АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дуда О.О. Провадження №
22-ц/789/1469/13 Доповідач - Хома М.В.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2013 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Демковича Ю. Й., Козака І. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін -

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 07 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Фідобанк" про
скасування наказів, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом до ПАТ "Фідобанк" про
скасування наказів, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
посилаючись на те, що 01.08.2013 року її було
неправомірно звільнено з роботи з
посади провідного фахівця з
операційної діяльності центрального
відділення ПАТ "Фідобанк" у м.Тернополі
на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.
Зокрема, зазначає, що із змісту наказу
№8 від 16.05.2013 року, яким оголошено
догану у зв'язку із неналежним
виконанням посадових обов'язків,
неможливо встановити за яке конкретне
правопорушення притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, так,
в наказі не вказано на конкретний
проступок, та дату його вчинення. Крім
того, до дисциплінарної
відповідальності позивача притягнуто
16.05.2013 року, коли позивач перебував на
посаді провідного фахівця з
операційної діяльності, а 04.12.2012 року
позивач обіймав посаду фахівця з
розрахунково-касового обслуговування,
отже його притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за правопорушення
нібито допущене за попереднім місцем
роботи, що є неправомірним. В наказі від
16.05.2013 року №8 та в наказі №640к від 01.08.2013
року зазначено одинакові причини їх
винесення, а саме порушення "Інструкції
про ведення касових операцій банками в
Україні" та нанесення репутаційних
збитків ПУАТ "Фідобанк", що свідчить про
те, що за одне і те саме правопорушення
її було двічі притягнуто до
дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 07 жовтня 2013 року у
задоволенні вищевказаного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким задовольнити її позовні
вимоги. Зазначає, що постановляючи
оскаржуване рішення суд першої
інстанції не з'ясував усі фактичні
обставини справи, та постановив
незаконне рішення. Зокрема, судом не
з'ясовано в чому конкретно проявилося
порушення, що стало приводом для
звільнення, а також чи дотримані
власником або уповноваженим ним
органом передбачені ст. 147-1, 148, 149 КзпП
України правила і порядок застосування
дисциплінарних стягнень.

Заслухавши апелянта, який
посилається на доводи апеляції,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що відповідачем при
застосуванні дисциплінарного
стягнення та звільнення на підставі п.3
ч.1 ст.40 КЗпПУ не допущено порушення
прав позивача.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Судом встановлено, що 23.03.2009 року ОСОБА_1
була прийнята на роботу в ВАТ "СЕБ Банк"
на посаду фахівця
розрахунково-касового обслуговування
центрального відділення ВАТ "СЕБ Банк"у
м.Тернополі, в порядку переведення з АТ
"Факторіал-Банк".

02.06.2009 року ВАТ "СЕБ Банк" було
перейменовано в публічне акціонерне
товариство "СЕБ Банк" а згодом ПАТ "СЕБ
Банк" було перейменовано на ПУАТ
"Фідобанк".

17.12.2012 року наказом №949к позивач була
переведена на посаду старшого фахівця
з розрахунково-касового
обслуговування центрального
відділення у м.Тернополі, а 21.02.2013 року
наказом №136к від 20.02.2013 року переведена
на посаду провідного фахівця з
операційної діяльності центрального
відділення у м.Тернополі.

07.12.2012 року наказом ПАТ "Фідобанк" №911к
позивача притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у виді догани за
неналежне виконання своїх посадових
обов'язків у зв'язку із грубим
порушенням вимог "Інструкції про
ведення касових операцій Банками в
Україні" затвердженої Постановою НБУ
№174 від 01.06.2011, а саме допущення грубих
помилок в операційно-касовій
діяльності.

Підставами для оголошення зазначеної
догани стали службова записка
Операційного Директора ОСОБА_2 від
30.11.2012 року та пояснювальна записка
ОСОБА_1

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_1
від 19.11.2012 року при видачі депозитів
"Капітал" ОСОБА_3, кошти були помилково
зараховані на депозит "Свобода", ОСОБА_4,
19.11.2012 року при закритті депозиту
"Свобода" ОСОБА_4, кошти було видано
ОСОБА_5 при оформленні депозиту.

Накладення вказаного дисциплінарного
стягнення позивачем не оскаржується.

16.05.2013 року наказом ПУАТ "Фідобанк" №8
позивачу було оголошено повторну
догану у зв'язку із неналежним
виконанням посадових обов'язків, а саме
відкриття та закриття депозитних
рахунків, інших операцій з повного та
часткового закриття депозитних
договорів, без участі самих клієнтів
банку, що призвело до матеріальних
збитків клієнтам та репутаційних
збитків ПУАТ "Фідобанк", грубе
порушення вимог п.3 розділу 7 Постанови
НБУ №174 від 01.06.2011 року "Інструкції про
ведення касових операцій Банками в
Україні".

Згідно наказу ПУАТ "Фідобанк" №12 від
24.09.2013 року в наказі № 12 В абзаці
першому наказу № 8 від 16.05.2013 року "Про
застосування дисциплінарного
стягнення" цифру 7 замінити цифрою 4, а
саме "Пункту 3 розділу 4 Постанови НБУ №
174 від 01.06.2011 р. "Інструкції про ведення
касових операцій банками в Україні".

Відповідно до пояснювальних записок
позивачки від 24.04.2013 року. остання
визнає свою вину у порушенні касової
дисципліни.

Згідно даної записки, позивачка
видавала кошти з депозитних рахунків
без проведення ідентифікації клієнта,
тобто перевірки паспорних даних. Так,
23.04.2013 року їй стало відомо, що клієнти
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечують
факти зняття ними, з їх депозитних
рахунків, коштів та відсотків.

Наказом ПУАТ "Фідобанк" № 640к від 01.08.2013
року "Про звільнення працівників"
позивача звільнено із посади
провідного фахівця з операційної
діяльності "Центрального" відділення
ПАТ "Фідобанк" у м.Тернополі з 02.08.2013
року за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків, покладених
на неї трудовим договором, Правилами
внутрішнього розпорядку, п.3 ч.1 ст. 40
КзпП України.

Підставою вказаного наказу стала
службова записка операційного
директора ОСОБА_2 від 30.07.2013 року, згідно
якої повідомлено про наявність у
позивачки двох дисциплінарних
стягнень протягом одного року,
накладених у зв'язку із порушенням
трудової дисципліни, які призвели до
матеріальних збитків клієнтам та
значних репутаційних збитків
відповідача.

Крім того, систематичні порушення
трудових обов'язків з боку позивачки
призвели до суттєвих репутаційних
збитків Банку та можуть призвести до
суттєвих матеріальних збитків з боку
відповідача, а саме призвели до трьох
судових позовів невдоволених клієнтів
банку з вимогою стягнути з банку значну
суму грошових коштів та порушення за
фактом допущених проступків
кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КзпП України
працівник може бути звільнений лише за
проступок на роботі, вчинений після
застосування до нього дисциплінарного
або громадського стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно зі ст.149 КЗпП України за кожне
порушення трудової дисципліни може
бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. До таких
видів стягнень згідно з ч. 1ст.147 КзпП
України належать: догана та звільнення.
Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КзпП
України - є видом дисциплінарного
стягнення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про
практику розгляду судами трудових
спорів"із подальшими змінами у справах
про поновлення на роботі осіб,
звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясувати,
в чому конкретно проявилось порушення,
що стало приводом до звільнення, чи
могло воно бути підставою для
розірвання трудового договору за
пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п. 1 ст. 41 КЗпП
України, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147-1, 148, 149 КзпП України правила
і порядок застосування дисциплінарних
стягнень, зокрема, чи не закінчився
встановлений для цього строк, чи не
застосовувалось вже за цей проступок
дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника.

Крім того, Пленум Верховного Суду
України в п. 23 вищезазначеної постанови
роз'яснив, що за передбаченими п. 3 ст. 40
КзпП України підставами працівник може
бути звільнений лише за проступок на
роботі, вчинений після застосування до
нього дисциплінарного або
громадського стягнення за невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
або правилами внутрішнього трудового
розпорядку.

Таким чином, працівник може бути
звільнений з роботи на підставі п. 3 ч. 1
ст.40 КЗпП України, якщо після
застосування до нього дисциплінарного
або громадського стягнення, яке не
втратило юридичної сили за давністю і
не зняте достроково, він знову вчинив
проступок на роботі.

Як вбачається з наказу про звільнення
позивачки, вказаний наказ не містить
конкретні факти допущенних ОСОБА_1
порушень щодо невиконання своїх
обов'язків, в наказі № 640к від01.08.2013 року
не зазначено, коли саме вони мали місце,
які проступки вчинив працівник після
застосування до нього стягнення. Наказ
про звільнення позивачки носить
загальний характер, а не вказує на
конкретні факти порушення трудової
дисципліни, а тому дослідивши всі
обставини по справі, колегія суддів
вважає, що відповідачем не надано
доказів того, що позивачка підлягає
звільненню на підставі ч.1п.3 ст. 40 КзпП
України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 149 КЗпП України
за кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосоване лише одне
дисциплінарне стягнення; стягнення
оголошується в наказі і повідомляється
працівникові під розпис.

Попри це, дисциплінарне стягнення у
вигляді догани відповідачем відносно
позивача було застосовано наказом від
№ 911к від 07.12.2012р., в якому зазначено, що
його підставою була службова записка
ОСОБА_2 від 30.11.2012 року та пояснювальна
записка ОСОБА_1 від 19.11.2012 року, а також
було оголошено повторну догану наказом
№8 від 16.05.2013 року, підставою якого була
пояснювальна записка ОСОБА_1 від 24.04.2013
року, відповідно до наказу про
звільнення №640к від 01.08.2013 року
підставою його була службова записка
ОСОБА_2 Про наявність у позивачки двох
дисциплінарних стягнень протягом
одного року, що є порушенням ст. 149 КзпП
України, оскільки за кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосоване лише одне дисциплінарне
стягнення.

З огляду на зазначені вимоги закону,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, суд необґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог,
оскільки звільнення позивачки із
займаної посади було здійснено
відповідачем з порушенням вимог
трудового законодавства, а тому позов в
цій частині підлягає задоволенню, а
позивачка поновленню на роботі.

Одночасно суд на підставі ч. 2 ст. 235 КзпП
України приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Так, згідно з п. 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного заробітку на число
робочих днів, а у випадках,
передбачених чинним законодавством, -
календарних днів, які мають бути
оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна заробітна плата
визначається діленням заробітної
плати за фактично відпрацьовані
протягом двох місяців робочі
(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Судом установлено, що заробітна плата
ОСОБА_1 за червень, липень 2013 року
складає 3558,08 грн. та 3558,08 грн.
відповідно. Відпрацьовано 42 дні.

Відтак середньоденна заробітна плата
становить - 169,43грн (35558,08+3558,08=7116,16;
7116,17:42=169,43).

Середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 02.08.2013 року по день ухвалення
рішення 05.12.2013 року становить 14 909,84
грн.(169,43грн.*88 днів).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

З урахуванням вимог підпункту першого
пункту 1 ст. 5, абзацу першого п. 3 ст. 6
Закону України "Про судовий збір" з
відповідача стягується судовий збір
114,70 грн. у дохід держави.

На підставі пп. 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішення в
частині присудження працівникові
виплати заробітної плати, але не більше
ніж за один місяць, та поновлення на
роботі незаконно звільненого
працівника.

На підставі наведеного, керуючись 307, 309,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 07 жовтня 2013 року -
скасувати.

Визнати наказ публічного акціонерного
товариства "Фідобанк" № 640к від 01 серпня
2013 року "Про звільнення працівників" в
частині звільнення ОСОБА_1 незаконним
та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного
фахівця з операційної діяльності
"Центрального" відділення ПУАТ
"Фідобанк" у м.Тернополі з дня
звільнення.

Стягнути з Ппублічного акціонерного
товариства "Фідобанк" на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 03 серпня 2013 року по 05 грудня
2013 року в сумі 14 909,84 грн.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Фідобанк" на користь
держави судовий збір 114,70 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В. Хома