АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А. Д., Перепелюк І.
Б.

секретар Сабадаш Ю.С.

за участю представника позивачки
ОСОБА_1, представника відповідачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання договору купівлі -
продажу 1/2 квартири дійсним за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_3, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 23 жовтня 2013 року,

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
ОСОБА_4 з позовом про визнання договору
купівлі - продажу 1/2 частки у квартирі
дійсним.

Зазначала, що 12 вересня 2011 року між нею
та відповідачкою було укладено у
простій письмовій формі договір
купівлі-продажу 1/2 частки у квартирі
АДРЕСА_1.

На виконання умов договору вона
сплатила відповідачці 107503 гривень -
вартості 1/2 частки у квартирі.

Посилаючись на те, що відповідачка в
обумовлений договором 60-ти денний
строк не вирішила питання про
нотаріальне посвідчення договору,
фактично ухиляється від такого
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу частки у квартирі,
просила визнати вказаний договір
купівлі-продажу дійсним з дати
укладення та визнати за нею право
власності на 1/2 частку у квартирі.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 23 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачки ОСОБА_1 просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності позовних вимог.

Такий висновок є по суті правильним.

Вимоги позивачки зводяться до визнання
дійсним договору купівлі-продажу 1/2
частки у квартирі АДРЕСА_1, який
викладено сторонами 12 вересня 2011 року у
простій письмовій формі без
нотаріального посвідчення (а.с. 6).

Відповідно до ст. ст. 220, 640 ЦК України, у
редакції, яка була чинною на час з яким
позивачка пов'язує момент укладання
договору, договір з нерухомістю, який
підлягає і нотаріальному посвідченню,
і державній реєстрації не може
визнаватись дійсним.

Таке роз'яснення судам дав Пленум
Верховного Суду України у п. 13
постанови від 6 листопада 2009 року № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними».

Відповідно рішення суду першої
інстанції про відмову у позові
відповідає вимогам закону.

Тому доводи апелянта про порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, неврахування
того, що позивачкою обрано належний
спосіб захисту цивільного права шляхом
його визнання, є необгрунтованими.

Безпідставними є й доводи апелянта про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Так, апелянт посилається на те, що
відповідачка не заперечувала проти
задоволення позову.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачкою
позову суперечить ст. ст. 220, 640, 657 ЦК
України, у відповідній редакції, то суд
першої інстанції підставно не прийняв
визнання відповідачкою позову й за
наслідками судового розгляду відмовив
у позові.

У мотивувальній частині суд першої
інстанції зайво послався на зміст
доручення від 20 вересня 2011 року (а.с.24),
проте це не вплинуло на правильність по
суті вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
є по суті правильним, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 23 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Яремко В. В.

Судді :
Галичанський А. Д.

Перепелюк І. Б.