Справа № 210/5031/13-ц
Провадження №2/210/1701/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Дзержинський районний суд м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
головуючої-судді
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кривому Розі в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК
України цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Дзержинський районний відділ в місті
Кривий Ріг Головного управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просить визнати
відповідача такими, що втратив право
користування у квартирі АДРЕСА_1.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач з 10 листопада 2011 року не
проживає в спірній квартирі.
В судове засідання позивач
не з'явився, але надав до суду заяву, в
якій просить суд провадити розгляд
справи без позивача, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі та не
заперечує проти винесення заочного
рішення.

Відповідач у судове
засідання не з’явилася, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, а саме шляхом виклику
через оголошення у пресі відповідно до
ч. 9 ст. 74 ЦПК України.

Третя особа в судове
засідання не з’явилась, про час та
місце розгляду повідомлена належним
чином.

Оскільки про час і місце
проведення судового засідання його
учасники були повідомлені належним
чином, суд вважає, що судове засідання
можливо провести без їх участі, на
підставі наявних у справі доказів, без
фіксування судового засідання
технічними засобами, що буде
відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливим вирішити справу на підставі
наявних у ній матеріалів та
постановити заочне рішення, проти чого
не заперечує представник позивача, що
відповідає положенням ст.ст.169, 224 ЦПК
України.

Дослідивши повно та
всебічно обставини справи в їх
сукупності, оцінивши надані по справі
докази, виходячи зі свого внутрішнього
переконання, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що у
квартирі АДРЕСА_2, відповідно до
відомостей адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України у
Дніпропетровській області
зареєстрований з 11.05.2010р. ОСОБА_3 (а.с.18).
Крім того, дані відомості також
підтверджуються Довідкою про склад
сім'ї виданою КП «ЖЄО№8» (а.с.7).

Встановлено, що квартира
АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі –
продажу зареєстрованого в реєстрі за №
6095 від 22.09.2006р. належить Позивачу ОСОБА_2
на парві власності (а.с.5)

Відповідач ОСОБА_3 був
зареєстрований з 11.05.2010р. у спірній
квартирі, але з 10.11.2011р. в спірній
квартирі не проживає, що
підтверджується актом КП «ЖЄО№8» від
11.07.2013р. (а.с.8)

Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що у
разі відсутності наймача або членів
його сім'ї у житловому приміщенні понад
шість місяців, він втрачає право
користування ним.

Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК
України, член сім'ї який вибув на
постійне місце проживання в інше жиле
приміщення, втрачає право користування
жилим приміщенням з якого вибув.

Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
особи понад встановлені строки, згідно
ст. 72 ЖК України провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.04.1985 року з наступними змінами, у
справах про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, необхідно з'ясувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки, у разі їх
поважності, суд може продовжити
пропущений строк.

Відповідач не звертався до
суду з вимогою про продовження строку
на відсутність у спірній квартирі.
Окрім того, з метою встановлення місце
знаходження відповідача судом
зроблено запити до ГУМВС України в
Дніпропетровській області, до
Криворізької установи виконання
покарань УДПС України у
Дніпропетровській області №3. Як
вбачається з матеріалів справи,
останній не утримується в місцях
позбавлення волі, до кримінальної
відповідальності не притягувався та в
розшуку не перебуває.

Крім того, з наданих
письмових пояснень Позивача, які
надійшли на адресу суду 24.12.2013р. за вх. №
29375 вбачається, що Позивач мав з
Відповідачем дружні стосунки, та з
домовленістю, про те, що останній бути
сплачувати комунальні послуги Позивач
прописав його у своїй квартирі, однак в
подальшому Відповідач виїхав до
Російської Федерації і станом на даний
час не повернувся. Письмової угоди
останні не складали.

Відповідно до ст.16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. У разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом з тим одну із таких
вимог: про позбавлення права власності
на житлове приміщення; про позбавлення
права користування житловим
приміщенням; про визнання особи
безвісно відсутньою; про оголошення
фізичної особи померлою. При таких
обставинах вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України;
ст.405 ЦК України).

Наявність у Відповідача
реєстрації місця проживання за адресою
квартири Позивача суттєво обмежує
можливість ОСОБА_2 використовувати
належну йому на праві власності
квартиру на власний розсуд, що є
порушенням права користування об'єктом
права власності, гарантоване позивачці
як власнику житлового приміщення, ч.1
ст.317 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК
України власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчиняти нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Суд, враховуючи викладене,
знаходить позовні вимоги ОСОБА_2
обґрунтованими та доведеними.

Вищевикладені
обставини свідчать про те, що
відповідач не проживає у квартирі за
місцем реєстрації без поважних причин
та не має наміру там проживати, а отже є
підстави для визнання його таким, що
втратив право користування квартирою
№ 7, будинку 5, по вул. Єсеніна, в м.
Кривий Ріг. Факт реєстрації в квартирі
відповідачів завдає додаткових
матеріальних витрат на оплату
комунальних послуг, що завдає позивачу
матеріальної шкоди.

На підставі ст.88 ЦПК
України, стягненню з відповідачів на
користь позивача підлягають понесені
судові витрати в розмір 114,70грн.

Аналізуючи зібрані докази в
їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими і
вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 88,
224 - 227 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.
71, 107 ЖК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 12.04.1985 року
(зі змінами), суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа Дзержинський
районний відділ в місті Кривий Ріг
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 судові
витрати в розмірі 114,70грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та вразі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.
У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватись з дати
постановлення ухвали про перегляд
заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на
оскарження заочного рішення в
загальному порядку. Апеляційна скарга
на рішення суду подається до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дзержинський районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає
законної сили відповідно до загального
порядку – після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:

ОСОБА_1