Провадження № 760/3579/13-ц
Справа № 2-1958/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

27 вересня 2013 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Лозинської М.І.,

при секретарі -
Панченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

встановив:

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаною позовною заявою до
відповідача про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 31 жовтня 2008 року
між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№КЗXRFU02200545, відповідно до якого позивач
надав відповідачу кредит в розмірі 2358,50
грн. на придбання певного майна/майна,
на умовах визначених договором, із
остаточним терміном повернення
кредиту та сплати процентів і
комісійних по ньому не пізніше ніж
30.04.2009 року.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
сумі 2358,50 грн, про що свідчить
рахунок-фактура № 3569/2 від 31.10.2008 року.

Зі свого боку відповідач отримав у своє
розпорядження майно, що
підтверджується видаткова накладна №
РНР01-000005494/2 від 31.10.2008 року.

Свої зобов'язання позивач виконав в
повному обсязі, відповідач порушує
умови договору, не сплачує суму
заборгованості по кредиту, яка станом
на 01.02.2013 рік становить 26238,74 грн., з яких:
2358,50 грн. - заборгованість за сумою
кредиту; 0,99 грн - заборгованість за
відсотками; 235,85 грн - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 21917,75
- пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 500,00 грн.
-штраф (фіксована частка); 1225,65 грн. -
штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але в позовній
заяві просив справу розглядати за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, проти заочного
рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
розглядає справу на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2008 року
між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№КЗXRFU02200545, відповідно до якого позивач
надав відповідачу кредит в розмірі 2358,50
грн. на придбання певного майна/майна,
на умовах визначених договором, із
остаточним терміном повернення
кредиту та сплати процентів і
комісійних по ньому не пізніше ніж
30.04.2009 року.

Відповідно до п. 2.1 вищевказаного
договору, банк зобов'язується надати
позичальнику кредит шляхом
перерахування на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству.
Строк, термін повернення, розмір
кредиту, цілі, відсотки, виногороди,
розмір щомісячного платежу та період
уплати платежів визначені в заяві
позичальника, підписанням якої клієнт
та банк укладають кредитно-заставний
договір. Розмір річної відсоткової
ставки дорівнює двадцяти місячним
відсоткам ставки.

Відповідно до розрахунку
заборгованості наданої позивачем,
станом на 01.02.2013 рік становить 26238,74 грн.,
з яких: 2358,50 грн. - заборгованість за
сумою кредиту; 0,99 грн - заборгованість
за відсотками; 235,85 грн - заборгованість
по комісії за користування кредитом;
21917,75 - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; 500,00 грн.
-штраф (фіксована частка); 1225,65 грн. -
штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Відповідно до п.7 ч.13 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Відповідно до п.31 Постанови № 5
«Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішення спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Позивачем не надано доказів поважності
причин пропуску строку позовної
давності, із зверненням до суду з
вимогами про стягнення заборгованості
за договором споживчого кредиту, строк
якого закінчився 30.04.2009 року.

Оскільки між позивачем та відповідачем
було укладено договір споживчого
кредиту та зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність сплила
і до додаткової вимоги (стягнення
неустойки), суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212 - 215, 223, 224-226,
228, 294 ЦПК України, на підставі ст.ст.
1046-1050, 1054, 526, 530, 536, 614, 615, 251, 252, 256-257, 260,
261, 266, 267 ЦК України, Законом України
«Про захист прав споживачів»,
Постановою № 5 «Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішення спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», суд, -

вирішив:

В задоволені позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: