Справа № 640/8375/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2013 року Київський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючий
суддя:
- ОСОБА_1

при секретарі:

- ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з ОСОБА_4 на його
користь 43323,12 грн., що складається з 4500
доларів США та 2000 грн. – суми основного
боргу, 525.01 доларів США та 323,33 грн. –
процентів за користування грошовими
коштами, 89,52 доларів США та 119,36 грн. – 3 %
річних; стягнути з ОСОБА_4 на його
користь судові витрати в розмірі 4933,58
грн., з яких 4500 грн. – вартість послуг
адвокатів, 433,58 грн. сума сплаченого
судового збору.

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що між ним та відповідачем було
укладено договір позики, що
підтверджується розпискою від 25.02.2011 та
14.01.2012 р.р. Відповідно до розписки від
25.02.2011 року він передав ОСОБА_4 1500
доларів США та 2000 грн., які вона
зобов’язалася повернути в строк до
25.03.2011 року. Згідно розписки від 14.01.2012
року він передав ОСОБА_5 3000 доларів США
для подальшої передачі ОСОБА_4

Позивач зазначає, що станом на
сьогоднішній день грошові кошти йому
не повернено, в зв’язку з чим вимушений
звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтвердили обставини
викладені в заяві та просили позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з’явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся.

Суд вважає можливим
провести заочний розгляд справи на
підставах наявних у справі доказів,
враховуючи, що представником позивача
заявлено клопотання про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали
справи, задовольняє позовні вимоги
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов’язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов’язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Ст. 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов’язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов’язання.

Згідно ст. 1048 ЦК України Позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що
боржник вважається таким, що
прострочив зобов’язання, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Згідно розписки від 25.02.2011 року ОСОБА_4
отримала від ОСОБА_3 гроші в сумі 1500
доларів США, 2000 грн. строком на 1 місяць
до 25.03.2011 року.

Згідно розписки від 14.01.2012 року ОСОБА_5
отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 3000
доларів США для подальшої передачі
ОСОБА_4.

Отже фактично між сторонами укладено
договір позики.

Відповідач повідомлявся про
необхідність повернення ОСОБА_3
грошових коштів, 04.02.2013 року їй
надсилалася вимога-претензія, однак на
даний час борг погашено не було.

Таким чином, згідно наданих
розрахунків, станом на 10.04.2013 року за
відповідачем рахується заборгованість
на загальну суму 43323,12 грн., яка
складається з:

-          суми основного боргу - 4500
доларів США та 2000 грн.;

-          процентів за
користування грошовими коштами - 525.01
доларів США та 323,33 грн.;

-           3 % річних - 89,52
доларів США та 119,36 грн.

В зв’язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що неповернення
відповідачем коштів, незалежно від
причини, з якої це сталося, порушує
права позивача, які мають бути
поновлені. Таким чином, сума
заборгованості підлягає стягненню з
відповідача в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати. Ч. 2 ст. 79
ЦПК України до судових витрат серед
іншого належать і витрати на правову
допомогу, пов’язані з оплатою правової
допомоги адвоката.

Таким чином, у зв’язку із
задоволенням позовних вимог, суд
стягує з відповідача понесені
позивачем судові витрати по оплаті
судових витрат та судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610-612, 625,
1048-1050 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 – задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживає: Україна,
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (проживає:
Російська Федерація, АДРЕСА_2)
заборгованість в розмірі 43323 9сорок три
тисячі триста двадцять три) грн. 12 коп.,
що складається з 4500 доларів США та 2000
грн. – суми основного боргу, 525.01
доларів США та 323,33 грн. – процентів за
користування грошовими коштами, 89,52
доларів США та 119,36 грн. – 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 4933 (чотири
тисячі тридцять три) грн. 58 коп., що
складається з послуг адвоката – 4500
грн., 433,58 грн. – судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуто
за заявою відповідача, яку може бути
подано до суду, який його ухвалив,
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду Харківської
області через Київський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги на протязі десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
–
Ніколаєнко І.В.