Справа № 2018/2-4306/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2013 року Київський районний
суд м. Харкова

у складі головуючого судді -

Ніколаєнко І.В.,

при секретарі –

Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкова цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи ГСП «Супутник», СТ «АКВА, про
поділ майна, що є об’єктом спільної
сумісної власності подружжя та
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи ГСП «Супутник», СТ «АКВА»,
про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
поділ спільного майна, що є об’єктом
спільної сумісної власності подружжя,
в якому просив здійснити поділ
спільного сумісного майна в натурі,
виділивши йому квартиру АДРЕСА_1,
вартістю еквівалент 37500 дол. США; дачний
будинок, розташований на земельній
ділянці № 90 у садовому товаристві
«Аква» (с. Р.Тишки, Харківського району,
Харківської обл.), гараж № 93 у
гаражно-будівельному кооперативі
«Супутник» (вул. Блюхера, 2 у м. Харкові),
вартістю еквівалентною 3000 дол. США;
приватизовану земельну ділянку під
забудову по вул. Зеленій, 85А (с. Верхній
Салтів, Харківської обл.), вартістю
еквівалентною 20000 дол. США; загальна
вартість майна – еквівалентна 140500 дол.
США або 1124000 грн.

Виділити відповідачу ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_2, вартістю еквівалентною 300000
дол. США; гараж № 94 у
Гаражно-будівельному кооперативі
«Супутник» (вул. Блюхера. 2 у м. Харкові),
вартістю еквівалентною 3000 дол. США;
приватизовану земельну ділянку під
забудову по вул. Зеленій, 78А (с. Верхній
Салтів Харківської обл.), вартістю
еквівалентною 20000 дол. США; автомобіль
LEXUS LX 470, державний номер НОМЕР_1, номер
двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3,
вартістю еквівалентною 106000 дол. США;
загальна вартість майна –
еквівалентна 429000 дол. США або 3432000 грн.;
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його
користь компенсацію його частки у
спільному сумісному майні.

В обґрунтування своїх заявлених вимог
позивач посилається на те, що 02.06.1995
року між ним та ОСОБА_2 в Київському
відділі реєстрації актів цивільного
стану Харківського міського
управління юстиції було укладено шлюб.

Від шлюбу вони мають двох
неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку – ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

02.06.2011 року рішенням Київського
районного суду м. Харкова шлюб між ними
було розірвано.

За час шлюбу подружжям було набуте та
наявне на час припинення спільного
ведення господарства наступне майно:

1. Квартира АДРЕСА_3, загальною площею47,9
кв.м., вартістю 89375 грн., що є
еквівалентом 37500 дол. США;

2. Квартира АДРЕСА_4, загальною площею
206,9 кв.м., вартість якої 300000 дол. США;

3. За час шлюбу на земельній ділянці № 90
у садовому товаристві «Аква» (с. Р.Тишки
Харківського р-ну Харківської обл.),
членом якого є відповідач, побудовано
дачний будинок, право власності на який
не зареєстровано, який може бути
введено в експлуатацію, вартість якого
складає 80000 дол. США;

4. Два гаражі № 93 та № 94, площею по 18
кв.м. у Гаражно-будівельному
кооперативі «Супутник» (м. Харків, вул.
Блюхера, 2), що є рівноцінними;

5. Дві приватизовані земельні ділянки
під забудову за адресою: вул. Зелена №
78-А та № 85-А, с. Верхній Салтів
Харківської області, рівноцінні,
вартістю еквівалентною 20000 дол. США
кожна;

6. Автомобіль LEXUS LX 470, (2006) державний
номер НОМЕР_1, двигун 2UZ1085345, наявний на
час припинення ведення спільного
господарства, вартістю еквівалентною
106000 дол. США. 17.11.2010 року автомобіль було
знято з обліку для реалізації без
узгодження з ним.

Позивач зазначає, що загальна вартість
сумісного майна, що підлягає поділу, а
саме: квартира АДРЕСА_1; квартири
АДРЕСА_2; дачного будинку,
розташованого на земельній ділянці № 90
у садовому товаристві «Аква» (с. Тишки);
автомобілю LEXUS LX 470; двох земельних
ділянок та двох гаражів становить 569500
дол. США або 4556000 грн.

Надалі позов було уточнено та позивач
просив здійснити поділ сумісного майна
в натурі, виділивши йому гараж № 93 в ГБК
«Супутник» (вул. Блюхера, 2 у м. Харкові),
вартістю 48000 грн., приватизовану
земельну ділянку під забудову по вул.
Зеленій, 85-А в с. Верхній Салтів
Харківської області, вартістю 80000 грн.,
квартиру АДРЕСА_5.

Виділити відповідачу ОСОБА_2 гараж № 94
в ГБК «Супутник» (вул. Блюхера, 2 у м.
Харкові), вартістю 52000 грн.,
приватизовану земельну ділянку під
забудову по вул. Зеленій 78-А в с. Верхній
Салтів Харківської обл., вартістю 80000
грн., автомобіль LEXUS LX 470, державний
номер НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_3, вартістю 319720 грн.
(40000 дол. США за курсом НБУ 1 дол. США = 7,993
грн. станом на 12.11.2013 року), дачний
будинок, розташований на земельній
ділянці № 90 у СТ «Аква» (с. Р.Тишки
Харківського р-ну Харківської обл.),
вартістю 438000 грн.

Квартиру АДРЕСА_6 залишити в спільній
сумісній власності, визнавши право
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ? частку
цієї квартири кожному.

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зустрічною позовною заявою про поділ
спільного майна подружжя, в якому
просить поділити майно, набуте ними за
час ведення спільного господарства в
шлюбі з ОСОБА_1, виділивши їй квартиру
АДРЕСА_7 вартістю 700000 грн., земельну
ділянку за адресою: Харківська обл.,
Вовчанський р-н, вул. Зелена, 78А,
вартістю 80000 грн., на загальну суму 780000
грн.; виділити ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_8,
вартістю 384000 грн., гараж в
гаражно-будівельному кооперативі
«Спутник», вартістю 80000 грн., земельну
ділянку за адресою: Харківська обл.,
Вовчанський р-н, с. Верхній Салтів, вул.
Зелена, 85-А, вартістю 80000 грн., катер з
двигуном та причепом вартістю 150000 грн.,
автомобіль FAV CA 1031 вартістю 64000 грн.,
квадроцикл вартістю 40000 грн., на
загальну суму 798000 грн.; стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на її користь
компенсацію її частки у спільному
сумісному майні в сумі 403500 грн. та усі
судові витрати.

Надалі ОСОБА_2 уточнила зустрічний
позов та просила визнати майно, яке
належить їй на праві власності та не
підлягає розподілу, як спільне майно
подружжя квартиру АДРЕСА_9, земельні
ділянки № 78-А та № 85-А по вул. Зеленій в
с. Верхній Салтів Вовчанського р-ну
Харківської області; поділити спільне
майно, набуте ними за час ведення
спільного господарства в шлюбі з
ОСОБА_1, виділивши їй ? квартири АДРЕСА_8,
вартістю 275400 грн., на загальну суму 275400
грн.; виділити ОСОБА_1 ? квартири
АДРЕСА_8, вартістю 275400 грн., гараж в
гаражно-будівельному кооперативі
«Спутник», вартістю 80000 грн., катер з
двигуном та причепом вартістю 150000 грн.,
автомобіль FAV CA 1031 вартістю 64000 грн.,
квадроцикл вартістю 40000 грн., усього на
суму 609400 грн.; стягнути з ОСОБА_1,
враховуючи інтереси дітей, на її
користь компенсацію її частки у
спільному сумісному майні в сумі 334000
грн., збільшивши її частку до 75 % від
спільної вартості майна; стягнути з
відповідача усі судові витрати.

В своїй заяві ОСОБА_2 посилається на те,
що 02.06.2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_1

02.06.2011 року рішенням Київського
районного суду м. Харкова шлюб між ними
було розірвано. Угоди про поділ
спільного майна при розірванні шлюбу
вони не досягли.

ОСОБА_2 посилається на те, що під час
шлюбу вони придбали наявне на час
припинення спільного ведення
господарства майно:

1. Квартира АДРЕСА_8 ,вартістю 384000 грн.;

2. Квартира АДРЕСА_10, вартістю 700000 грн.;

3. Гараж в гаражно-будівельному
кооперативі «Спутник» вартістю 80000
грн.;

4. Земельна ділянка за адресою:
Харківська обл., Вовчанський р-н, с.
Верхній Салтів, вул. Зелена, 78-А,
вартістю 80000 грн.;

5. Земельна ділянка за адресою:
Харківська обл., Вовчанський р-н, с.
Верхній Салтів, вул. Зелена, 85-А,
вартістю 80000 грн.;

6. Катер з двигуном та причепом вартістю
150000 грн.;

7. Автомобіль FAV CA 1031, вартістю 64000 грн.;

8. Квадроцикл вартістю 40000 грн.

Загальна сума усього майна
складає 1578000 грн.

Також ОСОБА_2 зазначає, що
вона з дітьми буде проживати в
ІНФОРМАЦІЯ_3, тому і просить виділити
дане майно їй. Позивач за зустрічним
позовом вказує на те, що ОСОБА_1
користується автомобілем, катером,
квадроциклом та гаражем, їй вони не
потрібні, тому просить виділити їх
відповідачу.

Посилаючись на те, що протягом останніх
років ОСОБА_1 не дбав про матеріальний
стан сім’ї, діти знаходяться повністю
на утриманні ОСОБА_2, вона просить
збільшити частку при поділі майна та
виділити їй частку спільного майна в
розмірі 75 %.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1
під час перебування в шлюбі було
подаровано їй земельні ділянки № 78-А та
№ 85-А по вул. Зеленій в с. Верхній Салтів
Вовчанського району м. Харкова та
квартиру АДРЕСА_11, а тому є її особистою
власністю та розподілу з відповідачем
за зустрічним позовом не підлягає.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
підтвердив обставини, викладені в
позові, заперечували проти задоволення
зустрічного позову, зазначивши, що
земельні ділянки № 78-А та № 85-А по вул.
Зеленій в с. Верхній Салтів
Вовчанського району м. Харкова та
квартиру АДРЕСА_11 він відповідачці не
дарував. Щодо автомобілю FAV CA 1031 позивач
пояснив, що його за згодою подружжя
було продано 03.11.2010 року та придбано
квадроцикл для сина. Окрім цього,
ОСОБА_1 зазначив, що катер з причепом
йому було подаровано, є його особистою
приватною власністю і не може бути
розподілений. Щодо автомобіля LEXUS LX 470
позивач пояснив, що його було продано
відповідачкою без його згоди, а гроші
залишено в її розпорядженні.

Позивач за зустрічним позовом та його
представник підтримали зустрічний
позов, заперечували проти позову
ОСОБА_1 та зазначили, що автомобіль LEXUS LX
470 було продано відповідачем за
зустрічним позовом без її відома. Також
ОСОБА_2 заперечувала наявність у неї в
володінні дачного будинку,
розташований на земельній ділянці № 90
у садовому товаристві «Аква»,
посилаючись на те, що вона не є членом
даного кооперативу. Окрім цього, ОСОБА_2
не визнала наявність в її
розпорядженні гаражного боксу № 94,
розташованого в ГБК «Супутник» за
адресою: вул. Блюхера, 2 у м. Харкові.

Представник третьої особи Садового
товариства «Аква» в судове засідання
не з’явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.

Представника третьої особи
Гаражно-будівельного кооперативу
«Супутник» ОСОБА_5 в судовому засіданні
був допитаний в якості свідка, оскільки
ним не було надано до суду документів,
що підтверджують його повноваження.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
встановивши відповідні обставини і
визначивши відповідно до них
правовідносини, приходить до
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виник спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 60 СК України встановлено, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Ч. 1 ст. 61 СК України встановлено, що
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Ст. 163 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що
перебуває на праві спільної сумісної
власності подружжя, належить кожному з
них незалежно від того, в який момент
здійснюється поділ: під час шлюбу або
після його розірвання. Поділ може бути
здійснений як за домовленістю
подружжя, так і за судовим рішенням. В
основу поділу покладається презумпція
рівності часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї.

Ст. 71 СК України встановлено, що майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Сутність поділу полягає в тому, що
кожному з подружжя присуджуються в
особисту власність конкретні речі, а
також здійснюється розподіл майнових
прав та обов'язків. При здійсненні
поділу в судовому порядку суд має
виходити з презумпції рівності часток.
При винесенні рішення суд має
керуватися "обставинами, що мають
істотне значення", якими можуть бути,
насамперед, ступінь трудової та (або)
фінансової участі кожного з подружжя в
утриманні спільного майна, зроблених
поліпшеннях, доцільність та
обґрунтованість укладених правочинів,
спрямованих на розпорядження спільним
майном, наявність або відсутність
вчинення одним з подружжя дій, що
порушують права другого з подружжя,
суперечать інтересам сім'ї,
матеріальне становище співвласників
тощо. Поділ спільного сумісного майна
подружжя здійснюється з визначення
кола об'єктів спільної сумісної
власності подружжя і встановлення
їхньої вартості. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи
(абзац перший пункту 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21.12.2007
року № 11). Поділу підлягає усе майно, що
є у спільній сумісній власності.

Судом встановлено, що 02.06.1995 року ОСОБА_1
та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був
зареєстрований Київським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 360.

Від шлюбу сторони мають двоє дітей:
сина – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 02.06.2011 року шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було розірвано.

Предметом спору є майно, яке на момент
припинення спільного ведення
господарства було наявне у сторін, а
саме: квартира АДРЕСА_12, квартира
АДРЕСА_13, земельна ділянка № 90 з
будинком у Садовому товаристві «Аква»,
розташованому в с. Р.Тишки Харківського
району Харківської області, гаражі № 93
та № 94 у Гаражно-будівельному
кооперативі «Супутник», розташованому
за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, 2,
земельні ділянки під забудову № 78-А та
№ 85-А по вул. Зелена в с. Верхній Салтів,
Вовчанського району Харківської
області, LEXUS LX 470, (2006) державний номер
НОМЕР_1, катер з двигуном та причепом
вартістю, автомобіль FAV CA 1031,
квадроцикл.

Домовленості між подружжям ОСОБА_2 щодо
порядку розподілу спірного майна не
досягнуто. При вирішенні спору про
поділ майна подружжя підстав до
відступу від засади рівності часток
подружжя судом не встановлено. Більше
того, в судовому засіданні сторони
фактично не досягли домовленості щодо
розподілу сумісно нажитого майна.

При поділі майна суд виходить із того,
що якщо між подружжям не досягнуто
згоди про спосіб поділу спільного
майна, то за позовом подружжя або
одного з них суд може постановити
рішення: про поділ майна в натурі, якщо
це можливо без шкоди для його
господарського призначення; про
розподіл речей між подружжям з
урахуванням їх вартості та частки
кожного з подружжя в спільному майні;
про присудження майна в натурі одному з
подружжя, з покладенням на нього
обов'язку компенсувати другому з
подружжя його частку грішми.

Якщо виділити в натурі частину із
загального майна не можна, хтось один
із подружжя має право на отримання від
іншого грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частини.
Проте, така компенсація може бути
надана лише за згодою колишньої
дружини чи чоловіка. Крім того,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Відповідно до копії договору
купівлі-продажу квартири від 23.02.2006
року серія ВСО №995372 ОСОБА_2, ОСОБА_1
купили двокімнатну квартиру АДРЕСА_5,
житловою площею 28,0 кв.м., загальною
площею 47,9 кв.м., в таких частках: ОСОБА_2
– 1/2 частка, ОСОБА_1 – ? частка, що також
підтверджується копією витягу про
реєстрацією права власності на
нерухоме майно, виданого КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації». Відповідно до
договору купівлі-продажу, квартиру
придбано за 189375 грн. Згідно довідки про
оцінку вартості об’єкта нерухомості
вих. № 01/12 від 16.03.2012 року виданої
Агентством нерухомості «АРС» вартість
об’єкта оцінки станом на 16.03.2012 року
визначено в розмірі 360000 грн.

В зв’язку з викладеним, суд вимоги
ОСОБА_1 та задовольняє вимоги ОСОБА_1 в
частині розподілу квартири АДРЕСА_14 не
підлягають задоволенню, оскільки
частки сторін розподілені по ? за
кожним за договором купівлі продажу
від 23.02.2006 року серія ВСО № 995372, а тому
поділу не підлягають.

Згідно копії свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії від
30.10.2008 року, квартира АДРЕСА_15 на праві
приватної власності належить ОСОБА_2,
що також підтверджується копію витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, виданого КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації». Відповідно до довідки
Агентства нерухомості «АРС» вих. № 03/12
від 16.03.2012 року, вартість даної квартири
станом на 16.03.2012 року складає 1241400 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що дана квартира є об’єктом
спільної сумісної власності, була
придбана під час перебування у шлюбі,
спільного проживання та ведення
сумісного господарства і тому
задовольняє вимоги ОСОБА_1 і відмовляє
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в
цій частині, та виділяє ОСОБА_1 в
порядку розподілу майна подружжя на ?
частину квартири АДРЕСА_16 та визнає за
ним право власності на це майно, та
виділяє ОСОБА_2 в порядку розподілу
майна подружжя на ? частину квартири
АДРЕСА_16 та визнає за ним право
власності на це майно.

Згідно наданої відповіді Садівничого
товариства «Аква» від 26.05.2013 року № 13,
ОСОБА_2 є членом Садового товариства
«Аква» (Черкаські Тишки Харківського
району Харківської області) та
користується земельною ділянкою № 90.

Відповідно до листа Садівничого
товариства «Аква» від 03.11.2012 року № 68,
на земельній ділянці № 90 у Садовому
товариства «Аква» у 2009-2010 році
побудовано дачний будинок, та додано
фотографію про розташування
зазначеного будинку на даній земельній
ділянці.

Відповідно до Звіту про незалежну
оцінку майна за адресою: Харківська
обл., Харківський р-н, Русько-Тишківська
с/рада, садівниче товариство «АКВА»,
ділянка № 90, проведеною ТОВ
«Харківська інвестиційна агенція
нерухомості» від 17.04.2012 року, ринкова
вартість нерухомості (будинку)
загальною площею 89,2 кв.м. без
урахування НДС складає 438300 грн.

Суду не було надано доказів, які
підтверджують право власності на
земельну ділянку з будинком № 90 у
Садовому товариства «Аква». Дана
земельна ділянка з розташованим на ній
будинком знаходиться в користуванні
ОСОБА_2

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є користувачем
земельної ділянки № 90, що розташована в
Садівничому товаристві «Аква» та є
членом даного товариства, спірний
будинок є неподільною річчю,
враховуючи, що будівництво здійснено в
період шлюбу, відсутність
правовстановлюючих документів на
даний будинок, суд задовольняє позовні
вимоги ОСОБА_1, вважає за необхідне
виділити в порядку розподілу майна
подружжя та зарахувати в рахунок
вартості майна, що виділяється ОСОБА_2
вартість дачного будинку,
розташованого на земельній ділянці № 90
у СТ «АКВА» в с. Р.Тишки, Харківського
району, Харківської області, яка
складає 438300 грн.

Згідно копії договору купівлі-продажу
гаражу від 10.06.2006 року серія ВРВ № 154020
ОСОБА_1 прийняв у власність гараж № 93,
розташований в м. Харкові, вул. Блюхера,
№ 2, на території Автогаражного
кооперативу «Супутник».

ОСОБА_2 суду надано ксерокопію довідку
від 15.01.2012 року, згідно якої вона не є
членом ГСК «Супутник», проте суд не
вважає її належним доказом по справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що згідно облікових карток
власниками гаражів № 93 та № 94 є ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відповідно. Проте в обліковій
картці на гараж № 94 з 15.01.2012 року
користувачем зазначено гр. ОСОБА_6.
Також свідок пояснив, що рішення про
вступ та вихід з ГБК «Супутник»
здійснюється на загальних зборах
кооперативу. В період з 2007р. до 17.03.2013р.
збори кооперативу не проводилися.

Посилання відповідача за первісним
позовом про відсутність в її
розпорядженні гаражного боксу № 94,
розташованого в ГБК «Супутник» за
адресою: вул. Блюхера, 2 у м. Харкові не
знайшли свого підтвердження, оскільки
згідно довідки ГБК «Супутник» від
07.09.2011 року виданої члену кооперативу
ОСОБА_2, вона має право власності на
гаражний бокс № 94 площею 18 кв.м.

Позивачем за зустрічним позовом
ОСОБА_2 було заявлено клопотання про
призначення експертизи для визначення
ринкової вартості гаража № 93,
розташованого в м. Харкові, вул.
Блюхера, 2 на території ГБК «Супутник».
Ухвалою суду від 13.06.2013 року по справі
було призначено судову товарознавчу
експертизу, оплату за яку покладено на
ОСОБА_2 ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_7 до
суду було надіслане клопотання про
надання додаткових матеріалів,
забезпечення безперешкодного
обстеження об’єктів та проведення
оплати за виконання експертизи, яке
було надіслано сторонам по справі
рекомендованою кореспонденцією.
ОСОБА_2 зазначене клопотання експерта
отримано не було. Експертом було
повідомлено про неможливість
проведення експертизи в зв’язку з
невиконанням його клопотання та
відсутності оплати за проведення
експертизи.

Оскільки гаражі № 93 та № 94 в ГБК
«Супутник» є об’єктом спільної
сумісної власності, суд задовольняє
позовні вимоги ОСОБА_1 та виділяє йому в
порядку розподілу майна гараж № 93 в ГБК
«Супутник» за адресою: вул. Блюхера, 2 у
м. Харкові, орієнтовною вартістю,
визначеною позивачем ОСОБА_1 48000 грн. та
визнає за ним право власності на це
майно та виділяє ОСОБА_2 гараж № 94 в ГБК
«Супутник» за адресою: вул. Блюхера, 2 у
м. Харкові, орієнтовною вартістю 48000
грн. та визнає за нею право власності на
це майно.

Відповідно до довідки Виконавчого
комітету Рубіжанської сільської ради
Вовчанського р-ну Харківської обл. № 10
від 25.04.2013 року ОСОБА_2 має земельну
ділянку в розмірі 0,2454 га розташованої
за адресою: с. Верхній Салтів, вул.
Зелена № 78-А Вовчанського району
Харківської області.

Відповідно до довідки Виконавчого
комітету Рубіжанської сільської ради
Вовчанського р-ну Харківської обл. № 9
від 25.04.2013 року ОСОБА_1 має земельну
ділянку в розмірі 0,1247 га, розташовану
за адресою: с. Верхній Салтів, вул.
Зелена № 85-А, Вовчанського району
Харківської області.

Доказів того, що дані земельні ділянки
були подаровані відповідачем за
зустрічним позовом ОСОБА_2 суду не
надала. Виходячи з викладеного, суд
приходить до висновку, що дані земельні
ділянки є спільним майном подружжя,
набутим під час їх перебування у шлюбі,
а тому задовольняє позовні вимоги
ОСОБА_1 та відмовляє в задоволенні
вимог ОСОБА_2, виділивши ОСОБА_1
приватизовану земельну ділянку під
забудову по вул. Зеленій, 85-А в с.
Верхній Салтів Вовчанського району
Харківської області, орієнтовною
вартістю 80000 грн., яка визначена
позивачем ОСОБА_1 та не заперечувалась
відповідачем ОСОБА_2, та ОСОБА_2
приватизовану земельну ділянку під
забудову по вул. Зеленій, 78-А в с.
Верхній Салтів Вовчанського району
Харківської області, орієнтовною
вартістю 80000 грн.

Також судом встановлено, що спірний
автомобіль LEXUS LX 470, (2006) державний номер
НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, номер
кузова НОМЕР_3, який позивач за
первісним позовом ОСОБА_1 просить
виділити ОСОБА_2 в порядку розподілу
майна подружжя, згідно
автоматизованого обліку УДАІ ГУМВС
України в Харківській області від
27.09.2011 року, 17.11.2010 року знято з обліку
для реалізації.

Згідно даних автоматизованого обліку
УДАІ ГУМВС України в Харківській
області від 27.11.2012 року вищевказаний
автомобіль зареєстровано за ОСОБА_8

Судом з’ясовано, що даний автомобіль
було реалізовано ОСОБА_2 без згоди
ОСОБА_1 Допитаний в судовому засіданні
в якості свідка ОСОБА_8, підтвердив факт
купівлі транспортного засобу LEXUS LX 470,
(2006) державний номер НОМЕР_1, номер
двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3,
зазначив, що автомобіль придбав за
ціною в 40000 дол. США. Сторони в судовому
засіданні погодилися з вказаною ОСОБА_8
вартістю придбання автомобіля.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду
доказів щодо надання згоди ОСОБА_1 на
продаж автомобіля, право власності на
яке набуто ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_1 та є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя, а тому також
підлягає розподілу. Так само не надано
доказів щодо обізнаності ОСОБА_9 про
відчуження вказаного транспортного
засобу чи отримання грошей від його
продажу.

Враховуючи, що спірний автомобіль, як
встановлено вище, відчужено ОСОБА_2 без
згоди ОСОБА_1, грошові кошти від його
продажу ОСОБА_1 не отримав, згоду на
його відчуження не надавав, власник на
теперішній час змінився з ініціативи
ОСОБА_2, що в даному випадку є істотними
обставинами по справі та має бути
враховано судом при винесенні рішення,
суд визнає за можливе та доцільне
здійснити поділ цього майна в натурі
відповідно до ст. 71 СК України, у
варіанті, запропонованому позивачем
ОСОБА_1, а також враховуючи, що жодна зі
сторін не внесла на депозитний рахунок
суду відповідну грошову суму, власник
транспортного засобу змінився, що
унеможливлює розподіл майна подружжя
шляхом виділення вказаного
транспортного засобу одній стороні із
зобов’язанням сплатити компенсацію
вартості цього майна іншій стороні.

В зв’язку з викладеним, суд
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в
цій частині та зараховує в рахунок
вартості майна, що виділяється ОСОБА_2
вартість автомобіля LEXUS LX 470, державний
номер НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_3, яка становить 319720
грн.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
просить виділити ОСОБА_1 автомобіль FAV CA
1031 та квадроцикл, проте згідно даних
автоматизованого обліку УДАІ ГУМВС
України в Харківській області даний
автомобіль 03.11.2010 року знятий обліку
для реалізації. Згідно розписки від
03.11.2010 року даний автомобіль було
реалізовано за 24000 грн. В судовому
засіданні з’ясовано, що даний
транспортний засіб було реалізовано з
обопільної згоди подружжя. За гроші,
отримані від продажу вказаного
автомобіля, було придбано квадроцикл,
який подаровано їх сину – ОСОБА_3, що
підтверджено допитаних в судовому
засіданні свідка ОСОБА_10 В зв’язку з
викладеним, суд відмовляє ОСОБА_2 в
задоволенні вимог в цій частині.

Суд також відмовляє в задоволенні
вимог ОСОБА_2 в частині виділення
ОСОБА_11 катеру з двигуном та причепом,
оскільки, як з’ясовано в судовому
засіданні це є подарунок ОСОБА_2 ОСОБА_1,
що підтверджено поясненнями свідка
ОСОБА_10, і не є об’єктом права спільної
сумісної власності і поділу не
підлягає.

Посилання позивачки за зустрічним
позовом на те, що з нею проживають діти
і її частка в спільному майні подружжя
повинна бути збільшена до 75 % частки
спільного майна подружжя, помилкові,
оскільки відповідно до ч. 3 ст. 70 СК
України. Частка може бути збільшена,
але за умови, що розмір аліментів
недостатній для забезпечення
фізичного, духовного розвитку та
лікування дитини. Проте, суду не надано
доказів того, що ОСОБА_1 не дбав про
матеріальне забезпечення сім’ї,
приховував, знищував або пошкоджував
спільне майно, а з позовом про
стягнення аліментів вона не
зверталася.

Судові витрати покласти на сторони.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58,59, 60, 61, 88, 208, 212-215,
218 Цивільно-процесуального кодексу
України, ст.ст. 60, 65, 70, 71 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 15, 16, 183, 251, 267
Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про
поділ майна, що є об’єктом
спільної сумісної власності подружжя
– задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя –
задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в порядку
розподілу майна подружжя:

-          гараж № 93 в ГБК «Супутник»
за адресою: вул. Блюхера, 2 у м. Харків,
вартістю 48000 грн. та визнати за ним
право власності на це майно;

-          приватизовану земельну
ділянку під забудову по вул. Зеленій,
85-А в с. Верхній Салтів, Вовчанського
району, Харківської обл., вартістю 80000
грн. та визнати за ним право власності
на це майно;

-          ? частини квартири АДРЕСА_17,
вартістю 620700 грн. та визнати за ним
право власності на це майно.

Виділити ОСОБА_2 в порядку
розподілу майна подружжя:

-          приватизовану земельну
ділянку під забудову по вул. Зеленій,
78-А в с. Верхній Салтів, Вовчанського
району Харківської обл., вартістю 80000
грн. та визнати за нею право власності
на це майно;

-          гараж № 94 в ГБК «Супутник»
по вул. Блюхера, 2 у м. Харкові, вартістю
48000 грн. та визнати за нею право
власності на це майно;

-          ? частини квартири АДРЕСА_17,
вартістю 620700 грн. та визнати за нею
право власності на це майно.

-          Зарахувати в рахунок
вартості майна, що виділяється ОСОБА_2
вартість автомобіля LEXUS LX 470, державний
номер НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_3, яка становить 319720
грн.

-          Виділити в порядку
розподілу майна подружжя та зарахувати
ОСОБА_2 вартість дачного будинку,
розташованого на земельній ділянці № 90
у СТ «АКВА» в с. Р.Тишки, Харківського
району, Харківської області, яка
становить 438300 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 –
відмовити.

В іншій частині вимог ОСОБА_2 –
відмовити.

Судові витрати покласти на сторони.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
протягом 10 днів з дня проголошення, або
в той же строк з дня отримання копії
повного тексту рішення.

Суддя :

Ніколаєнко І.В.