Провадження №4-с/761/277/2013
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Кравець Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за скаргою Приватного акціонерного
товариства «МТС Україна» на постанову
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Бурла В.Е. про відмову
у відкритті виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «МТС
Україна» звернулось до суду з вказаною
скаргою, згідно якої просить визнати
неправомірною постанову головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Бурла В.Е. від 05
серпня 2013 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження № 39186227 та
зобов'язати останнього винести
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу № 761/7856/13-ц, виданого
Шевченківським районним судом м. Києва
12 квітня 2013 року.

Скаргу мотивовано тим, що 12 квітня 2013
року суддею Шевченківського районного
суду м. Києва Притолою Н.Г. було видано
судовий наказ у справі № 761/7856/13-ц
(провадження № 2-н/761/550/2013) про стягнення
з ОСОБА_2, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь заявника
заборгованості за телекомунікаційні
послуги в розмірі 535 грн. 27 коп. та
судових витрат в розмірі 114 грн. 70 коп. 02
серпня 2013 року на виконання даного
судового наказу представником
заявника було подано до Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві заяву
про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, 05 серпня 2013 року головним
державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Бурла
В.Е. було винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження. При цьому, зазначена
постанова була мотивована тим, що на
думку державного виконавця судовий
наказ не відповідає вимогам ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме, у ньому відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника, що порушує п.п. 3.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5.

Проте, заявник вважає дану постанову
незаконною, а дії головного державного
виконавця Бурла В.Е. такими, що призвели
до порушення прав Приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»,
як сторони виконавчого провадження,
тому просить скаргу задовольнити в
повному обсязі.

Заявник та державний виконавець у
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду скарги повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Разом з тим, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 386
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України), згідно
яких скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються, суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
скарги за відсутності заявника та
державного виконавця.

Вивчивши зміст скарги та додані до неї
матеріали, а також матеріали цивільної
справи наказного провадження №
761/7856/13-ц, судом встановлено наступне.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 12 квітня 2013 року суддею
Шевченківського районного суду м.
Києва Притулою Н.Г. видано судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«МТС Україна» заборгованості за
телекомунікаційні послуги у розмірі 535
грн. 27 коп. та судового збору у розмірі
114 грн. 70 коп., а всього загальною сумою
649 грн. 97 коп. (а.с. 6).

31 липня 2013 року Шевченківським
районним судом м. Києва судовий наказ №
761/7856/13-ц, який набрав законної сили 10
червня 2013 року, був виданий стягувачу -
Приватному акціонерному товариству
«МТС Україна» (а.с. 6 - зворотна
сторінка).

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема, як судові накази.

02 серпня 2013 року заявником було
направлено до ВДВС Шевченківського РУЮ
м. Києва заяву з оригіналом судового
наказу № 761/7856/13-ц від 31 липня 2013 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
заявника заборгованості у розмірі 649
грн. 97 коп.

Проте, 05 серпня 2013 року по виконавчому
провадженню № 339186227 винесено постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) у
зв'язку з тим, що виконавчий документ не
відповідає вимогам, передбачених ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме, у виконавчому
документі, пред'явленому до виконання,
не зазначено інформації про
ідентифікаційний код та дату
народження боржника (а.с. 5).

Звертаючись зі скаргою до суду заявник
зазначає, що з системного аналізу
положень ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», Податкового
кодексу України та Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
- ЦПК України) вбачається, що
індивідуальний ідентифікаційний номер
не потрібно зазначати у виконавчих
документах, які не стосуються сплати
податків. Отже, виконавчий документ
поданий заявником до ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва
відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 339186227 є протиправною.

Разом з тим, відповідно до ст. 95 ЦПК
України судовий наказ є особливою
формою судового рішення.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 103 ЦПК
України визначено, що судовий наказ має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження».

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються,
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Як встановлено в судовому засіданні у
виконавчому документі № 761/7856/13-ц від 12
квітня 2013 року не зазначено інформації
про ідентифікаційний код та дату
народження боржника - ОСОБА_2

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст. 18 цього Закону.

Таким чином, проаналізувавши та
оцінивши вищевикладені обставини у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, головний державний
виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Бурла В.Е. керувався виключно
вимогами закону, вірно встановивши, що
виконавчий документ, в якому відсутній
ідентифікаційний номер та дата
народження боржника, не відповідає
вимогам, передбаченим ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
тому правомірно відмовив у відкритті
виконавчого провадження.

Крім того, посилання заявника на ту
обставину, що ЦПК України передбачає
спрощену процедуру розгляду заяви про
видачу судового наказу та на Закон
України «Про захист персональних
даних», не може бути прийнято судом до
уваги, оскільки зазначені обставини не
впливають на законність дій державного
виконавця, який керувався виключно
вимогами чинного законодавства при
винесенні постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження. При
цьому, як вбачається з матеріалів
цивільної справи наказного
провадження № 761/7856/13-ц, в ній наявні
вказані державним виконавцем дані, які
помилково були незазначені в судовому
наказі при його оформленні.

Положеннями ч. 3 ст. 387 ЦПК України
передбачено, що якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З огляду на встановленні в судовому
засіданні обставини, суд прийшов до
висновку, що головним державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Бурла В.Е. при винесенні
постанови по виконавчому провадженню
№ 339186227 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) не допущено порушень Закону
України «Про виконавче провадження». У
зв'язку з цим, суд вважає, що скарга
Приватного акціонерного товариства
«МТС Україна» на постанову головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Бурла В.Е. про відмову
у відкритті виконавчого провадження є
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 17, 18, 26 Закону України «Про
виконавче провадження» та керуючись
ст.ст. 57-60, 64, 95, 103, 209, 210, 212, 213, 293, 294, 296,
383-388 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»
на постанову головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Бурла В.Е. про відмову у відкритті
виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення вищезазначених
строків, або після перегляду справи в
апеляційному порядку, якщо ухвалу суду
не скасовано.

С у д д я: