Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/3731/13 Головуючий у суді І-ї
інстанції Петрова О.Ф.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

24.12.2013 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Письменного О.А.,

суддів: Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі : Крисановій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на заочне рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 25 жовтня
2013 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» звернулося в
суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що 13.11.2006р. між банком та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 002-10007-131106, за умовами якого
відповідач отримав кредит на придбання
певного майна/послуг в сумі 4 651,90 грн.,
зі сплатою відсотків та комісійних по
ньому, з кінцевим терміном повернення
12.11.2009 року. Відповідач належним
зобов'язання не виконував, внаслідок
чого утворилася заборгованість в
розмірі 9 510,69 грн., з яких:
заборгованість за сумою кредиту - 4 416, 82
грн., заборгованість за відсотками - 670,
39 грн., заборгованість за комісіями - 4
423,48 грн. Посилаючись на ці обставини,
просив стягнути з відповідача
зазначену суму боргу.

Заочним рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта
Банк» просить рішення суду першої
інстанції скасувати з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Зокрема, посилається на те, що
укладений з відповідачем кредитний
договір діє до повного виконання
позичальником зобов'язань за
договором, тому суд першої інстанції
безпідставно застосував строки
позовної давності.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, хоч про
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах встановлених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що 13 листопада
2006 року сторони уклали кредитний
договір № 002-10007-131106. Згідно з п.1.1
кредитного договору кредитор надає
позичальнику грошові кошти на
придбання позичальником майна згідно
з переліком, що зазначений у
рахунку-фактурі № 2532 від 13.11.2006
року у сумі 4229 грн. та на сплату
кредитору плати за надання кредиту у
розмірі 422,90 грн., а всього в сумі 4 651,90
грн.

Пунктом 1.2 кредитного договору
передбачено, що кредит надається на
строк 36 місяці, з кінцевим терміном
повернення не пізніше ніж 12 листопада
2009 року на умовах, визначених цим
договором (а.с.6).

Відповідно до рахунку-фактури №
2532 від 13.11.2006 року відповідач
придбав мобільний телефон «Nokia» (а.с.11).

Згідно п.23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» (зі змінами)
кошти, що надаються кредитодавцем
(банком або іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції, є
споживчим кредитом.

Зміст, умови кредитного договору
свідчать про те, що він є споживчим
кредитом, а тому на нього поширюється
дія Закону України «Про захист прав
споживачів».

Згідно з п.7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.31 постанови № 5
від 30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», роз'яснив, що
враховуючи положення п.7 ч.13 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Офіційне тлумачення статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів
надано в Рішенні Конституційного Суду
України від 10 листопада 2011 року №
15-рп/2011 (справа про захист прав
споживачів кредитних послуг).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права чи
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

За змістом ч.4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що
підстав для застосування строку
позовної давності немає, оскільки у
п.10.1 кредитного договору зазначено, що
він діє до повного виконання
позичальником зобов'язань за цим
договором, є безпідставними та такими,
що не ґрунтуються на законі.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язанням з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Пунктом 1.1 кредитного договору
передбачено, що строк виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором - 12 листопада 2009 року, тому
саме з цієї дати відповідно до ч.1 ст. 261
ЦК України починається перебіг
позовної давності.

З позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
позивач звернувся 01 березня 2013 року,
тоді як строк позовної давності
закінчився 12 листопада 2012 року, тобто,
позов пред'явлено за межами строку
позовної давності, встановленої ЦК
України.

Позивач не надав доказів поважності
причини пропуску строку позовної
давності, встановленої тривалістю у
три роки відповідно до ст. 257 ЦК України.

Договір між сторонами про збільшення
позовної давності відповідно до ч. 1
ст. 259 ЦК України, сторонами не
укладався, що підтверджено
представником позивача в судовому
засіданні та умовами кредитного
договору.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні позову у зв'язку
із спливом позовної давності (ч.4 ст. 267
ЦК України).

Висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи, доводи
апеляційної скарги їх не спростовують,
рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: