Дата документу 31.10.2013 Справа № 554/9883/13-ц
№ 2/554/3609/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2013 року
м.Полтава

Октябрський районний суд
м.Полтави в складі :

головуючого - судді
Блажко І.О.

при секретарі -
Іщенко С.С.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача
Бондаренка А.Г.

представника третьої особи
Бургелі І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до прокуратури
Полтавської області, третя особа
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Полтавській області про відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 у серпні 2013 року
звернувся у суд з позовом до
прокуратури Полтавської області. В
якому прохав: винести рішення, яким
стягнути з прокуратури Полтавської
області на його користь у
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконними діями органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури -120 000 грн.; стягнути з
прокуратури Полтавської області на
його користь у відшкодування
спричиненої шкоди 61 444 грн. 80 коп. за
втрату заробітку; стягнути з
прокуратури Полтавської області на
його користь у відшкодування витрат,
понесених на лікування 36 000 грн.;
витрати по справі покласти на
відповідача. В обґрунтування позову
зазначив, що 11 вересня 2009 року наказом
ГУМВС України в Полтавській області №74
його було усунуто від виконання
службових обов'язків начальника
Кременчуцького ВБОЗ УБОЗ ГУМВС на час
проведення службового розслідування
відділом внутрішньої безпеки щодо
можливого зловживання службовим
становищем. 02 жовтня 2009 року
прокуратурою Полтавської області було
порушено кримінальну справу відносно
нього - начальника Кременчуцького ВБОЗ
УБОЗ ГУМВС України у Полтавській
області майора міліції ОСОБА_4 по факту
вчинення замаху на заволодіння шляхом
шахрайства квартирою у м.Кременчук за
ознаками злочину, передбаченого ст.15
ч.2, ст.190 ч.4 КК України. 09 грудня 2009 року
дії ОСОБА_4 було перекваліфіковано на
ст.190 ч.4 КК України. 16 грудня 2009 року
постановою слідчого з ОВС прокуратури
м.Кременчука ОСОБА_4 було відсторонено
від посади. Наказом МВС України №566 від
30 грудня 2009 року його - ОСОБА_4 було
звільнено з органів внутрішніх справ
за порушення службової дисципліни. В
середині грудня 2010 року йому - ОСОБА_4
було пред'явлене обвинувачення у
вчиненні злочинів, передбачених ч.3
ст.364 та ч.3 ст.358 КК України, а справу
було направлено до Автозаводського
районного суду м.Кременчука. 16
листопада 2011 року Комсомольським
міським судом Полтавської області було
винесено вирок, яким ОСОБА_4 було
визнано невинним та виправдано за ч.3
ст.358 КК України. 14 лютого 2012 року за
наслідками перегляду вироку в
апеляційній інстанції вирок від 16
листопада 2011 року був скасований та
справу направлено для проведення
додаткового розслідування прокурору
Полтавської області. В березні 2012 року
прокуратурою Полтавської області
справу було передано до Кременчуцького
МУ УМВС для проведення додаткового
розслідування. В ході проведення
додаткового слідства 17 листопада 2012
року слідчим СВ Кременчуцького МУ УМВС
України в Полтавській області винесено
постанову, якою кримінальна справа
відносно ОСОБА_4 закрита за відсутністю
в його діях складу злочину. 12 червня 2012
року Автозаводським районним судом
м.Кременчука було винесене рішення,
яким було частково задоволено позов
прокуратури м.Кременчука та визнано
недійсним ордер на житлове приміщення,
приватизацію та свідоцтво про право
власності на квартиру. 04 грудня 2012 року
апеляційним судом Полтавської області
була винесена ухвала, якою рішення
Автозаводського районного суду
м.Кременчука було скасоване та в цій
частині ухвалене нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог
прокуратури м.Кременчука було
відмовлено. 08 січня 2013 року Полтавським
окружним адміністративним судом було
винесено рішення, яким було скасовано
наказ МВС України №566 від 30 грудня 2009
року та ОСОБА_4 було поновлено на
роботі. 03 квітня 2013 року ухвалою
Харківського апеляційного суду
постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2013
року залишилася без змін. 30 квітня 2013
року ОСОБА_4 звернувся до прокуратури
Полтавської області з заявою про
відшкодування моральної шкоди. Листом
№06/4-5925-09/12 від 12 червня 2013 року ОСОБА_4
було відмовлено в задоволенні даної
заяви, тому він змушений звернутися до
суду з даним позовом.

26 вересня 2013 року ухвалою Октябрського
районного суду м.Полтави залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог, щодо
предмету спору Головне управління
Державної казначейської служби
України у Полтавській області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 за дорученням ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача
прокуратури Полтавської області
Бондаренко А.Г. позов не визнав, прохав
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Представник третьої особи
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Полтавській області Бургела І.І.
підтримувала думку прокурора та при
винесенні рішення поклалася на розсуд
суду.

Суд, заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

Судом встановлено, що 11 вересня
2009 року наказом ГУМВС України в
Полтавській області №74 про усунення
від виконання службових обов'язків
працівника УБОЗ ГУМВС на час
проведення службового розслідування
усунуто від виконання службових
обов'язків начальника Кременчуцького
відділу по боротьбі з організованою
злочинністю (м.Кременчук) УБОЗ ГУМВС
майора міліції ОСОБА_4 із збереженням
посадового окладу, окладу за
спеціальне звання, надбавок за вислугу
років та безперервну службу, інших
виплат і надбавок, що підтверджується
копією наказу №74 від 11 вересня 2009 року
ГУМВС України в Полтавській області.

02 жовтня 2009 року постановою прокурора
Полтавської області державного
радника юстиції 3 класу Войцишена В.Д.
порушено кримінальну справу відносно
начальника Кременчуцького ВБОЗ УБОЗ
ГУМВС України у Полтавській області
майора міліції ОСОБА_4 по факту
вчинення ним замаху на заволодіння
шляхом шахрайства квартирою АДРЕСА_1 за
ознаками злочину, передбаченого ст.15
ч.2, ст.190 ч.4 КК України.

09 грудня 2009 року постановою прокурора
Полтавської області державного
радника юстиції 3 класу Войцишена В.Д.
про перекваліфікацію злочинних дій з
одночасним порушенням кримінальної
справи перекваліфіковано злочинні дії
ОСОБА_4 по кримінальній справі №09819127 зі
ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України на ст.190 ч.4 КК
України з одночасним порушенням
кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за
ст.190 ч.4 КК України.

16 грудня 2009 року постановою слідчого з
ОВС прокуратури м.Кременчука Стецюн
О.І. відсторонено майора міліції ОСОБА_4
від посади - начальника Кременчуцького
ВБОЗ УБОЗ ГУ МВС України в Полтавській
області.

Наказом МВС України №566 від 30 грудня 2009
року за порушення службової
дисципліни, яке виразилося в
ігноруванні вимог вказівки МВС від 06
липня 2008 року №479, положень житлового
законодавства, керуючись статями
2,4,5,8,12,13 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
майора міліції ОСОБА_4, начальника
Кременчуцького відділу БОЗ
(м.Кременчук) УБОЗ ГУМВС України в
Полтавській області, звільнено з
органів внутрішніх справ.

16 листопада 2011 року вироком
Комсомольського міського суду
Полтавської області визнано невинним
та виправдано ОСОБА_4 за ч.3 ст.358 КК
України за відсутністю в його діях
складу злочину. Запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд, обраний
відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві
скасовано. Цивільний позов
Кременчуцької міської ради залишено
без розгляду.

14 лютого 2012 року ухвалою Апеляційного
суду Полтавської області вирок
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 16 листопада 2011
року стосовно ОСОБА_4 скасовано, а
матеріали кримінальної справи
повернуто прокурору Полтавської
області для організації проведення
додаткового досудового слідства.

27 серпня 2012 року постановою заступника
начальника СВ Кременчуцького МУ УМВС
України в Полтавській області
лейтенантом міліції Солоха В.В.
перекваліфіковано злочин вчинений
ОСОБА_4 з ч.3 ст.358 на ч.4 ст.358 КК України.

17 листопада 2012 року постановою
слідчого СВ Кременчуцького МУ УМВС
України в Полтавській області
лейтенанта міліції Солоха В.В.
кримінальну справу №09819127 порушену за
ознаками злочину передбаченого ч.4 ст.358
КК України закрито на підставі ст.6 п.2
КПК України.

Відповідно до ст.56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до вимог п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК
України, способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути :
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.1167 ЦК України
встановлено, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1173 ЦК України,
шкода, завдана фізичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
відшкодовується державою незалежно
від вини цих органів.

Згідно із вимогами ч.ч.1, 2 ст.1176 ЦК
України, шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, відшкодовується державою у
повному обсязі незалежно від вини
посадових і службових осіб органу
дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду. Право на
відшкодування шкоди, завданої фізичній
особі незаконними діями органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, досудове розслідування,
прокуратури та суду, виникає у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.1 ЗУ «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», підлягає
відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок його
незаконного засудження, незаконного
притягнення, як обвинуваченого.

У відповідності до п.2 ч.2 ЗУ «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», право на
відшкодування шкоди в розмірах і в
порядку, передбачених Законом, виникає
у випадку закриття кримінального
провадження за відсутністю події
кримінального правопорушення,
відсутністю у діянні складу
кримінального правопорушення або
невстановленням достатніх доказів для
доведення винуватості особи у суді і
вичерпанням можливостей їх отримання.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду», у наведених в ст.1
цього Закону випадках громадянинові
відшкодовуються (повертаються) :
заробіток та інші грошові доходи, які
він втратив внаслідок незаконних дій;
майно, конфісковане або звернене в
доход держави; штрафи, стягнуті на
виконання вироку суду, судові витрати
та інші витрати, сплачені громадянином;
суми, сплачені громадянином у зв'язку з
поданням йому юридичної допомоги;
моральна шкода.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» відшкодування
шкоди у випадках, передбачених п.п.1, 3, 4,
5 статті 3 цього Закону провадиться за
рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред»явлено не до тієї
особи, яка має відповідати за позовом,
або залучає до участі у справі іншу
особу як співвідповідача.

Відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
якщо позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
повинен відмовляти у задоволенні
позову.

Таким чином шкода, завдана внаслідок
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності
відшкодовується державою незалежно
від вини посадових і службових осіб
органу прокуратури, тобто прокуратура
Полтавської області є неналежним
відповідачем за позовом ОСОБА_4 При
цьому за клопотанням представника
позивача до участі в справі в якості
третьої особи залучено установу
Державної казначейської служби
України. Позивачем, представниками
позивача клопотання про заміну
неналежного відповідача - прокуратури
Полтавської області на Державну
казначейську службу України не
заявлялось.

На підставі викладеного суд, приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позову в частині стягнення моральної
шкоди, стягнення заробітку, який
втрачено унаслідок незаконних дій, так
як позов пред»явлено до неналежного
відповідача - прокуратури Полтавської
області.

ОСОБА_4 перебував на лікуванні з
діагнозом гіпертонічна хвороба з 08
грудня 2009 року по 11 грудня 2009 року, з 14
грудня 2009 року по 31 грудня 2009 року, що
підтверджується листками
непрацездатності відповідно серії АБИ
№522653, листом третьої міської лікарні,
серії АБР №610154, витягом з історії
хвороби №8210.

ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в V
клініці інституту нейрохірургії з 04
січня 2010 року по 02 березня 2010 року з
діагнозом №25/10 від 14 січня 2010 року -
ліпома, що підтверджується випискою з
історії хвороби ДУ «Академія медичних
наук України Інститут Нейрохірургії».

ОСОБА_4 з 12 квітня 2010 року по 02 липня 2010
року перебував на лікування в міській
лікарні №4 м.Кременчука з діагнозом
хронічний стеатогепатит в стадії
загострення. Хронічний гастродуоденіт
з підвищеною кислотоутворюючією
функцією шлунка, стадія загострення.
Ерозивний езофагіт. Ерозивний бульбіт.
Хронічний холецистопакреатит, стадія
загострення, що підтверджується
випискою із медичної карти
стаціонарного хворого №393
інфекційного відділення міської
лікарні №4 м.Кременчука.

Статтею 3 ЗУ «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду» не
передбачено право на відшкодування
витрат, понесених на лікування.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
надати суду докази своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами
в цивільній справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов"язанна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

При цьому ОСОБА_4 не подано будь-яких
доказів, що на лікування понесено
витрати у розмірі 36 000 грн.,
причинно-наслідкового зв'язку між
наявними захворюваннями та
процесуальними діями, пов'язаними з
притягненням його до кримінальної
відповідальності.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про відмову в задоволені
позовних вимог в частині стягнення з
прокуратури Полтавської області
витрат на лікування.

Керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212, 213,
215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_4 до прокуратури
Полтавської області про відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури - відмовити.

Складання повного тесту рішення
відкладено на 5 (п»ять робочих) днів 06
листопада 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Полтавської
області шляхом подачі апеляційної
скарги до суду першої інстанції
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення суду.

Рішення суду набирає законної
сили після спливу строку на подачу
апеляційної скарги, якщо така скарга
не буде подана.

СуддяІ. О. Блажко