Справа № 1411/3900/12
Провадження № 2/477/154/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
м.
Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської
області в складі:

головуючої – судді Саукової А.А.,

при секретарі – Капацині Т.О.,

за участю позивача – ОСОБА_1,

представника позивача – адвоката
ОСОБА_2,

представника третьої особи – ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, про визнання розпорядження та
свідоцтва про право власності на житло
частково недійсним та зобов’язання
вчинити певні дії,

В С
Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_5,
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, в якому, після уточнень,
просила визнати розпорядження органу
приватизації від 05 липня 2007 року № 20/154
частково недійсним – в частині
приватизації 1/3 частки квартири ОСОБА_5,
визнати свідоцтво про право власності
на житло, видане 05 липня 2007 року
Коларівською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області частково недійсним – в частині
приватизації 1/3 частки квартири ОСОБА_5,
визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 право
власності в порядку приватизації за
кожним по ? частині квартири АДРЕСА_1,
зобов’язати Коларівську сільську раду
видати свідоцтво про право власності
на квартиру АДРЕСА_2 з зазначенням
власників: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 по ? частині
квартири ( а.с. 26-28). Свої вимоги
обґрунтувала тим, що під час
приватизації було порушене її право на
приватизацію житла, а також права її
неповнолітньої доньки, оскільки
зазначену квартиру вона отримала в
2000році на себе та свою доньку – ОСОБА_6
Відповідач зареєстрована в зазначеній
квартирі 25.06.2006 року, у зв’язку з
необхідністю отримання пенсії.
Оскільки відповідач не є родичем або
членом її сім’ї та в зазначеній
квартирі не проживала та не проживає,
вважає незаконним розпорядження та
свідоцтво про право власності в
частині приватизації 1/3 частини
квартири за ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
підтвердили викладені в ньому
обставини, просили позов задовольнити.
Додатково позивач пояснила, що вона
сама розписалась від імені ОСОБА_5 в
заяві на приватизацію квартири,
оскільки остання була зазначена в
довідці як член сім’ї. Отримавши
свідоцтво про приватизацію, вона
бачила, що право власності оформлено на
трьох осіб, але не придала цьому
значення, їй роз’яснювали, що
приватизація проводиться на всіх
прописаних, і лише у разі продажу
квартири можуть бути проблеми з
оформленням договору.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з’явилась, про дату та час розгляду
справи була повідомлена належним
чином.

Представник Коларівської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області – ОСОБА_8 позовні вимоги
визнала та пояснила, що ОСОБА_5, дійсно,
в квартирі не проживала. Вона працює з
2009 року, а на час приватизації
працювала ОСОБА_9.

Представник третьої особи - служби у
справі дітей Жовтневої районної
державної адміністрації ОСОБА_3 проти
позову не заперечувала.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що знає позивача на протязі
20-ти років. ОСОБА_5 знає наглядно. Їй
відомо, що ОСОБА_5 в квартирі ОСОБА_1 не
проживала, а прописана була для
можливості отримувати пенсію.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що знає
позивача по справі більше 10-ти років,
вона проживає в квартирі разом з
донькою. Відповідача - ОСОБА_5 не знає,
та чи прописана остання в квартирі
ОСОБА_1, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснила, що чула про те, що ОСОБА_1
погодилась прописати за адресою свого
проживання відповідача ОСОБА_5 на
прохання доньки останньої. Також знає,
що при приватизації квартири ОСОБА_1,
право власності видане також і на
ОСОБА_5, на 1/3 частку квартири, згідно
довідки про склад сім’ї. Також їй
відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 – не родичі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснила, що в 2006 році вона, за займаною
посадою, займалась питаннями
реєстрації прописки та виписки
фізичних осіб. В 2006 році у присутності
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 була здійснена
реєстрація місця проживання ОСОБА_5 за
адресою: АДРЕСА_3 за їх заявами та
згодою ОСОБА_1 Під час прописки вона
пояснювала ОСОБА_1, що виписка ОСОБА_5
можлива буде лише за спільною згодою,
або в судовому порядку. Знає, що ОСОБА_5
в квартирі ОСОБА_1 не проживає.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 – його сусідка,
проживає разом з донькою, ОСОБА_5 він не
знає. Хто зареєстрований в квартирі
ОСОБА_1 та про обставини приватизації
цієї квартири йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснила, що підтримує дружні стосунки
з ОСОБА_1, ніколи в неї ОСОБА_5 не бачила,
знає, що вона не є родичкою ОСОБА_1 Про
те, хто зареєстрований в квартирі
ОСОБА_1 та про обставини приватизації
їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що нею заповнювалась довідка
про склад сім’ї для приватизації
ОСОБА_1 квартири. Дані заповнювались з
погосподарської книги, в тому числі і
дані щодо того, що ОСОБА_5 за ступенем
спорідненості є бабусею ОСОБА_1 На
сьогоднішній день, зі слів інших осіб,
їй відомо, що ОСОБА_5 в квартирі ОСОБА_1
не проживає та не є її родичкою. Рішення
про приватизацію приймалось
виконавчим комітетом.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснила, що працює директором
юридичної фірми «Едвайс», яка з 1993 року
займається приватизацією державного
житлового фонду та відомчого житла. В
2006 році, за заявою ОСОБА_1 проводилась
підготовка документів на приватизацію
квартири. Оскільки ОСОБА_1 сказала, що
приватизувати буде на двох осіб, то про
це було зазначено в заяві, а коли були
надані документи та з’ясувалось, що
зареєстровано три особи, то були
затребувані документи всіх осіб та в
результаті проведена приватизація на
всіх зареєстрованих осіб. Документи,
які посвідчують особу, вони
витребовують обов’язково для
правильності написанні анкетних даних
і такі документи ОСОБА_1 були надані.
Оскільки в заяві був підпис ОСОБА_5 та
вона була зазначена в довідці про склад
сім’ї, як зареєстрована за даною
адресою, то згідно законодавства, як
особа, яка зареєстрована та має право
на житло, вона мала право на
приватизацію квартири, оскільки
реєстрація особи передбачає факт її
проживання за зазначеною адресою. Крім
того, під час приватизації ОСОБА_1 не
заявляла про те, що ОСОБА_5 є сторонньою
особою та не має права на приватизацію,
інакше їй було б роз’яснено наслідки
такої приватизації і була б можливість
у такому разі, за заявою ОСОБА_5 про
небажання приватизувати квартиру,
провести приватизацію на двох осіб:
ОСОБА_1 та її доньку.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надані
в судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно копії свідоцтва про право
власності на житло від 05.07.2007р. та
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно, квартира АДРЕСА_4
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5, по 1/3
частки кожному ( а.с. 8, 10).

Згідно рішення виконавчого комітету
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 24.11.2005р. № 138, вирішено
оформити право власності ОСОБА_1 на
квартиру № 5 по вул. Черкаській в с.
Зайчевське Жовтневого району
Миколаївської області ( а.с. 11).

Згідно довідки від 25.10.2012 року, виданої
Коларівською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області, ОСОБА_5 зареєстрована, але не
проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25.07.2006 року по
теперішній час ( а.с. 13)

Відповідно довідки Миколаївського
обласного адресно-довідкового бюро
УДМС України від 15.01.2013р., ОСОБА_5 з 25.07.2006
року зареєстрована за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 16).

Як вбачається з копій документів,
наданих ТОВ «Юридична фірма «Едвайс»,
22.06.2007р. ОСОБА_1 звернулась з заявою про
приватизацію у спільну часткову
власність квартири АДРЕСА_5. Зазначена
заява містить підписи ОСОБА_1 та ОСОБА_5
як підписи наймача та повнолітніх
членів сім’ї ( а.с. 40). Згідно довідки
про склад сім’ї від 22.06.2007р., виданої
виконавчим комітетом Коларівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області, у квартирі за
адресою: АДРЕСА_6, мешкають та мають
право на житло ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_6 (
дочка), ОСОБА_5 ( бабуся) ( а.с. 41).
Розпорядженням органу приватизації
від 05.07.2007р. № 20/154 вирішено передати
квартиру АДРЕСА_5 передати в приватну
спільну часткову власність ( а.с. 42).

Відповідно ст. 345 ЦК України, фізична
або юридична особа може набути право
власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є в
комунальній власності. Приватизація
здійснюється у порядку, встановленим
законом.

Згідно положень ст.ст. 1, 5, 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», які діяли на момент
виникнення спірних правовідносин
(надалі – Закон), приватизація
державного житлового фонду – це
відчуження квартир державного
житлового фонду на користь громадян
України. Передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім’ї, які постійно мешкають в
даній квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов’язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку) власність. До членів сім’ї
наймача включаються лише громадяни,
які постійно проживають в квартирі
(будинку) разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло.

Згідно заяви про оформлення передачі в
приватну спільну часткову власність
квартири АДРЕСА_7, з вказаною заявою до
органу приватизації звернулась ОСОБА_1,
також в зазначеній заяві міститься
підпис ОСОБА_5, як повнолітнього члена
сім’ї ( а.с.40). Посилання позивача на те,
що від імені ОСОБА_5 підпис на заяві
зроблений нею, а не ОСОБА_5, судом не
може бути прийнято до уваги, оскільки
зазначені обставини не підтверджені
належними та допустимими доказами.

Посилання позивача на відсутність
родинних стосунків з ОСОБА_5, на думку
суду, не має вирішального значення,
оскільки, відповідно до положень
Закону, до членів сім’ї включаються
лише громадяни, які постійно
проживають в квартирі разом з наймачем
або за якими зберігається право на
житло. При цьому, суду не надано
доказів, які б свідчили про втрату
ОСОБА_5 права на житло на момент
приватизації спірної квартири (
рішення суду про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, тощо). Крім того,
згідно довідки про склад сім’ї, ОСОБА_5
зазначена як бабуся позивача ( а.с. 41).
Пояснення свідків щодо відсутності
родинних зв’язків між ОСОБА_5 та ОСОБА_1
та не проживання ОСОБА_5 в квартирі
також не можуть бути прийняті в якості
доказів, оскільки допитані свідки є
знайомими та сусідами позивача, а тому
не можуть бути обізнані щодо інших
родичів позивача та всіх обставин її
життя.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, про визнання розпорядження
органа приватизації від 05 липня 2007 року
№ 20/154 частково недійсним – в частині
приватизації 1/3 частки квартири ОСОБА_5,
визнання свідоцтва про право власності
на житло, видане 05 липня 2007 року
Коларівською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області частково недійсним – в частині
приватизації 1/3 частки квартири ОСОБА_5,
визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право
власності в порядку приватизації за
кожним по ? частині квартири АДРЕСА_1,
зобов’язання Коларівської сільської
ради видати свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_2 з
зазначенням власників: ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 по ? частині квартирі –
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів після проголошення рішення.

Суддя

А.А.Сау
кова