Справа № 226/3864/13-ц
Справа № 2/226/1196/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року Димитровський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача Димитровської міської
ради

третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Димитров
справу за позовом ОСОБА_5 до
Димитровської міської ради про
визнання прав та обов'язків
забудовника у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду
з позовом до Димитровської міської
ради про визнання прав та обов'язків
забудовника у порядку спадкування і в
обґрунтування позову зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_1.
Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається із житлового будинку
АДРЕСА_1, що належала йому на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 22 квітня
1972 року нотаріусом Красноармійської
держнотконтори за реєстром № 2154.
Спадкоємцями за законом першої черги
після смерті ОСОБА_1 є позивач та їх
діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відмовились
від спадщини на користь позивача. На
теперішній час у позивача виникла
необхідність в отриманні свідоцтва про
право на спадщину. Проте звернувшись до
нотаріуса за місцем відкриття
спадщини, їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки за свого життя ОСОБА_1 не
зареєстрував право власності на
спірний житловий будинок. Дана
обставина перешкоджає позивачу в
отриманні свідоцтва про право на
спадщину у іншому ніж судовий порядку.
Просила визнати за нею права та
обов'язки забудовника у порядку
спадкування після смерті ОСОБА_1 на
будинок АДРЕСА_1 Донецької області
разом з господарськими спорудами, в
тому числі з правом ввести в
експлуатацію, здійснити державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно, отримати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала суду клопотання з проханням
розглянути справу без її участі, на
позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі, з
позовом погодився.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 до судового
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, до суду надали заяви з проханням
справу розглянути без їх участі,
позовні вимоги підтримують.

Суд вважає, що в справі є
достатньо матеріалів про права i
взаємовідносини сторін i немає
необхідності вислуховувати особисті
пояснення осіб, які не з'явилися до
суду.

Судом встановлено, що 22 квітня 1972 року
ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу
придбав житловий будинок жилою площею
19,10 м2 разом з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Рішенням Димитровської міськради №
16 від 22 серпня 1979 року, ОСОБА_1 дозволено
оформити документи на самовільно
збудовані на території його
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
літню кухню та сарай (а.с. 13).

Рішенням Димитровської міськради №
345 від 11 грудня 1985 року, ОСОБА_1
дозволено оформити документи на
самовільно збудований на території
його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
гараж (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер (а.с. 9).

Відповідно до інформації КП «Бюро
технічної інвентаризації,
домоволодіння АДРЕСА_1 Донецької
області належало ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 22.04.1972
року . У 1984 році ОСОБА_1 зніс житловий
будинок та почав будівництво літньої
кухні, яку виконком Димитровської
міської ради народних депутатів своїм
рішення вирішив визнати житловим
будинком та дозволив оформити право на
житловий будинок, але право власності
на домоволодіння не було зареєстровано
(а.с. 15).

Згідно з технічним паспортом на
житловий будинок АДРЕСА_1 Донецької
області на земельній ділянці площею 1200
кв.м. побудовано житловий будинок
площею 74 кв.м. позначений літерою А1 та
господарські будівлі: літня кухня (Б1),
сарай (Д1), гараж (В-1), уборна (Г-1), сарай
(Е-1) , погріб (П-2), паркан (N 2), замощення
(І, ІІ), водопровід (ІІІ), загальною
площею 68 кв.м. (а.с. 21-23).

14.11.2013 року постановою державного
нотаріуса Димитровської
держнотконтори, ОСОБА_5 було
відмовлено у вчиненні нотаріальної дії
та роз'яснено, що за свого життя ОСОБА_1,
у 1984 році зніс житловий будинок та
побудував літню кухню, яку виконком
Димитровської міської ради народних
депутатів своїм рішення вирішив
визнати житловим будинком та дозволив
оформити право власності на житловий
будинок, але право власності на
домоволодіння не було зареєстровано,
таким чином у нотаріуса немає підстав
для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право
власності на житло (а.с. 6).

Дослідивши докази по справі в їх
сукупності, суд вважає що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на момент смерті
спадкодавця ОСОБА_1, позивач мешкала
разом з ним (а.с. 7-8).

Згідно ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Оскільки дружина померлого ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 подала заяву про прийняття
спадщини, то вона прийняла спадщину і
вона їй належить з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі.

За змістом абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.331, ч.1 ст.182
ЦК України та п.8 Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, право
власності на новостворене нерухоме
майно виникає у особи, яка створила це
майно, після закінчення будівництва
об'єкта нерухомості, введення його в
експлуатацію, отримання свідоцтва про
право власності та реєстрації права
власності. Отже, до прийняття об'єкта
новоствореного нерухомого майна до
експлуатації та його державної
реєстрації, право власності на цей
об'єкт не виникає (постанова ВСУ від
19.09.2011р. № 3-82 гс 11).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до абз.1 п.8 постанови
Пленуму ВСУ № 7 від 30.08.2008р. «Про судову
практику у справах про спадкування»,
якщо будівництво здійснювалося згідно
із законом, то у разі смерті
забудовника до завершення будівництва,
його права та обов'язки як забудовника
входять до складу спадщини.

Таким чином, позивач, відповідно до
ст.ст.1258, 1262, 1267 ч.1 ЦК України, є
спадкоємцем прав та обов'язків
померлого ОСОБА_1 щодо подальшого
оформлення права власності на своє
ім'я.

Проаналізувавши докази у їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача про визнання прав та
обов'язків забудовника на жилий
будинок з відповідними надвірними
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_1, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1. підлягають задоволенню і
за таких обставин до позивача
переходять права та обов'язки
померлого як забудовника, щодо
подальшого оформлення права власності
на об'єкт нерухомості.

Представник відповідача Димитровської
міської ради позов визнав. Відповідно
до частини четвертої статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову суд ухвалює рішення про
задоволення позову за наявності для
того законних підстав.

На підставі ст.ст.182, 331, 1218, 1223, 1258,
1262, 1267 ч.1, 1268, 1269 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України,
суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Димитровської
міської ради про визнання прав та
обов'язків забудовника у порядку
спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку
спадкування права та обов'язки
забудовника на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, що залишилися
після смерті ОСОБА_1, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду вступає в законну
силу після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.В.Петунін