Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3754/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

24.12.2013 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області складі:

Головуючого
Голованя А.М.

Суддів
Черниш Т.В.

Кривохижі В.І.

При секретарі
Дімановій Н.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кіровограді цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Новгородківського районного
суду Кіровоградської області від 14
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя та вселення і

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новгородківського
районного суду Кіровоградської
області від 14 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 було
відмовлено.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_3 ставить питання про скасування
судового рішення з ухваленням нового,
яким повністю задовольнити заявлений
ним позов.

Зазначає, зокрема, що
суд дійшов помилкового висновку про
належність спірної квартири на праві
особистої власності відповідача..

Заслухавши доповідача,
пояснення ОСОБА_3, який підтримав
доводи скарги, заперечення ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції
вважає, що ухвалене у справі судове
рішення відповідає вищезгаданим
вимогам закону.

За правилами ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Судом першої
інстанції встановлено, що 07 липня 2006
року року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
укладено шлюб..

Рішенням Новородківської
селищної ради від 24.05.2007 року № 119
ОСОБА_6 надано дозвіл на приватизацію
квартири АДРЕСА_1.(а.с. 41)

19 липня 2007 року ОСОБА_6
отримала свідоцтво про право власності
на зазначену квартиру, яке було
належним чином зареєстровано в порядку
передбаченому законом.(а.с.10)

16 червня 2012 року шлюб
між сторонами було розірвано. (а.с.11)

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції зазначив, що
оскільки набута в порядку приватизації
квартира належить відповідачу на праві
особистої приватної власності, то
підстави визнавати її об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
відсутні. Також позивач не довів
обставину вчинення перешкод з боку
відповідача у здійсненні ним права
користування спірної квартири.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 СК України презюмує
виникнення права спільної сумісної
власності подружжя на майно, якщо воно
набуте ними за час шлюбу.

Перелік майна, яке є особистою
приватною власністю дружини, чоловіка,
визначено статтею 57 СК України.

Зокрема, особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є майно,
набуте нею, ним до шлюбу; майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або в
порядку спадкування; майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто; речі
індивідуального користування, в тому
числі коштовності, навіть тоді, коли
вони були придбані за рахунок спільних
коштів подружжя, тощо.

Крім того, відповідно до Закону N
4766-VI ( 4766-17 ) від 17.05.2012 року, частину
першу зазначеної статті доповнено
пунктом 4, згідно якого житло, набуте
нею, ним за час шлюбу внаслідок його
приватизації відповідно до Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" є особистою приватною
власністю дружини, чоловіка.

За змістом ст. ст. 5, 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" від 19 червня 1992 року,
право на приватизацію квартир
(будинків) державного фонду одержують
громадяни України, які проживають у цих
квартирах.

До членів родини наймача належать
громадяни, що постійно проживають у
квартирі разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло. Передача
займаних квартир здійснюється в
спільну сумісну чи спільну часткову
власність за письмовою згодою усіх
повнолітніх членів родини, що постійно
проживають у цій квартирі, у тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло.

Як убачається з копії паспорта
позивача, він не був зареєстрований на
час приватизації у зазначеній
квартирі.

Таким чином, ураховуючи, що
відповідач набула право власності на
квартиру в порядку приватизації,
законність якої позивач не оспорює,
тому ця квартира належить їй на праві
особистої приватної власності і як
правильно зазначив суд поділу не
підлягає.

Також суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні вимоги про вселення,
зазначивши, що позивач не надав
належних доказів на підтвердження
факту порушення його житлових прав
передбачених ч.4 ст. 156 ЖК УРСР.

Як убачається з матеріалів
справи, позивач звертався до органів
міліції із заявою про вчинення
перешкод з боку відповідача та її
батька у користуванні ним квартирою.

Проте згідно висновку зробленому
за результатами перевірки від 21 серпня
2013 року, затвердженого начальником
Новгородківського РВ УМВС України в
Кіровоградській області, зазначені
обставини не знайшли свого
підтвердження.(а.с.48)

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі та доказах, а
тому не спростовують висновків суду
першої інстанції.

За таких обставин рішення суду
зміні чи скасуванню не підлягає з
підстав передбачених ч.1 ст. 308 ЦПК
України, як ухвалене з додержанням
вимог норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новгородківського
районного суду Кіровоградської
області від 14 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскарженою
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :