Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді
при секретарі – Соловйовій Л.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за поданням
начальника відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
Начальник відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за
межі України до виконання ним своїх
зобов’язань, тобто сплати аліментів в
сумі 32 139,91 грн..
Подання мотивує тим, що в провадженні
державного виконавця відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції на виконанні
знаходиться виконавче провадження по
стягнення з ОСОБА_2 аліментів, а саме:
виконавчий лист №2-1469 від 26.04.2002 року
про стягнення аліментів на користь
Посилаючись на ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та
в’їзду в Україну громадян України»,
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.217 ЦПК України просить
подання задовольнити.
На розгляд подання начальник
відділу ДВС, боржник та стягувач не
явились. Суд ухвалив провести розгляд
подання у їх відсутність та ухвалити
рішення на підставі наявних матеріалів
справи. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.
197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень, та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що згідно рішення
Олександрійського міського суду від
26.04.2002 року у справі №2-1469/2002 р. з ОСОБА_2
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання спільної дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
1/2 неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, на дитини, починаючи з 05.04.2002
р. до досягнення повноліття, тобто до
11.12.2019 року.

На виконання рішення суду стягувачу
було видано виконавчий лист.

14.05.2002 року постановою державного
виконавця Лісовського В.О. було
відкрито виконавче провадження.

Пунктом 18 частини 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державному виконавцю надано право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника-юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, у випадках, зокрема, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань.

Відповідно до Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5 встановлений
порядок звернення державного
виконавця з поданням до суду щодо
обмеження у праві виїзду за межі
України та заборона в'їзду в Україну у
разі не виконання боржником своїх
зобов'язань.

Ця Інструкція містить окремий розд. XI
"Обмеження у праві виїзду за межі
України та заборона в'їзду в Україну", в
якому передбачено зміст подання
державного виконавця при зверненні до
суду, що полягає в такому:

1. У разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, державний виконавець
може звернутися з поданням до суду за
місцезнаходженням органу ДВС щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

2. Подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого
направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа,
який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи
(боржника), дату народження (число,
місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

3. У поданні мають бути визначені заходи
(тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України з вилученням паспортного
документа чи без такого), найменування
органів, які мають їх здійснити.

Таким чином, вказаний нормативно
правовий акт передбачає, що подання
державного виконавця повинно містити,
зокрема, підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх
зобов’язань. В даному поданні, не
надано доказів, які б свідчили про те,
що боржник ухиляється від виконання
зобов’язань, покладених на нього
судом, оскільки відсутні докази про
вжиття державним виконавцем будь-яких
заходів щодо встановлення майна
боржника, на яке може бути звернено
стягнення, а також відомості про
обізнаність боржника з наявністю
відкритого виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.

Дане подання начальника відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції та державного
виконавця В.О.Лісковського, не містить
жодних обґрунтувань та доказів на
підтвердження факту ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань.

В поданні про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань за
рішеннями, не зазначено - з вилученням
паспортного документа чи без такого, а
суд розглядає подання в межах
заявлених вимог.

Також до суду не надано даних на
підтвердження наміру боржника виїхати
за межі України з метою невиконання
рішення суду.

Суд вважає, що подання державного
виконавця не підлягає задоволенню,
оскільки положенням ст. 377-1 ЦПК України
передбачають, що така ознака, як
ухилення боржника від виконання
рішення є обов'язковою для вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відсутність достатніх
підстав для тимчасового обмеження у
праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Керуючись ст., ст. 209, 210, 377-1 ЦПК
України, - суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
зобов’язань за рішенням - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: