УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/5213/13-ц

20.12.2013
року

м. Сімферополь

Центральний районний суд міста
Сімферополя Автономної Республіки
Крим в складі:

Головуючого, судді – Федоренко Е.Р.,

при секретарі – Червяковій Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування
заочного рішення Центрального
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 19 серпня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи – Служба у справах дітей
Центральної районної ради м.
Сімферополя АР Крим, Орган опіки та
піклування Сімферопольської міської
Ради АР Крим, про усунення перешкод у
спілкуванні з братом та визначення
способу участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею,

в с т а н
о в и в:

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 19 серпня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено, усунуто перешкоди ОСОБА_2 у
спілкуванні з братом ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов’язано ОСОБА_1 не
чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні
та участі у вихованні брата,
встановлено час для спілкування
щовівторка з 16.00 години до середи 16.00
години та щоп’ятниці з 18.00 до неділі 18.00
години за місцем її мешкання за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що він не був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, а крім того, існують докази, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи. Так, зазначає про те,
що час для спілкування дитини
громадянки ОСОБА_2 з неповнолітнім
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнято без
урахування істотних обставин справи, а
саме не було враховано, що рідний
батько дитини ОСОБА_1 має переважне
перед іншими особами право на
виховання дитини, визначений же судом
час для спілкування малолітнього
ОСОБА_4 з ОСОБА_2 обмежує це його право.
Також вважає, що необхідно провести
психологічну роботу з малолітнім
ОСОБА_4 для встановлення
психоемоційного стану дитини та його
бажання бачитися з ОСОБА_5 На даний час
у дитини мається тривожно-фобічеська
реакція, отримана саме за час
спілкування з ОСОБА_2 в результаті його
запугування і примушення з її боку не
спілкуватися з батьком.

У судовому засіданні представник
заявника підтримав заяву про
скасування заочного рішення в повному
обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення заяви, зазначивши, що
підстав для скасування заочного
рішення, передбачених статтею 232 ЦПК
України, не вбачається.

Представник третьої особи – Служби у
справах дітей Центральної районної
ради м. Сімферополя АР Крим у судовому
засіданні пояснила, що у матеріалах
справи мається висновок за
результатами проведення
психоемоційної роботи з малолітнім
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; щодо перегляду
заочного рішення просила приняти
рішення на розсуд суду.

Вислухав учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява про скасування
заочного рішення задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 232
Цивільного процесуального кодексу
України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з’явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач належним чином
повідомлявся про розгляд справи за
зареєстрованою адресою місця
проживання і ця адреса перевірялася
судом, про що свідчить відповідна
довідка у матеріалах справи (а.с.10),
поштові відправлення були повернені на
адресу суду з відміткою «за
закінченням терміну зберігання»
(а.с.26-а, 33), отже відповідач належним
чином повідомлявся про час і місце
розгляду справи у відповідності з
положеннями ч.5 ст.74 ЦПК України.

Обставини, вказані заявником у заяві
про перегляд заочного рішення, суд не
може прийняти у якості таких, які могли
б вплинути на зміст прийнятого судом
заочного рішення.

Незгода заявника з прийнятим судом
рішенням не є підставою для скасування
заочного рішення.

Таким чином, підстави, передбачені
статтею 232 Цивільного процесуального
кодексу України, відсутні, внаслідок
чого заява задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 210, 231, 232 Цивільного
процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л
И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного
рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 19 серпня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи – Служба
у справах дітей Центральної районної
ради м. Сімферополя АР Крим, Орган опіки
та піклування Сімферопольської
міської Ради АР Крим, про усунення
перешкод у спілкуванні з братом та
визначення способу участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею – залишити
без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не
підлягає.

Відповідно до частини 4 статті 231
Цивільного процесуального кодексу
України заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Центральний
районний суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя:

Е. Р. Федоренко