Справа №: 398/4722/13-цРІШЕННЯ
"23" грудня 2013 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі: головуючого
судді Тимченко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрія
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права
на спадкування за законом, -
ОСОБА_2 (надалі позивач) 04 червня 2013
року звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_3 (надалі відповідач) про усунення
від права на спадкування за законом
після смерті спадкодавця, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
ОСОБА_4, який постійно проживав АДРЕСА_1.
Після смерті спадкодавця залишилася
спадщина, а саме житловий будинок, який
знаходиться за вказаною адресою, яким
померлий володів і який заповідав саме
йому та ОСОБА_5 в рівних частках
кожному. ОСОБА_5 в заяві до нотаріуса
від 04 березня 2011 року відмовився від
належної йому у спадщині частки на його
користь, а тому він є єдиним
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_4 Крім нього до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті спадкодавця
ОСОБА_4 звернувся також ОСОБА_3 - син
спадкодавця, який є інвалідом третьої
групи і має право на обов'язкову частку
у спадщині. Вважає, що ОСОБА_3 повинен
бути усунений від права на спадкування
за законом відповідно до ст. 1224 ЦК
України, оскільки він з 2004 року
припинив спілкування із батьком,
ухилявся від надання допомоги
спадкодавцеві, який з 2005 року і до
смерті через похилий вік та тяжку
хворобу був у безпорадному стані
потребував постійного піклування,
догляду, лікування та матеріальної
допомоги. Враховуючи, що син тривалий
час ухилявся від надання допомоги
спадкодавцю, він змушений був
запозичувати грошові кошти на ліки та
достатнє харчування, заощаджувати
кошти на одязі для себе та займатись
домашнім господарством, не працювати.
Зважаючи на викладене він звернувся
до суду із позовом про усунення ОСОБА_3
від права на спадкування за законом
після смерті батька. В судовому
засіданні позивач на позовних
вимогах наполягає, посилаючись на
викладенні обставини.
Представник відповідача та
відповідач в судове засідання
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час, та місце
розгляду справи в суді, проти позовних
вимог заперечують, посилаючись на те,
що батько до самої смерті не був у
безпорадному стані, а відповідач сам
хворів, в 2005 році вийшов на пенсію за
віком, з січня 2008 року безстроково є
інвалідом 3 групи відповідно до
висновку МСЕК, має професійне
захворювання, переніс декілька
операцій, сам також хворіє та потребує
витрат на лікування, а тому не міг
надавати допомогу батьку.
Інтереси відповідача в суді
представляв адвокат ОСОБА_1
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у сукупності з
іншими матеріалами справи, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог та
заперечень, оцінивши досліджені в
судовому засіданні докази, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
За змістом ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст. 15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Правовідносини сторін врегульовані ст.
ст. 4-11, 15, 16, 22, 182, 251- 267, 328, 1224, 1258, 1261, 1263,
1265, 1267-1269, 1270-1275 ЦК України.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства. Отже,
об'єктом захисту є порушене, невизнане
або оспорюване право чи цивільний
інтерес, саме вони є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
способу захисту. Такі способи захисту
передбачені відповідно статтею 16 ЦК
України.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялась від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї
статті поширюються на всіх
спадкоємців, у тому числі й на тих, хто
має право на обов'язкову частку у
спадщині, а також на осіб, на користь
яких зроблено заповідальний відказ.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка). Розмір
обов'язкової часки може бути зменшений
судом з урахуванням відносин між цими
спадкоємцями та спадкодавцем, а також
іншими обставинами, які мають істотне
значення.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Судом достовірно встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 89 років помер
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть. Після його
смерті залишилося спадкове майно, а
саме будинок АДРЕСА_1, який до цього
часу не успадкований.

Судом також встановлено, що за життя
спадкодавцем 22 жовтня 2010 року було
складено та посвідчено нотаріально
заповіт за яким він належний йому
житловий будинок АДРЕСА_1 заповідав
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках кожному.
Заповіт було посвідчено в присутності
двох свідків. Про те, що саме померлий
користувався та володів будинком, що
розташований в АДРЕСА_1 свідчить витяг
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 29.05.2011 року. Загальна вартість
вказаного нерухомого майна складає 79
041 грн.

Суд приймає до уваги, що після
смерті спадкодавця син померлого
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним. Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 01 жовтня 2012
року в задоволенні позовних вимог було
відмовлено повністю, оскільки судом
було встановлено, що волевиявлення
ОСОБА_4 при посвідченні заповіту 22
жовтня 2010 року, за яким він свій
житловий будинок АДРЕСА_1 заповідав
саме ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частках
кожному, було вільним, без тиску або
примусу, тобто саме такою була його
воля щодо свого майна. Згідно ухвали
апеляційного суду Кіровоградської
області від 12 грудня 2012 року рішення
Олександрійського міськрайонного суду
було залишено без змін. Судом
враховано показання свідка ОСОБА_6,
сусіда покійного ОСОБА_4, який показав
суду, що він живе по сусідству з дідом,
від нього особисто років зо три тому
дізнався, що він купив ще однин будинок,
він говорив, що будинок купив синам.

Суд також приймає до уваги, що
позивач, звернувшись до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, отримати свідоцтво про право
на спадщину за заповітом не може через
наявність заяви від спадкоємця ОСОБА_3

При вирішенні даної справи судом
враховано, що за постановою нотаріуса
було зупинено вчинення нотаріальної
дії - видачу свідоцтв про право на
спадщину після смерті ОСОБА_4 до
вирішення справи в суді, тобто досі
свідоцтва про право на спадщину
спадкоємцям нотаріусом не видані,
відповідач у справі не позбавлений
права на спадкування, оскільки
відповідно до ст. 1241 ЦК України він має
право на обов'язкову частку у спадщині,
що залишилась після смерті його батька.

Судом також враховано, що відповідач
з квітня 2005 року є пенсіонером за віком,
з січня 2008 року безстроково є
інвалідом 3 групи відповідно до
висновку МСЕК, має професійне
захворювання, переніс операції, хворіє
та потребує витрат на лікування.

Судом враховано, що відповідно до ст.
1261 ЦК України відповідач є спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
батька і згідно ст. 1268 ЦК України він є
таким, що прийняв спадщину, оскільки
після відкриття спадщини він своєчасно
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Доводи позивача в межах заявлених
вимог про те, що ОСОБА_4 з 2005 року
перебував у безпорадному стані судом
до уваги не приймається, оскільки до
суду не були надані достовірні та
беззаперечні докази на підтвердження
викладеного. Приймаючи до уваги, що
позивач посилається тільки на розмови
із ОСОБА_4 про надання допомоги своєму
батьку як задовго до смерті, так і
безпосередньо перед оформленням
заповіту 22 жовтня 2010 року не може
свідчити про те, що спадкодавець дійсно
перебував у безпорадному стані та
потребував постійного догляду, а
відповідач дійсно ухилявся від надання
матеріальної допомоги.

Суд також приймає до уваги, що
спадкодавець міг самостійно рухатись,
сам вживав їжу, виходив на подвір'я
домоволодіння, він в 2008 році придбав
будинок по АДРЕСА_1, а згодом також
придбав інший будинок, який заповідав
іншому своєму сину - ОСОБА_3.

Суд дійшов висновку, що факт ухилення
відповідача від надання допомоги
спадкодавцеві не знайшов свого
підтвердження.

За викладених обставин суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню повністю за недоведеністю,
оскільки доводи позивача не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Судові витрати суд відносить на
позивача.

Враховуючи викладені обставини та
керуючись ст.ст. 4-11, 15, 16, 22, 182, 251- 267, 328, 122
4, 1258, 1261, 1263, 1265, 1267-1269, 1270-1275 ЦК України,
ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 61, 88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування за законом - відмовити
повністю.

Судові витрати суд відносить на
позивача.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Л.Тимченко