Провадження по справі 2/122/1694/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2013 року
м. Сімферополь

Залізничний районний суд м.
Сімферополя АР Крим у складі

головуючого судді - Домнікової
М.В.,

при секретарі - Шерет Ф.М.,

розглянувши у залі суду в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Придніпровська залізниця»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані
послуги, мотивуючи позовні вимоги тим,
що 11.12.2007 року між сторонами укладено
договір, за умовами якого позивач
зобов'язується надавати відповідачці
послуги з теплопостачання, а
відповідачка зобов'язалася своєчасно
здійснювати оплату за споживання і
користування послугами на умовах
вказаного договору. Проте, у порушення
умов договору, відповідачка не виконує
належним чином умови договору, у
зв'язку із чим утворилася
заборгованість. На підставі
викладеного, позивач просить стягнути
з відповідачки на свою користь суму
заборгованості та судові витрати.

Під час розгляду справи, представник
позивача декілька разів змінював
розмір позовних вимог. Остаточною
заявою представник позивача визначив
розмір позовних вимог у сумі 6744,60 грн.
та судового збору, а всього 6974 грн.

Від представника позивача до суду
надійшла письмова заява про розгляд
справи у його відсутність, просив
позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася. Надала до суду заяву про
визнання позовних вимог у розмірі 6974
грн.

Цивільна справа розглядається судом у
порядку частини 2 статті 197 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши усі наявні по справі докази та
матеріали цивільної справи у їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог ДП
«Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
спожиті послуги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 вищевказаної
норми цивільного процесуального
закону, докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Судом встановлено, що 11.12.2007 року між
сторонами був укладений договір про
надання населенню послуг з
теплопостачання, за умовами якого ДП
«Придніпровська залізниця»
зобов'язалося надавати відповідачці -
наймачеві квартири АДРЕСА_1, та членам
її сім'ї, а також іншим особам, які
фактично проживають у квартирі,
послуги з теплопостачання, а
відповідачка зобов'язалася своєчасно
здійснювати оплату за споживання і
користування вказаними послугами.

Згідно розрахунків заборгованості,
наданих представником позивача,
відповідачка прострочувала сплату за
спожиті послуги з теплопостачання.
Станом на 01.10.2013 року, заборгованість
складає 6201,79 грн. Також позивач просить
стягнути з відповідачки на свою
користь суму 3% річних, яка складає 542,81
грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень частини 2 статті
625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ДП «Придніпровська залізниця» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання в розмірі
6201,79 грн., 3% річних у розмірі - 542,81 грн.

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України, під час ухвалення рішення
суду, у тому числі, вирішує питання щодо
розподілу між сторонами судових
витрат.

З відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 229,40 грн., що був сплачений
позивачем при зверненні до суду з даним
позовом.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 526, 610, 614, 625, 642 Цивільного
кодексу України, статтями 10, 11, 60, 88, 197,
209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, і.п.н. НОМЕР_1, на
користь Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (ЄДРПОУ
1074741) заборгованість за надані послуги
в розмірі 6201 (шість тисяч двісті одну)
гривню 79 копійок, 3% річних у розмірі 542
(п'ятсот сорок дві) гривні 81 копійку а
також судові витрати у розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок , а всього стягнути 6974 (шість
тисяч дев'ятсот сімдесят чотири)
гривні.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим шляхом подання через
Залізничний районний суд м.
Сімферополя АР Крим апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Домнікова М.В.