Справа №271/1303/13-ц
№ 2/271793/13
У Х В А Л А

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

22 травня 2013 року . Суд
Червоногвард1йського району міста
Макіївки

у складі:

Головуючого:
судді                    К
ононихіної Н. Ю.

При секретарі:
Куліні
ч Н. О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Місті
Макіївці

Цив1льну справу за позовом

ОСОБА_1 до
Центрально-міського районного суду м.
Макіївки, Держави Україна

« про порушення кримінальної справи
за фактом порушення прав ОСОБА_1 .з
боку ПАО «Донецькобленерго»
Макіївського об*єднаного району
електричних мереж на підставі ст.. 97
КПК України за заявою від 05.10.11 року
,

про порушення кримінальної справи
щодо Центрально-міського райсуду м.
Макіївки за заявою позивача ОСОБА_1
від 02.03.12 року ,

про зобов*язання Держави України
щодо стягнення на користь позивача
моральної шкоди , завданої
Центрально-міським райсудом м.
Макіївки « ,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся з позовом ОСОБА_1
до Центрально-міського районного
суду м. Макіївки, Держави
Україна « про порушення
кримінальної справи за фактом
порушення прав ОСОБА_1 .з боку ПАО
«Донецькобленерго» Макіївського
об*єднаного району електричних мереж
на підставі ст.. 97 КПК України за
заявою від 05.10.11 року , про порушення
кримінальної справи щодо
Центрально-міського райсуду м.
Макіївки за заявою позивача від 02.03.12
року , про зобов*язання Держави
України щодо стягнення на користь
позивача моральної шкоди , завданої
Центрально-міським райсудом м.
Макіївки «

Однак ,у процесі розгляду
справи суд за своєю ініціативою
розглядає питання щодо закриття
провадження по справі на підставі
п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України за таких
обставин : суд вважає , що не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства вимоги
фізичної чи юридичної особи до Держави
Україна в особі Державного
казначейства України про
відшкодування шкоди, завданої судами
(суддями) при здійсненні правосуддя.

А саме : у пункті 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
р. № 8 «Про незалежність су дової влади»
зазначено, що виключне право перевірки
закон ності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь- який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
роз гляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі
питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів» судам роз'яснено, що у
розумінні положень частини першої
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті
17, частини третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення - не є суб'єктами
владних повноважень, які здійснюють
владні управлінські функції, і не
можуть бути відповідачами у справах
про оскарження їх рішень, дій чи без
діяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням
положень статей 62, 126 і 129 Конституції
України, відповідно до яких
матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а одніє з основних засад
судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями
Конституції України визначено, що
рішення суду і відповідно до цього дії
або без діяльність судів у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржуватись
у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій (чи відшкодування
моральної шкоди одночасно з
оскарженням таких дій) до іншого суду,
оскільки це порушуватиме принцип
незалежності судів і заборону
втручання у вирішення справи належним
су дом.

У зв'язку із викладеним - розгляд судом
позовних вимог, незалежно від їх
викладення та змісту, предметом яких є,
по суті, оскарження процесуальних дій
судді (суду), пов'язаних з розглядом
справи (від стадії відкриття
провадження у справі до розгляду по
суті, перегляду судових рішень у
передбачених процесуальним законом
порядках і їх виконання), нормами ЦПК
України чи іншими законами України не
передбачено .

Таким чином, у відкритті провадження у
такій справі слід відмовити на
підставі пункту 1 частини другої статті
122 ЦПК України, а у разі відкриття
провадження у справі його слід закрити
на підставі пункту 1 частини першої
статті 205 ЦПК України

Що стосується застосування судами
положення частини шостої статті 1176 ЦК
України, яка передбачає, що шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок іншої незаконної дії або
бездіяльності чи незаконного рішення
органу дізнання, попереднього
(досудового) слідства, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах,

тобто застосування цього
законодавчого положення можливе у
випадку, коли предметом позову є інші
дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які
не пов'язані зі здійсненням правосуддя,
відправленням судочинства, яке має на
меті прийняття акту органом судової
влади.

Тобто це інші дії суддів (суду) при
здійсненні правосуддя, коли спір не
вирішується по суті, у разі їх
незаконних дій або бездіяльності і
якщо вина судді встановлена не лише
вироком суду, а й іншим відповідним
рішенням суду.

Таке законодавче врегулювання
відповідає вимогам ста тей 6, 41
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Що стосується позову в
частині порушення кримінальної
справи за фактом порушення прав
ОСОБА_1з боку ПАО «Донецькобленерго»
Макіївського об*єднаного району
електричних мереж на підставі ст.. 97
КПК України за заявою від 05.10.11 року
- суд також змушений закрити
провадження за даним позовом на
підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України ,
тому що справа не підлягає розгляду
у порядку цивільного судочинства .

Крім того, на теперішній час діє КПК
України від 13.04.12 року , який набрав
силу з 19.11.12 року . Тому згідно п.3
Перехідних Положень КПК України від
13.04.12 року заяви чи повідомлення про
злочин , що надійшли до органів
дізнання , слідчим , прокурорам до
набрання чинності дійсним Кодексом і
по яких не ухвалене рішення про
порушення кримінальної справи або
про відмову в порушенні кримінальної
справи, передаються органами
досудового розслідування згідно
теперішнього Кодексу для початку
досудового розгляду в порядку,
установленому дійсним Кодексом . У
даному разі позивач не звертався до
органів досудового розслідування з
приводу порушення кримінальної
справи щодо працівників ПАО
«Донецькобленерго» Макіївського
об*єднаного району електричних мереж
на підставі ст.. 214 КПК України від
13.04.12 року - про це даних у суда нема
.

Що стосується позову в
частині порушення кримінальної
справи на підставі ст.. 97 КПК
України за заявою від 02.03.12 року
відносно Центрально-міського райсуду
м. Макіївки - суд закриває
провадження за даним позовом на тих
же підставах п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК
України , тому що справа не підлягає
розгляду у порядку цивільного
судочинства .

На підставі вказаного та
керуючись ст.. 205 ЦПК України , суд

у х в а л и в :

Цивільне провадження за позовною
заявою ОСОБА_1 до
Центрально-міського районного суду м.
Макіївки, Держави Україна « про
порушення кримінальної справи за
фактом порушення прав ОСОБА_1 .з боку
ПАО «Донецькобленерго» Макіївського
об*єднаного району електричних мереж
на підставі ст.. 97 КПК України за
заявою від 05.10.11 року , про порушення
кримінальної справи щодо
Центрально-міського райсуду м.
Макіївки за заявою позивача від 02.03.12
року , про зобов*язання Держави
України щодо стягнення на користь
позивача моральної шкоди , завданої
Центрально-міським райсудом м.
Макіївки « -закрити .

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається апеляційному суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення

СУДДЯ :