Провадження № 2/127/4236/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

17 грудня 2013 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Саблук С. А.
,

при секретарі Шутило Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого
акціонерного товариства
"Райффайзенбанк Аваль", за участю
третьої особи приватного нотаріуса
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання договору
іпотеки недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, Відкритого акціонерного
товариства "Райффайзенбанк Аваль", за
участю третьої особи приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання договору іпотеки недійсними.
Позов мотивував тим, що ОСОБА_1 є
власником нерухомого майна, що
належить йому на праві приватної
власності, а саме: житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
а також земельної ділянки на якій даний
будинок розташований, що знаходяться
адресою м. Вінниця, АДРЕСА_1. Право
власності на вищевказане нерухоме
майно підтверджується Свідоцтвом про
право власності на житловий будинок
садибного типу з господарськими
будівлями та спорудами від 17.03.2010 року,
виданим Виконкомом Вінницької міської
ради на підставі рішення Виконкому BMP
від 11.03.2010 р №481, зареєстрованим в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 29.03.2010 p., та Державним
актом на право власності на земельну
ділянку від 06.10.2009 року серії ЯЕ №167883,
виданого на підставі рішення
Вінницької міської ради від 04.07.2008 р.
№2030, рішення Вінницької міської ради
від 26.06.2009 р. №2439. Номер 336 належному
позивачу будинковолодінню був
присвоєний Рішенням виконкому
Вінницької міської ради №200 з додатком
№1/155 ще 04.06.1987 року, та з того часу не
змінювався, що підтверджується
Довідкою КП «ВМБТІ» №6225 від 27.12.2012 року.
Однак, 24 грудня 2012 року із Витягу з
Державного реєстру іпотек №39628717
ОСОБА_1 стало відомо, що його будинок
знаходиться під обтяженням іпотекою на
підставі Договору Іпотеки №1103 від
12.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ВАТ «Райффайзенбанк Аваль»,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 в забезпечення боргових
зобов'язань Іпотекодавця перед Іпотеко
держателем. Жодних кредитних договорів
та договорів іпотеки із ВАТ
«Райффайзенбанк Аваль» позивач не
укладав, в зв'язку з чим 02.04.2013 року
ОСОБА_1 звернувся до ПАТ
«Райффайзенбанк Аваль» із заявою, у
якій вимагав Банк звернутись до
нотаріуса для внесення змін до
Державного реєстру іпотек та
виключення з реєстру обтяження на
належне мені будинковолодіння. 30.04.2013
року позивач отримав лист за підписом
Директора ВОД АТ «Райффайзенбанк
Аваль» Зарічнюка С.П., яким в
задоволенні його вимоги було
відмовлено з мотивів надання ОСОБА_2 в
момент вчинення правочину необхідного
пакету документів для укладення
договору іпотеки. Наведені обставини й
стали підставою звернення позивача до
суду з вказаним позовом.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, однак подав до
суду заяву, у якій просив розглянути
справу у його відсутність, позов
підтримав повністю та просив його
задовольнити. Проти заочного розгляду
справи не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про день, час та місце
розгляду справи, а тому суд вважає за
необхідне провести заочний розгляд
справи та ухвалити заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, оскільки представник позивача
у своїй заяві не заперечував проти
такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалося,
оскільки сторони не з'явилися у судове
засідання.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України
встановлено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд; власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що
належить йому на праві приватної
власності, а саме: житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
а також земельної ділянки на якій даний
будинок розташований, що знаходяться
адресою м. Вінниця, АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане
нерухоме майно підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
житловий будинок садибного типу з
господарськими будівлями та спорудами
від 17.03.2010 року, виданим Виконкомом
Вінницької міської ради на підставі
рішення Виконкому BMP від 11.03.2010 р №481,
зареєстрованим в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 29.03.2010
p., та Державним актом на право
власності на земельну ділянку від
06.10.2009 року серії ЯЕ №167883, виданого на
підставі рішення Вінницької міської
ради від 04.07.2008 р. №2030, рішення
Вінницької міської ради від 26.06.2009 р.
№2439.

Номер 336 належному позивачу
будинковолодінню був присвоєний
Рішенням виконкому Вінницької міської
ради №200 з додатком №1/155 ще 04.06.1987 року,
та з того часу не змінювався, що
підтверджується Довідкою КП «ВМБТІ»
№6225 від 27.12.2012 року.

Однак, 24 грудня 2012 року із Витягу з
Державного реєстру іпотек №39628717
ОСОБА_1 стало відомо, що його будинок
знаходиться під обтяженням іпотекою на
підставі Договору Іпотеки №1103 від
12.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ВАТ «Райффайзенбанк Аваль»,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 в забезпечення боргових
зобов'язань Іпотекодавця перед Іпотеко
держателем.

Жодних кредитних договорів та
договорів іпотеки із ВАТ
«Райффайзенбанк Аваль» позивач не
укладав, в зв'язку з чим 02.04.2013 року
ОСОБА_1 звернувся до ПАТ
«Райффайзенбанк Аваль» із заявою, у
якій вимагав Банк звернутись до
нотаріуса для внесення змін до
Державного реєстру іпотек та
виключення з реєстру обтяження на
належне мені будинковолодіння.

30.04.2013 року позивач отримав лист за
підписом Директора ВОД АТ
«Райффайзенбанк Аваль» Зарічнюка С.П.,
яким в задоволенні його вимоги було
відмовлено з мотивів надання ОСОБА_2 в
момент вчинення правочину необхідного
пакету документів для укладення
договору іпотеки.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на вищевикладене суд вважає,
що укладенням такого Договору Іпотеки,
предметом якого є належне позивачу
нерухоме майно, Відповідачі незаконно
обмежили ОСОБА_1 право володіти та
розпоряджатись належним йому майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Оспорюваний Договір іпотеки не
відповідає вимогам, встановленим ст.. 203
ЦК України, так як прямо суперечить
положенням Закону України «Про
іпотеку».

Так, належне позивачу
будинковолодіння, що розташоване за
адресою м. Вінниця, АДРЕСА_1 не могло
бути предметом оспорюваного договору
іпотеки, так як не відповідає умовам,
визначеним ст. 5 ЗУ «Про іпотеку»,
приписи якої встановлюють, що
предметом іпотеки можуть бути один або
декілька об'єктів нерухомого майна за
таких умов:

нерухоме майно належить іпотекодавцю
на праві власності або на праві
господарського відання, якщо
іпотекодавцем є державне або
комунальне підприємство, установа чи
організація; нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення.

ОСОБА_2, а ні в момент вчинення
правочину, а ні на даній час не є
суб'єктом права власності на майно, що
стало предметом договору іпотеки, а
відтак й не має права його відчужувати.

Тому, як наслідок ОСОБА_2 не могла бути
Іпотекодавцем за оспорюваним
договором іпотеки.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою
третью, п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
солідарно стягнути з відповідачів на
користь ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 321, 319, 203, 215
ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати Договір іпотеки від 12.03.2007 року,
укладений між ВАТ «Райффайзенбанк
Аваль» та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим №1103, предметом якого є
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
за адресою: м. Вінниця, АДРЕСА_1, -
недійсним.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
Відкритого акціонерного товариства
"Райффайзенбанк Аваль» на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 114,70
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може буди оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: