Справа № 2/226/1138/2013
Е М У К Р А Ї Н И
Димитровський міський суд Донецької
головуючого - судді Редько Ж.Є.,
при секретарі Пікало К.І.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
прокурора Малюги В.В.,
розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні у залі суду в
м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав, встановлення піклування та
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав,
встановлення піклування та
піклувальника, в обґрунтування якого
вказала, що вона є пенсіонеркою,
виховує онуку ОСОБА_4, 1999 року
народження. Після смерті матері дитина
прожила рік в новій сім'ї батька,
відповідача по справі, та із-за
складних відносин з мачухою з 22.01.2010
року стала проживати з нею. З того часу
відповідач з дитиною не спілкується. За
рішенням Димитровського міського суду
від 15.11.2010 року було визначено місце
проживання ОСОБА_4 в її сім'ї та
стягнуто аліменти на утримання дитини
у розмірі 25% від доходу відповідача.
Свої обов'язки по сплаті аліментів
відповідач не виконує. За станом на
01.07.2013 року його заборгованість за
аліментами становить 13333,33 грн.
Відповідач отримує пенсію на дитину по
втраті годувальника в розмірі 994,00 грн.,
у вихованні доньки не бере участі,
матеріально не допомагає. За весь час
не цікався долею дитини, її здоров'ям,
захопленнями та інтересами. Він не
спілкується з дитиною, не проявляє
інтересу до її внутрішньому світу, не
сприяє складанню умов для отримання
нею освіти. Всі питання щодо виховання
та утримання дитини вирішуються нею
самостійно, без будь-якого участі та
підтримки з боку відповідача. З метою
забезпечення прав і законних інтересів
дитини, позивач просить суд позбавити
батьківських прав ОСОБА_3 відносно
дитини ОСОБА_4; встановити піклування
над неповнолітньою ОСОБА_4 і визнати її
над нею піклувальником.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала свої позовні вимоги у
повному обсязі, додавши, що відповідач
за останні чотири роки майже не
спілкувався з дитиною, при зустрічі не
здоровкався, проходив повз онуку, через
що та дуже переживала. У листопаді 2013
року ОСОБА_4 лікувалася стаціонарно у
міській лікарні три тижні. Відповідач,
знаючи про це, жодного разу не провідав
доньку. Після засіданні органу опіки та
піклування ОСОБА_3 за три роки прислав
400 грн., а потім 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не
з'явився, про час і місце розгляду
справи сповіщений належним чином,
надав до суду заяву про розгляд справи
в його відсутність.

Представник третьої особи органу
опіки та піклування виконкому
Димитровської міської ради ОСОБА_2
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, пояснивши, що комісія двічі
збиралася на засідання щодо розгляду
питання позбавлення батьківських прав
відповідача: у серпні та вересні 2013
року, після чого прийшла до висновку
про доцільність позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав стосовно доньки
ОСОБА_4, так як відповідач не займається
дитиною, не піклується про неї та не
інтересується нею.

Заслухавши сторін, представника служби
у справах дітей виконкому
Димитровської міської ради, думку
дитини у порядку ч.2 ст.171 СК України,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати якої, ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Зазначені факти
встановлені на підставі запису акта
про народження дитини № 51 від 06.02.1999
року, свідоцтв про народження та про
смерть (а.с.8, 12).

Неповнолітня ОСОБА_4 перебуває на
обліку служби у справах дітей
виконавчого комітету міської ради як
така, що опинилась у складних життєвих
обставинах: мати дитини померла, а
батько проживає окремо від дитини, не
піклується про її фізичний та духовний
розвиток (а.с.20).

За рішенням Димитровського
міського суду Донецької області від
15.11.2010 року визначено постійне місце
проживання неповнолітньої, на той час
малолітньої, ОСОБА_4 за місцем
проживання її бабусі - позивача ОСОБА_1,
а саме: АДРЕСА_1, та стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 на утримання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі
? частини його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а.с.14-16).

Відповідно до акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
неповнолітньої ОСОБА_4 від 24.04.2012 року
комісія в складі громадського
інспектора з охорони прав дитинства,
класного керівника та члена
батьківського комітету
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 6 Димитровської міської ради дійшла
висновку, що у приміщенні за адресою:
АДРЕСА_1, де мешкає неповнолітня ОСОБА_4
разом з бабусею ОСОБА_1, створено всі
необхідні умови для її утримання та
виховання, бабуся приділяє достатньо
уваги вихованню та навчанню дитини
(а.с.11).

Згідно з висновком про стан
здоров,я, фізичний і розумовий розвиток
дитини комунального закладу
«Димитровський центр первинно
медико-санітарної допомоги» ОСОБА_4
здорова.

ОСОБА_4 навчається у
загальноосвітній школі 1-Ш ступенів № 6
Димитровської міської ради у 8-а класі.
Відповідно до інформації
адміністрації школи від 07.05.2013 року,
починаючи з 2010 рок по теперішній час
батько жодного разу не цікавився
розвитком дитини, не приймав участі у
вихованні доньки, не відвідував школу,
під час зустрічей ігнорує доньку,
ніякої матеріальної допомоги на її
утримання не надавав.

Відповідно до акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
від 07.10.2013 року, складеного службою у
справах дітей, відповідач ОСОБА_3
мешкає за адресою: АДРЕСА_2, у
трьохкімнатній впорядкованій
квартирі, з належними
санітарно-гігієнічними умовами.

Відповідно до довідки управління
Пенсійного фонду України в м.Димитрові
від 02.10.2013 року ОСОБА_3 отримує на свою
доньку ОСОБА_4 пенсію у разі втрати
годувальника, щомісячний розмір якої
становить 994 грн. У суді позивач
пояснила, що відповідач щомісячно,
інколи із запізненням, передає їм цю
суму коштів.

Згідно довідок відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у
м.Донецьку від 16.07.2013 року та
Димитровського міського управління
юстиції від 05.11.2013 року ОСОБА_1 за
виконавчим листом № 2-6242/10, виданим
Димитровським міським судом Донецької
області 15.11.2010 року, аліменти не
отримує. Заборгованість відповідача
ОСОБА_3 за станом на 01.11.2013 року по
аліментам становить 17074,20 грн. (а.с.9, 10,
26).

За даними Димитровської
центральної міської лікарні ОСОБА_3
здоровий.

З станом на 19.09.2013 року ОСОБА_3 на
обліку у Димитровському міському
центрі зайнятості не перебуває, що
підтверджується довідкою центру від
19.09.2013 року.

Згідно за висновком від 14.10.2013 року
служба у справах дітей органу опіки і
піклування виконавчого комітету
Димитровської міської ради вважає
доцільним позбавити батьківських прав
відповідача ОСОБА_3 відносно його
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який повною мірою
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов,язків, що
відповідатиме інтересам дитини
(а.с.17-18).

Позивач ОСОБА_1 являється пенсіонеркою
за віком, перебуває на обліку в УПФУ в
м.Димитров та отримує пенсію
державного службовця в сумі 3101,82 грн.,
відповідно до висновку Димитровської
міської лікарні за станом здоров,я може
бути піклувальником (а.с.13).

Згідно з довідкою управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення ГУМВС України в Донецькій
області ОСОБА_1 на території України
засудженою за кримінальними справами
не значиться і у розшуку не перебуває.

Відповідно до подання від 17.10.2013 року та
висновку органу опіки та піклування
від 27.09.2013 року ОСОБА_1 обізнана з
правовими наслідками встановлення
піклування над онукою ОСОБА_4, служба у
справах дітей виконкому Димитровської
міської ради вважає, що встановлення
піклування над неповнолітньою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та призначення ОСОБА_1 її
піклувальником буде доцільним та
відповідатиме інтересам дитини (а.с.19,
20-21).

У судовому засіданні неповнолітня
ОСОБА_4 не заперечувала проти
позбавлення її батька батьківських
прав стосовно неї, оскільки батько з
нею не спілкується на протязі чотирьох
років, матеріальної допомоги на її
утримання не надає. З листопада по
грудень 2013 року вона стаціонарно
лікувалася, була прооперована. але
батько жодного разу не поінтересувався
її станом здоров,я чи взагалі про неї,
піклується про неї лише бабуся. Також
вона погоджується на призначення її
бабусі ОСОБА_1 її піклувальником.

Декларація прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р.,
визначила, що дитина повинна зростати в
умовах турботи, а ст.18 Конвенції про
права дитини зазначила, що батьки
дитини несуть основну
відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного
кодексу (далі СК) України, батьки
зобов'язані виховувати свою дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечувати здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, поважати
дитину.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону
України "Про охорону дитинства",
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини. На
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Згідно з вимогами ст.164 Сімейного
кодексу України, батьки у разі ухилення
від виконання своїх обов'язків, можуть
бути позбавлені батьківських прав.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про позбавлення батьківських
прав відповідача стосовно доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є такими, що
підлягають задоволенню, оскільки
відповідатимуть інтересам дитини, яка
з 2010 року проживає і виховується у
своєї рідної бабусі, за весь цей час
відповідач дитину не навідував,
матеріально не підтримував, участі у її
вихованні не приймав, ухиляючись від
виконання своїх батьківських
обов'язків. Судом не встановлено
будь-яких поважних причин, через які
відповідач не піклується про свою
дитину, не проявляє до неї належної
батьківської турботи останні три роки.

За приписами ч.4 ст.60 Цивільного кодексу
України суд встановлює піклування над
неповнолітньою особою, якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
вона позбавлена батьківського
піклування, і призначає піклувальника
за поданням органу опіку та піклування.

Враховуючи, що неповнолітня ОСОБА_4
позбавлена батьківського піклування,
влаштована і мешкає у родині позивача,
яка приходиться дитині рідною бабусею,
що повністю виховує та утримує онуку,
бажає и може бути опікуном дитини, суд
вважає вимоги позивача щодо
встановлення піклування над дитиною та
призначення позивача піклувальником
такими, які підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивча
підлягає стягненню понесені нею
витрати у вигляді судового збору у
розмірі 114 грн. 70 коп. за вимогами
немайнового характеру.

На підставі ст.ст.150, 164 СК України,
ст.60 УК України, Закону України "Про
охорону дитинства", керуючись ст.ст.10,
11, 57, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294, 367 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав, встановлення
піклування та піклувальника
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести відповідні відомості в актовий
запис № 51, складений 06 лютого 1999 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Димитровського міського управління
юстиції у Донецькій області, про
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити піклування над ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і призначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, піклувальником над
неповнолітною ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк з дня його
оголошення. Особи, які брали участь, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено
27.12.2013 року.

Суддя
Ж.Є. Редько