прав,-

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Коболчинської
сільської ради Сокирянського району
Чернівецької області, як орган опіки та
піклування, в інтересах малолітніх
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся в суд з
вищевказаним позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Служба у справах дітей Сокирянської
районної державної адміністрації
Чернівецької області про позбавлення
батьківських прав.

Посилався на те, що батьками
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
ОСОБА_7 та ОСОБА_2, яка також є матір'ю
малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_7 після розірвання шлюбу
проживає окремо від дитини ОСОБА_5 в
с.Чудей Сторожинецького району
Чернівецької області, жодного разу не
відвідував дитину, не цікавився її
здоров'ям, вихованням, навчанням, не
надавав будь-якої матеріальної
допомоги.

Відомості про батька малолітньої
дитини ОСОБА_6 записані відповідно до
частини першої статті 135 Сімейного
кодексу України.

ОСОБА_2 проживає в с.Коболчин
Сокирянського району Чернівецької
області, по місцю проживання
характеризується з негативної сторони:
веде аморальний спосіб життя,
бродяжить, не користується авторитетом
в односельчан, безвідповідально
ставиться до виховання дітей, не
піклується про їх фізичний і духовний
розвиток, підготовку до самостійного
життя, не забезпечує необхідного
харчування, медичного огляду,
лікування, не виявляє інтересу до їх
внутрішнього світу, фактично без
поважних причин самоусунулась від
виконання своїх батьківських
обов'язків по відношенню до дітей.

З 07.09.2007 року дана сім'я перебуває
на обліку в службі у справах дітей
Сокирянської РДА та в Коболчинській
сільській раді як така, що опинилася в
складних життєвих обставинах. При
неодноразових обстеженнях
матеріально-побутових умов проживання
сім'ї ОСОБА_2 щоразу спостерігалось, що
в будинку, в якому вона проживає, не
створені належні умови для виховання,
навчання та розвитку дітей, в житловому
приміщенні брудно, речі розкидані,
будинок без зручностей, в ньому
відсутній належний запас продуктів
харчування та твердого палива, в
будинку порушений світловий та
тепловий режим, санітарний стан.

Питання про стан виконання
батьківських обов'язків ОСОБА_2
неодноразово заслуховувались на
засіданнях виконавчого комітету
Коболчинської сільської ради, однак
вона не реагувала на вказані
зауваження.

Доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_7
вирішена рішенням виконавчого
комітету Коболчинської сільської ради
№15 від 29.03.2013 року, як органу опіки та
піклування, та висновком №165 від 16.04.2013
року, що є необхідним для забезпечення
дітям належного догляду, виховання,
утримання та гармонійного розвитку.

Просив позбавити ОСОБА_2
батьківських прав щодо її малолітніх
дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та ОСОБА_7
позбавити батьківських прав щодо його
малолітньої доньки ОСОБА_5, передавши
малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Сокирянській РДА для подальшого
влаштування.

Прокурор прокуратури
Сокирянського району ОСОБА_8,
представники позивача ОСОБА_9 та
ОСОБА_1, представники третьої особи
ОСОБА_10 та ОСОБА_3 в судовому засіданні,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, повністю підтримали
позовні вимоги та просили їх
задовольнити.

При цьому, представник позивача
ОСОБА_9 суду пояснила, що з травня 2013
року неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_9
влаштовані відповідачкою в Хотинську
школу-інтернат, де остання їх постійно
відвідує, телефонує до них та на
вихідні дні забирає додому, а в будні
дні назад відвозить до школи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала та просила у
його задоволенні відмовити. При цьому
суду пояснила, що з відповідачем ОСОБА_7
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі, який між ними розірвано рішенням
суду від 20.04.2004 року. Разом зі своїми
дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вона проживала
у житловому будинку її бабусі в
с.Коболчин Сокирянського району.
Постійного місця роботи у неї не має,
отримує нерегулярні, мінливі доходи за
рахунок виконання різноманітних робіт
по селах району. Вважає
необгрунтованими доводи позивача в тій
частині, що вона бродяжила, оскільки на
роботу в с.Білоусівка вона ходила пішки
з с.Коболчин. На час її відсутності
дітей залишала вдома, однак завжди
просила доглянути за ними сусідку
ОСОБА_11 або свою старшу доньку. Батько
її доньки ОСОБА_5 будь-якої допомоги на
її утримання не надає і життям дитини
не цікавиться, оскільки з часу
розлучення проживає окремо від них в
с.Чудей Сторожинецького району. За
порадою соціальних працівників та
працівників сільської ради вона в
травні 2013 року влаштувала своїх доньок
в Хотинську школу-інтернат, оскільки в
разі необхідності виходу на роботу,
вона не має на кого залишати дітей.
Однак, вона постійно відвідує дітей у
школі, цікавиться їх життям та
навчанням, на вихідні дні дозвілля
проводить з дітьми, яких привозить в
с.Білоусівка, де на даний час
співмешкає з чоловіком, з яким має
намір зареєструвати шлюб.

Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, думка
яких була вислухана судом у
відповідності до вимог ст.171 СК України,
в судовому засіданні у присутності
педагога ОСОБА_4 пояснили, що на даний
час вони навчаються в школі в м.Хотин.
Під час навчання в школі до них
постійно телефонує мати, з якою вони
спілкуються, неодноразово мати
приїжджала до них в школу, привозила
подарунки та новий одяг, на вихідні дні
забирає їх додому, де вони разом
проводять час. Мати до них відносить
добре і в подальшому вони бажають
проживати лише з нею.

Справа слухалась у відсутності
відповідача ОСОБА_7, який подав до суду
письмову заяву, посвідчену 13.11.2013 року
секретарем Чудейської сільської ради,
в якій позовні вимоги виконкому
Коболчинської сільської ради до нього
про позбавлення батьківських прав
визнав в повному об'ємі та не
заперечував проти їх задоволення,
просив розглянути справу без його
присутності.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, покази свідків, а також
висловлену думку малолітніх дітей,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги виконавчого комітету
Коболчинської сільської ради
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з 21.10.1989 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який між ними було розірвано рішенням
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 20.04.2004 року.

Після розірвання шлюбу у
відповідачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 року
народилася донька ОСОБА_5. Відомості
про батька дитини - ОСОБА_7 в актовому
записі про народження внесені у
відповідності до ст.122 ч.2 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_10 року у відповідачки
ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_6,
відомості про батька якої у актовому
записі про народження внесені у
відповідності до ст.135 ч.1 СК України.

Згідно довідки виконкому
Коболчинської сільської ради
Сокирянського району Чернівецької
області №635 від 03.04.2013 року
відповідачка ОСОБА_2 та її малолітні
діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані в
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідок Чудейської
сільської ради Сторожинецького району
Чернівецької області №№2003,2005 від
06.06.2013 року відповідач ОСОБА_7
зареєстрований та постійно проживає в
АДРЕСА_1 разом з дружиною, малолітнім
сином, тещею та племінниками.

З реєстраційного обліку в
с.Коболчин відповідач ОСОБА_7 знятий
06.06.2005 року, що підтверджується
довідкою Коболчинської сільської ради
№205 від 27.05.2013 року.

Згідно досліджених в судовому
засіданні актів обстеження умов
проживання та актів соціального
інспектування за період з квітня 2010
року по березень 2013 року встановлено,
що відповідачка ОСОБА_2 разом з своїми
малолітніми дітьми проживає у
2-кімнатному житловому будинку, за яким
закріплена земельна ділянка площею
0,36га. Вказаний будинок підключений до
мереж електропостачання, опалення
пічне, відсутнє водопостачання. В
кімнатах будинку порушені
санітарно-гігієнічні норми, а також
світловий та тепловий режим.

Із досліджених характеристик на
малолітніх дітей відповідачів з місця
навчання у Коболчинській ЗОШ І-ІІІ
ступенів встановлено, що мати
навчанням дітей на належному рівні не
цікавиться, недостатньо приділяє уваги
вихованню та зовнішньому вигляду
дітей.

Наведені обставини підтвердили
також допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та
ОСОБА_16, які суду пояснювали, що
відповідачка ОСОБА_2 належним чином не
займається вихованням своїх
малолітніх доньок, не цікавиться їх
навчанням та не створює належних умов
для проживання та розвитку дитини.

Відповідно до п.15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 року №3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Згідно абз.2 п.16 вказаної
Постанови Пленуму ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Виходячи із сукупності
досліджених в судовому засіданні
доказів, судом з достовірністю
встановлено факт ухилення
відповідачки ОСОБА_2 від виховання
своїх малолітніх дітей в період часу з
квітня 2010 року по березень 2013 року,
оскільки, на думку суду, саме внаслідок
винної поведінки відповідачки остання
не піклувалася про духовний розвиток
дітей, їх навчання, не спілкувалася з
дітьми в обсязі, необхідному для їх
нормального самоусвідомлення, не
надавала дітям доступу до культурних
та інших духовних цінностей, не сприяла
засвоєнню ними загальновизнаних норм
моралі, не виявляла інтересу до їх
внутрішнього світу та не створювала на
належному рівні умов для отримання
ними освіти.

Разом з тим, із показів допитаних
в судовому засіданні зазначених вище
свідків, а також досліджених актів
обстеження умов проживання та актів
соціального інспектування за період з
квітня 2010 року по березень 2013 року
встановлено, що при неодноразовому
відвідуванні сім'ї ОСОБА_2 в будинку
спостерігався запас продуктів
харчування та наявність приготовленої
їжі, в кімнаті будинку, окрім інших
меблів, наявна парта, за якою
навчаються її малолітні діти.

Крім того, встановлено, що
внаслідок важкого матеріального
становища та можливості роботи у
вечірній час, в травні 2013 року
відповідачка ОСОБА_2 влаштувала своїх
малолітніх дітей на навчання в
Хотинську школу-інтернат, де вона
постійно відвідує дітей, привозячи
подарунки та новий одяг, цікавиться їх
життям та навчанням, на вихідні дні
дітей привозить додому, де проводить з
ними дозвілля.

З наведених вище підстав суд не
погоджується з висновком виконкому
Коболчинської сільської ради як органу
опіки та піклування в частині
доцільності позбавлення батьківських
прав відповідачки ОСОБА_2, оскільки
вважає його недостатньо обґрунтованим
та таким, що суперечить інтересам
дітей.

Натомість, судом з достовірністю
встановлено, що відповідач ОСОБА_7
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню своєї
малолітньої доньки ОСОБА_15, оскільки з
часу народження дитини жодного разу не
відвідував доньку, не цікавиться її
здоров'ям, вихованням, навчанням, не
надає будь-якої матеріальної допомоги
на її утримання. З цих підстав суд
погоджується з висновком виконкому
Коболчинської сільської ради як органу
опіки та піклування в частині
доцільності позбавлення батьківських
прав відповідача ОСОБА_7 по відношенню
до його малолітньої доньки ОСОБА_5

Згідно вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до абз.2 п.18 вказаної
вище Постанови Пленуму зважаючи на те,
що позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

Враховуючи ставлення
відповідачки ОСОБА_2 до своїх
малолітніх дітей, їх взаємовідносини
та висловлені в судовому засіданні
думки малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які,
цілком усвідомлюючи свою позицію,
заперечували проти позбавлення
батьківських прав їх матері, суд,
виходячи виключно із інтересів дітей,
вважає, що в задоволенні позову в
частині заявлених позовних вимог до
ОСОБА_2 слід відмовити, однак вважає за
доцільне попередити відповідачку про
необхідність змінити ставлення до
виховання своїх дітей, поклавши на
виконавчий комітет Коболчинської
сільської ради Сокирянського району
Чернівецької області та Службу у
справах дітей Сокирянської районної
державної адміністрації Чернівецької
області контроль за виконанням
відповідачкою батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст.19, 164 ч.1 п.2, 171 СК
України, ст.ст.3, 10, 11, 58-60, 63, 64, 88, 174, 208, 209,
212-215, 218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги виконавчого
комітету Коболчинської сільської ради
Сокирянського району Чернівецької
області задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
мешканця с.Чудей Сторожинецького
району Чернівецької області,
батьківських прав по відношенню до
його малолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7.

В задоволенні решти позовних
вимог виконавчого комітету
Коболчинської сільської ради
Сокирянського району Чернівецької
області відмовити.

Попередити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8,
мешканку с.Білоусівка Сокирянського
району Чернівецької області, яка
зареєстрована в с.Коболчин
Сокирянського району Чернівецької
області, про необхідність змінити
ставлення до виховання малолітніх
дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, поклавши на виконавчий
комітет Коболчинської сільської ради
Сокирянського району Чернівецької
області та Службу у справах дітей
Сокирянської районної державної
адміністрації Чернівецької області
контроль за виконанням ОСОБА_2
батьківських обов'язків.

Стягнути солідарно із ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця с.Чудей
Сторожинецького району Чернівецької
області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8,
мешканки с.Білоусівка Сокирянського
району Чернівецької області, яка
зареєстрована в с.Коболчин
Сокирянського району Чернівецької
області, на користь держави на р/р
0204, одержувач: УДКСУ у
Сокирянському районі, 22030001, ГУДКСУ у Чернівецькій області, МФО
856135, судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області шляхом
подачі апеляційної скарги через
Сокирянський районний суд
Чернівецької області в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Сокирянського

районного суду
С.В.Унгурян