Справа № 526/883/13-ц
Провадження № 2/526/451/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2013 року Гадяцький районний
суд Полтавської області в складі:

головуючої судді
Заколодяжної О.А.

при секретарі
Шульзі Н.М.

з участю представника відповідача
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гадячі цивільну справу
за позовом ТОВ « Аграрна
Перспектива» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди ,
завданої працівником під час виконання
трудових обов'язків,-

в с т а н о в и в :

До суду звернулось ТОВ « Аграрна
Перспектива » з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди ,
завданої працівником під час виконання
трудових обов'язків.

В свій позовній заяві позивач
вказує, що 03.01.2013 року між ТОВ « Аграрна
Перспектива» в особі Гадяцької філії (
Перевізник) та ПрАТ « Райз-Максимко»
( Вантажовідправник) був
укладений договір перевезення
вантажів № 03/01-1 автомобільним
транспортом, згідно якого (Перевізник)
зобов'язався доставити автомобільним
транспортом ввірений йому (
Вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення у встановлений договором
чи замовленням строк та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (Вантажоодержувачу), а
(Вантажовідправник )зобов'язується
сплатити ( Перевізнику ) за перевезення
вантажу встановлену плату.

26.02.2013 року ОСОБА_2, який працював
водієм у ТОВ « Аграрна Перспектива » і
з яким позивач 13.04.2012 року уклав договір
про повну індивідуальну матеральну
відповідальність, перевозив на
автомобілі МАN, д.р.н. НОМЕР_1 з
причіпною бочкою VAN HOOL, д.р.н. НОМЕР_2
карбамідно-аміачну суміш ( далі по
тексту КАС) в кількості 26 600 кг згідно
накладної № 02/25-005 від 25.02.2013 року з с.
Терновщина Лубенського району
Полтавської області в с. Сватки
Гадяцького району Полтавської області.
Під час перевезення вантажу відбувсь
повний витік КАС із причіпної бочки в
зв'язку з її розгерметизацією і
Вантажовідправнику завдано
матеріальних збитків. Позивач вважає,
що втрата вантажу відбулася з вини
водія ОСОБА_2, оскільки він не проводив
періодичного огляду транспортного
засобу під час руху та не звернув
увагу при огляді транспортного засобу
під час загрузки на те, що упор на
трубі, яка призначена для вигрузки
рідини із цистерни відсутній. Вказаний
упор запобігав вібрації труби. В
зв'язку з цим запобіжний кран під час
руху частково дав тріщину і відбулась
розгерметизація цистерни, що було
встановлено комісією від 27.02.2013 року. В
зв'язку з втратою КАС ТОВ « Аграрна
Перспектива » завдано збитків на суму
87 780 грн., тому позивач звернувся до
суду із даним позовом та просив
стягнути на його користь з ОСОБА_2
завдану ним матеріальну шкоду в сумі 87
780 грн. та сплачені ними судові витрати
в сумі 877,80 грн.

В судовому засіданні представник
позивача по дорученню ТОВ « Аграрна
Перспектива » ОСОБА_3 підтримав позовні
вимоги позивача, просив суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «
Аграрна Перспектива » матеріальну
шкоду в сумі 87 780 грн. та сплачені
судові витрати в сумі 877,80 грн.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не
з'явився, але надав заяву, в якій
вказує, що позовні вимоги позивача ТОВ
« Аграрна Перспектива » не визнає,
просив справу розглядати без його
участі за участю його представника
адвоката ОСОБА_1.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги ТОВ « Аграрна Перспектива » до
ОСОБА_2 не визнав, суду зазначив, що
відповідач своїх трудових обов'язків
не порушував. Так, перед виїздом 25.02.2013
року автомобіль МАN, д.р.н. НОМЕР_1 з
причіпною бочкою VAN HOOL був перевірений
завідувачем гаражу ТОВ « Аграрна
Перспектива » ОСОБА_12 , який доручив
ОСОБА_2 перевірити технічний стан
розподільчої системи закачування та
викачування автоцистерни VAN HOOL д.р.н.
НОМЕР_2 під тиском води, про що зазначив
ОСОБА_2 у своєму пояснені від 12.03.2013
року. Після чого ним була залита в
автоцистерну вода під тиском і водій
переконався, що автоцистерна не
протікає. 26.02.2013 року в с. Терновщина
відповідачем була залита в
автоцистерну хімічна речовина КАС і
при цьому ніяких протікань
автоцистерни не було. Протікання
хімічної речовини було виявлене водієм
в с. Саранчова Долина , яку він
намагався зупинити разом з водієм
ОСОБА_5, що підтверджується поясненнями
і водія ОСОБА_5 від 28.02.2013 року. Також,
висновок комісії, що упор на трубі, яка
призначена для вигрузки рідини із
цистерни був відсутній і це стало
причиною руйнування запобіжного крану
і розгерметизації цистерни не
підтверджений жодним висновком
відповідного фахівця або відповідною
експертизою. Окрім того, позивачем була
надана водію ОСОБА_2 автоцистерна, яка
була призначена для перевезення води і
не пристосована для перевезення
хімічної речовини карбамідно-аміачної
суміші. Перероблена автоцистерна не
пройшла державної перевірки та
реєстрації. Водій ОСОБА_2 не був
ознайомлений з новою технічною
документацією і з ним не проводився
інструктаж по комплектації
переробленої автоцистерни та її
експлуатації. Також, позивачем не
доведена сума збитків 87 780 грн., так як в
накладній в графі « ціна» вказана
цифра - 26 660, а сума не зазначена. З цих
підстав вважає, що позовні вимоги ТОВ
« Аграрна Перспектива » до ОСОБА_2 є
безпідставними і тому просив суд у
задоволенні позовних вимог ТОВ «
Аграрна Перспектива » відмовити.

Свідок ОСОБА_12 суду зазначив, що
має середню освіту, станом на 26.02.2013
року він працював завідуючим гаражем
ТОВ « Аграрна Перспектива ». Близько
21-00 год 26.02.2013 року йому на мобільний
телефон зателефонував ОСОБА_2 і
повідомив , що відбувся витік КАС ,
перевезення якого він здійснював. На
місце події він не виїжджав , а
наступного дня була створена комісія
до складу якої він входив і було
встановлено, що витік КАС відбувся з
вини водія ОСОБА_2. Також, свідок
зазначив, що цистерна автомобіля, якою
ОСОБА_6 здійснював перевезення КАС,
була переобладнана за вказівкою
керівника ТОВ « Аграрна Перспектива »
ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_7 суду зазначив, що
має середню освіту, станом на 26.02.2013
року виконував обов'язки директора ТОВ
« Аграрна -Перспектива» . 26.02.2013 року
ввечері йому зателефонував ОСОБА_12 і
повідомив, що стався витік КАС із
цистерни автомобіля , яким керував
водій ОСОБА_2. Наступного дня була
створена комісія, до складу якої також
входив і він та було встановлено, що
витік КАС відбувся з вини водія ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що має
вищу юридичну освіту, працює
начальником служби безпеки
Північно-Східного РУ ПрАТ « Райз
Максимко». 26.02.2013 року ввечері йому
зателефонував завгаражем ТОВ «
Аграрна Перспектива » ОСОБА_12 та
повідомив, що стався витік КАС із
автоцистерни, якою керував ОСОБА_2 . На
підставі розпорядження №9 від 27.02.2013
року директора Північно-Східного РУ
ПрАТ « Райз Максимко» ОСОБА_13 була
створена комісія до якої війшли він,
в.о. директора ТОВ « Аграрна
-Перспектива» ОСОБА_7 та завідуючий
гаражем ТОВ « Аграрна -Перспектива»
ОСОБА_12. Даною комісією була проведена
службова перевірка за

результатами якої було зроблено
висновок про те, що вилив КАС відбувся
по вині водія ОСОБА_2.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
свідків , вважає, що позовні вимоги ТОВ
« Аграрна Перспектива » до ОСОБА_2 не
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку.

Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві.

Пленум Верховного Суду України в
Постанові від 29.12.1992 року № 14 « Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» роз'яснив, що під
прямою дійсною шкодою слід розуміти
втрату, погіршення або зниження
цінності майна, необхідність для
підприємства провести витрати на
відновлення, придбання майна чи інших
цінностей або провести зайві, тобто
викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати. Пряма дійсна шкода є
саме підставою, що зумовлює перевірку
умов можливості настання матеріальної
відповідальності працівника. За
наявності шкоди для настання
матеріальної відповідальності
необхідні ще три умови: протиправна
поведінка працівника, причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
працівника і результатом у вигляді
шкоди, що настала, і вина працівника.

Крім того, згідно ст. 134 КЗпП України
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли:

1) між працівником і підприємством,
установою, організацією відповідно до
ст.135-1 цього Кодексу , укладено
письмовий договір про взяття на себе
працівником повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або для
інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані
працівником під звіт за разовою
довіреністю або за іншими разовими
документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які
мають ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у
нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним
знищенням або умисним зіпсуттям
матеріалів, напівфабрикатів, виробів
(продукції), в тому числі при їх
виготовленні, а також інструментів,
вимірювальних приладів, спеціального
одягу та інших предметів, виданих
підприємством, установою, організацією
працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на
працівника покладено повну
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків;

7) шкоди завдано не при виконанні
трудових обов'язків;

8) службова особа, винна в незаконному
звільненні або переведенні працівника
на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи,
організації всіх форм власності,
винний у несвоєчасній виплаті
заробітної плати понад один місяць, що
призвело до виплати компенсацій за
порушення строків її виплати, і за
умови, що Державний бюджет України та
місцеві бюджети, юридичні особи
державної форми власності не мають
заборгованості перед цим
підприємством.

У відповідності до ст. 135-1 КЗпП України
письмові договори про повну
матеріальну відповідальність може
бути укладено підприємством,
установою, організацією з працівниками
(що досягли вісімнадцятирічного віку),
які займають посади або виконують
роботи, безпосередньо зв'язані із
зберіганням, обробкою, продажем
(відпуском), перевезенням або
застосуванням у процесі виробництва
переданих їм цінностей. Перелік таких
посад і робіт, а також типовий договір
про повну індивідуальну матеріальну
відповідальність затверджуються в
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України.

Пленум Верховного Суду України в
Постанові від 29.12.1992 року № 14 « Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» зазначає, що суд у
кожному випадку зобов'язаний вживати
передбачених законом заходів до
всебічного, повного й об'єктивного
з'ясування обставин, від яких згідно зі
ст. ст. 130,135-1, 135-3, 137 КЗпП України
залежить вирішення питання про
покладення матеріальної
відповідальності та про розмір шкоди,
що підлягає відшкодуванню. Зокрема,
з'ясовувати: наявність прямої дійсної
шкоди та її розмір; якими
неправомірними діями її заподіяно і чи
входили до функцій працівника
обов'язки, неналежне виконання яких
призвело до шкоди; в чому полягала його
вина; в якій конкретно обстановці
заподіяно шкоду; чи були створені
умови, які забезпечували б схоронність
матеріальних цінностей і нормальну
роботу з ними; який майновий стан
працівника (п.1). Розглядаючи справи про
матеріальну відповідальність на
підставі письмового договору,
укладеного працівником з
підприємством, установою,
організацією, про взяття на себе повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей (недостача, зіпсуття),
переданих йому для зберігання або
інших цілей (п. 1ст. 134 КЗпП України), суд
зобов'язаний перевірити, чи належить
відповідач до категорії працівників, з
якими згідно з ст. 135-1 КЗпП України може
бути укладено такий договір та чи був
він укладений.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України
обов'язок доказування наявності умов
для притягнення працівника до
матеріальної відповідальності
покладається на власника або
уповноважений ним орган. Відсутність
підстави чи хоча б однієї з умов
матеріальної відповідальності
виключає можливість притягнення
працівника до матеріальної
відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно
наказу № 552-К від 13.04.2012 року прийнятий
на посаду водія автотранспортних
засобів ТОВ « Аграрна Перспектива».

13.04.2012 року між ТОВ « Аграрна
Перспектива » та ОСОБА_2 був укладений
договір про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність.

З тексту даного договору вбачається, що
вказаний договір з метою забезпечення
збереження матеріальних цінностей, що
належать ТОВ «« Аграрна Перспектива»
укладений про те, що працівник, який
займає посаду водія автотранспортних
засобів приймає на себе повну
матеріальну відповідальність за
незабезпечення збереження довірених
йому Підприємством матеріальних
цінностей і у зв'язку з викладеним,
зокрема зобов'язується своєчасно
повідомляти Підприємство про всі
обставини, що загрожують забезпеченню
довірених йому матеріальних цінностей.
В свою чергу Підприємство
зобов'язується створити працівникові
умови, необхідні для нормальної роботи
з забезпеченням повного зберігання
довірених йому матеріальних цінностей.

Як вбачається з матеріалів справи і про
що не заперечував представник
позивача,

водій ОСОБА_2 26.02.2013 року в с. Терновщина
залив в автоцистерну VAN HOOL д.р.н.
НОМЕР_2, надану йому позивачем, хімічну
речовину КАС і при цьому ніяких
протікань автоцистерни не було.
Протікання хімічної речовини було
виявлене водієм в с. Саранчова Долина ,
яку він намагався зупинити разом з
водієм ОСОБА_5 , що підтверджується
поясненнями ОСОБА_2 від 26.02.2013 року та
від 12.03.2013 року, а також поясненням
водія ОСОБА_5 від 28.02.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, в зв'язку з цим суд
критично відноситься до висновку про
результати службової перевірки факту
розливу КАС складеного комісією в
складі в.о. директора ТОВ « Аграрна
-Перспектива» ОСОБА_7, завідуючого
гаражем ТОВ « Аграрна -Перспектива»
ОСОБА_12, начальника служби безпеки
Північно-Східного РУ ОСОБА_13, в частині
того, що вилив КАС відбувся по вині
водія ОСОБА_2, оскільки вказані особи
не мають спеціальних знань, які б
давали їм право робити об'єктивні та
обґрунтовані висновки щодо
встановлення причин аварії в
результаті чого відбувся витік КАС
та наявності вини водія у даному
випадку.

Відповідно до ч.1ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_13 не змогли
суду підтвердити, що вилив КАС з
автоцистерни VAN HOOL д.р.н. НОМЕР_2 під
керування водія ОСОБА_2 відбувся саме з
його вини.

Окрім того, позивачем не було надано
суду ніяких доказів щодо того, що
автоцистерна VAN HOOL д.р.н. НОМЕР_2, яка
призначена для перевезення води була
належним чином переобладнана і
пристосована для перевезення хімічної
речовини карбамідно-аміачної суміші.

Також, позивачем не було надано
доказів щодо суми збитків, завданих
ОСОБА_2 ТОВ « Аграрна -Перспектива» - 87
780 грн..

Таким чином, судом не встановлено та
позивачем не надано жодного доказу,
якими він обґрунтовує свої позовні
вимоги, тому суд вважає за необхідне в
задоволенні позовних вимог ТОВ «
Аграрна Перспектива» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої працівником під час виконання
трудових обов'язків відмовити.

Керуючись ст. ст.10, 11,14,15, 60, 209,212, 213-215, 217,
218 ЦПК України , суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити ТОВ « Аграрна Перспектива»
в задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди , завданої працівником під час
виконання трудових обов'язків.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Полтавського
апеляційного суду через Гадяцький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення , а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
О. А. Заколодяжна