УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2013 р. Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді
Зуб Г.А.

при
секретарі
Хлистун Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харкова
подання державного виконавця
Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження права виїзду за
межі України ОСОБА_2, -

Встановив:

29.11.2013 року до суду надійшло подання
державного виконавця Київського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про вирішення питання
про тимчасове обмеження права виїзду
за межі України боржника ОСОБА_2 у
зв’язку з невиконанням останнім
зобов’язань покладених на нього
рішенням суду.

В обґрунтування підстав для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 зазначив, що у
Київському ВДВС ХМУЮ на примусовому
виконанні знаходиться виконавчий лист
2-25756 Московського районного суду м.
Харкова від 02.06.2005 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини зі всіх видів
заробітку(доходу) щомісячно до його
повноліття. 13.11.2006р. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.
Аліменти боржником по виконавчому
провадженню в самостійному порядку не
сплачуються, борг станом на 31.10.2013р.
становить 41040, 57 грн.

В судове засідання державний
виконавець не з’явився, повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи, просив задовольнити
подання на підставі доданих
документів.

Боржник та зацікавлена особа в судове
засідання не з*явились, повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи.

Розглянувши подання державного
виконавця, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що подання не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України “Про виконавче провадження”,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника –фізичної особи
за межі України –до виконання
зобов’язань за рішенням.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
передбачають, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За вимогами ч.2 ст.377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України “Про порядок виїзду і в’їзду в
Україну громадян України”,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), до
виконання зобов'язань. Громадянинові,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, –до виконання
зобов'язань. При цьому, паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Згідно до вищевказаних норм
вбачається, що необхідною умовою для
застосування видів тимчасового
обмеження у виїзді за кордон є
встановлення факту ухилення боржника
– фізичної особи від виконання
зобов’язань за рішенням.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження від
13.11.2006 року боржником є ОСОБА_2

Враховуючи суму боргу суд вважає
неспівмірним застосування такого
заходу як тимчасове обмеження права
виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 5 Закону України
“Про виконавче провадження”
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у
задоволенні даного подання слід
відмовити за відсутністю для цього
законних підстав.

Керуючись ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,
-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
права виїзду за межі України ОСОБА_2 –
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -