АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 680/977/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2430/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.

суддів:, Пастощука М.М., вар вус Ю.Д.

при секретарі:
Гриньовій А.М.

з участю: апелянта ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, третьої особи
ОСОБА_4, її та позивача представника
ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 11 жовтня 2013
року, по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_4 про відшкодування
витрат на будівництво,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_2, звертаючись до
суду з вказаним позовом, зазначав, що у
2000 році його донька ОСОБА_7 та ОСОБА_8
уклали шлюб. З 2003 по 2009 рік позивач за
власні кошти збудував для них будинок.
У 2010 році подружжя доньки розлучилось.
Відповідач із сім'єю його доньку
вигнали із будинку.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути вартість витрат, понесених на
будівництво в сумі 94604 грн.

Рішенням Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 11 жовтня 2013
року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задоволити.

Вважає, що рішення є необ'єктивним,
упередженим, з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Посилається на те, що судом не було
взято до уваги та не досліджено
складений об'єктний кошторис щодо
понесених витрат та покази свідків, що
ОСОБА_2 за власний кошт будував будинок
(літню кухню і гараж),

довідки сільської ради, покази свідків
та визнання третьої сторони, що саме
апелянт здійснював ремонт старого
будинку відповідача.

________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції:
Стефанишин С.Л. Провадження №
22-ц/792/2430/13

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія: 57

Також апелянт зазначає, що суд
необґрунтовано посилається на мирову
угоду, укладену між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,
оскільки ця угода не має відношення ні
до справи, ні до предмету позову

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 4 постанови від 4 жовтня 1991 р. N 7 (зі
змінами, внесеними постановою Пленуму
від 25 грудня 1992 р. N 13) "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право власності громадян на
жилий будинок", особи, котрі брали
участь у будівництві жилого будинку не
на підставі угоди про створення
спільної власності, яка відповідає
законодавству, вправі вимагати не
визнання права власності на будинок, а
відшкодування своїх витрат на
будівництво, якщо допомогу забудовнику
вони надавали не безоплатно.
Недоведеність конкретного розміру
витрат може бути підставою для
зменшення розміру їх відшкодування, а
не для відмови у позові.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
власником житлового будинку АДРЕСА_1 та
головою домогосподарства згідно даних
Новоушицької селищної ради та
свідоцтва про право власності є ОСОБА_6
У вказаному житловому будинку
зареєстровані та проживають дружина
ОСОБА_4, син ОСОБА_8 та його дружина.

Вказаний житловий будинок,
згідно даних селищної ради, збудований
в 1973 році, тобто під час проживання у
зареєстрованому шлюбі ОСОБА_6 та ОСОБА_4
з 1964 року та є спільною сумісною
власністю останніх, що не
заперечується останньою у судовому
засіданні. Для обслуговування
житлового будинку було збудовано
декілька господарських будівель.

Після реєстрації шлюбу та до
його розірвання 13.09.2010 року між ОСОБА_8
сином відповідачів та ОСОБА_7 останні
спільно проживали у житловому будинку
батьків за вказаною адресою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що вимогами ст.17
Закону України «Про власність»
визначено, що майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, є їх
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено письмовою угодою між
ними.

Майно, придбане внаслідок спільної
праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, є їх спільною
частковою власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.
Розмір частки кожного визначається
ступенем його трудової участі.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду.

Посилання апелянта, що судом не було
взято до уваги та не досліджено
складений об'єктний кошторис щодо
понесених витрат та покази свідків, що
ОСОБА_2 за власний кошт будував будинок
(літню кухню і гараж), довідки сільської
ради, покази свідків та визнання
третьої сторони, що саме апелянт
здійснював ремонт старого будинку
відповідача не є обґрунтованими.

Зазначені докази судом
досліджені. Відповідно до ст. 59 ЦПК
України обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Протягом судового розгляду
позивач і його представник зазначали,
що допомога надавалась безоплатно,
догорів на виконання робіт, довідок про
вартість матеріалів, виконаних робіт,
акти прийомки робіт, квитанцій про
сплату коштів за виконану роботу,
матеріали суду не надали.

Посилання позивача на складений
об'єктний кошторис не може бути взято
судом за основу для стягнення витрат,
оскільки зазначений документ свідчить
про наміри вчинити якісь дії, а не про
виконану роботу.

Посилання апелянта на те, що суд
необґрунтовано посилається на мирову
угоду, укладену між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,
оскільки ця угода не має відношення ні
до справи, ні до предмету позову не може
бути підставою для скасування рішення
суду.

Суд посилаючись на зазначену мирову
угоду цитує, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_4
спільне майно розподілене і відсутні
претензії щодо домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Інші доводи апеляційної скарги,
ретельно досліджені судом, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне,
обґрунтоване, відповідає обставинам
справи, постановлене з дотриманням
вимог процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 11 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський