18.12.2013 Справа № 756/5716/13-ц
Справа ун. № 756/5716/13-ц
пр.№2756/2729/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Універсал
Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання
договору поруки припиненим,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду в порядку
цивільного судочинства з позовом до
ПАТ « Універсал Банк», третя особа
ОСОБА_2 про визнання договору поруки
припиненим.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
11.07.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Універсал Банк»
(відповідно до Закону України «Про
акціонерні товариства» найменування
юридичної особи ПАТ «Універсал Банк»
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 06/2481К-07, відповідно до якого
останній отримав грошові кошти у
тимчасове платне користування в сумі 12
710,00 доларів США, з терміном погашення
кредиту до 10.07.2012 року та процентною
ставкою 12,5 % річних. В забезпечення
виконання ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором, 11.07.2007 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір поруки № 06/2481дп-07.
Згідно ст..554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову(субсидіарну)
відповідальність поручителя. У
відповідності до умов договору поруки
№06/2481дп-07 поручитель і боржник несуть
солідарну відповідальність перед
кредитором. Згідно п.12 договору поруки
договір діє до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором
боржником чи поручителем. Вважає, що
кредитодавець, в порушення вимог
ч.2ст.386 ЦК України, не скористався
наданим йому цивільним законодавством
правом на звернення до суду для
стягнення заборгованості за кредитом,
та процентів за користування в
примусовому порядку. Таким чином п.4
ст.559 ЦК України передбачено, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання
обов'язкового зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. У
зв'язку з тим, що термін основного
зобов'язання та процентів за
користування кредитними коштами
настав 27.12.2008року, а банк не скористався
своїм правом на звернення до суду для
стягнення заборгованості за кредитним
договором з поручителя в термін
встановлений п.4ст.559 ЦК України, вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, а договір поруки №06/2481дп-07
від 11.07.2007року припиненим.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав зазначених в позовній заяві та
просив суд постановити рішення, яким
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача проти позовних вимог
заперечила, посилаючись на те, що
позивач помилково вважає, що порука
підлягає припиненню, адже своїм
підписом в договорі поруки вона
засвідчила те, що їй відомо всі умови
кредитного договору і вона
погоджується з ними. 25.11.2008року третій
особі направлялася вимога про усунення
порушень умов кредитного договору,
однак позичальником не було вчинено
жодних дій що свідчили про намір у
добровільному порядку сплати
заборгованості. Таким чином строк
виконання основного зобов'язання
настав на 31 календарний день з дати
відправлення вимоги, тобто 26.12.2008року, а
строк пред'явлення вимоги до
поручителя закінчився 26.06.2009року.
Вимога до поручителя була направлена в
межах даного строку, а саме 03.12.2008року.
Таким чином , строк позовної давності
спливає 26.12.2001року, тому позовну заяву,
яка датована 12.01.2010року, про стягнення
солідарно заборгованості з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 було пред'явлено в межах строку
позовної даності. На підставі
вищевикладеного відсутні будь - які
правові підстави для припинення
договору поруки, та задоволення
позовних вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення сторін, суд
встановив наступне.

11.07.2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Універсал
Банк» (відповідно до Закону України
«Про акціонерні товариства»
найменування юридичної особи ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 06/2481К-07,
відповідно до якого останній отримав
грошові кошти у тимчасове платне
користування в сумі 12 710,00 доларів США,
з терміном погашення кредиту до 10.07.2012
року та процентною ставкою 12,5 % річних.

В забезпечення виконання ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором,
11.07.2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поруки № 06/2481дп-07.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобовязується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник зобовязується
повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст..553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 509 ЦКУ, зобов'язання має
ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. ч.
2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

25.11.2008року третій особі направлялася
вимога про усунення порушень умов
кредитного договору, однак
позичальником не було вчинено жодних
дій що свідчили про намір у
добровільному порядку сплати
заборгованості. Таким чином строк
виконання основного зобов'язання
настав на 31 календарний день з дати
відправлення вимоги, тобто 26.12.2008року, а
строк пред'явлення вимоги до
поручителя закінчився 26.06.2009року.
Вимога до поручителя була направлена в
межах даного строку, а саме 03.12.2008року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що правових підстав для задоволення
позову про припинення дії договору
відсутні, оскільки обраний ОСОБА_1
спосіб захисту свого права як
припинення дії договору, не визначений
законами України, та за таких обставин
суд приходить до висновку, що правових
підстав для задоволення позовних вимог
немає.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ПАТ « Універсал Банк», третя
особа ОСОБА_2 про визнання договору
поруки припиненим - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду м. Києва,
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом 10 днів, з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів після
отримання копії рішення стороною, яка
не була присутня при його оголошені.

Суддя:
О.М. Луценко