Справа № 495/8837/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Яковенко Ю.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Байрамова І.Г.
(довіреність б/н від 25.09.2013 року)

від відповідачів:

- від ОСОБА_2 - не з'явився

- від ВК Шабівської СР - не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/8837/13-ц

за позовом Малого підприємства
«Південний Буг»

до:

- ОСОБА_2

- Виконавчого комітету Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області

про скасування права власності

В С Т А Н О В И В:

06.11.2013 року Мале підприємство
«Південний Буг» (далі по тексту -
позивач) звернулося до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач-1) та Виконавчого
комітету Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач-2) за участю третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області (далі по тексту - третя
особа) про скасування права власності.

Так, позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати
рішення ВК Шабівської СР від 24.06.2011 року
№149/2011, згідно якого за ОСОБА_2 визнано
право власності на спальний корпус «У»,
загальною площею 194,8 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане на
ім'я ОСОБА_2, зареєстроване КП
«Б-Дністровське БТІ» 12.08.2011 року, серія
ЯЯЯ №783974, що в цілому складається з
спального корпусу «У», загальною
площею 194,8 кв.м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати РС Б-Дністровського МЮ
скасувати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_2 на об'єкт
нерухомого майна, а саме спальний
корпус «У», загальною площею 194,8 кв.м.,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

17.12.2013 року представником МП «Південний
Буг» - Байрамовою І.Г., подано до суду
уточнення до раніше поданої позовної
заяви, відповідно до якої позивач
просить суд:

- визнати незаконним та скасувати
рішення ВК Шабівської СР від 24.06.2011 року
№149/2011, згідно якого за ОСОБА_2 визнано
право власності на будівлю спального
корпусу літ. «У», що розташована за
адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати свідоцтво про право
власності на будівлю спального корпусу
літ. «У», що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_2 12.08.2011
року, зареєстроване КП «Б-Дністровське
БТІ», серія ЯЯЯ № 783974;

- скасувати державну реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна, а
саме спальний корпус літ. «У»,
загальною площею 194,8 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
власником якого є ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно договору оренди від 16.05.2001 року,
укладеному між МП «Південний Буг» та
Б-Дністровською МР, позивач є орендарем
земельної ділянки, площею 1,3068 га, що
розташована на Будакській косі
Б-Дністровського району Одеської
області біля смт. Затока. На території
вказаної земельної ділянки
розташовані об'єкти нерухомості бази
відпочинку МП «Південний Буг», що
належать позивачу на праві власності
згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 07.05.2007 року. На
території зазначеної земельної
ділянки також розташований спальний
корпус літ. «У» бази відпочинку
«Південний Буг». В квітні 2007 року
відповідачу-1 в рахунок заборгованості
по заробітній платі було передано
вказану незакінчену двоповерхову
будівлю літ. «У», після чого навколо
вказаного спального корпусу
відповідачем самовільно було
продовжено будівництво. Рішенням
Б-Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 29.01.2010 року за
ОСОБА_2 було визнано право власності на
спальний корпус «У», загальною площею
194,8 кв.м., що розташований на АДРЕСА_1.
Тобто на підставі вказаного рішення
суду до ОСОБА_2 автоматично з визнанням
права власності на самочинне
будівництво, перейшло право власності
на незакінчену двоповерхову будівлю
літ. «У», що знаходилася на балансі МП
«Південний Буг», в зв'язку з чим було
порушено майнові права підприємства.
14.08.2013 року рішенням апеляційного суду
Одеської області було скасовано
рішення Б-Дністровського суду від
29.01.2010 року та в задоволенні позову
ОСОБА_2 було відмовлено. Враховуючи
викладене, на теперішній МП «Південний
Буг» знову є власником незакінченого
будівництвом спального корпусу літ.
«У». Проте на теперішній час МП
«Південний Буг» не має змоги володіти,
користуватись та розпоряджатись
вказаним нерухомим майном в зв'язку з
тим. що на теперішній час воно
незаконно перебуває у власності
відповідача-1.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07.11.2013 року відкрито провадження по
справі № 495/8837/13-ц за позовом МП
«Південний Буг» до ОСОБА_2 та ВК
Шабівської СР за участю третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
РС Б-Дністровського МУЮ про скасування
права власності. Розгляд справи
призначено на 29.11.2013 року об 11:30 год.

13.12.2013 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5,
подала до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
заяву про залучення до участі у справі
№ 495/8837/13-ц співвідповідача - РС
Б-Дністровського МЮ. Така заява
мотивована тим, що РС Б-Дністровського
МЮ зазначена позивачем та залучена
судом до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору. Але одною з вимог
позивача є зобов'язання РС
Б-Дністровського МЮ скасувати державну
реєстрацію права власності, а тому
такий учасник судового процесу,
відповідно до положень ЦПК України, не
може бути третьою особою, а повинен
бути відповідачем.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5, в судовому
засіданні 13.12.2013 року підтримала заяву
про залучення співвідповідача та
просила її задовольнити.

Представник МП «Південний Буг» -
Байрамова І.Г., в судовому засіданні
13.12.2013 року заперечувала проти заяви
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, про
залучення співвідповідача, просила в
задоволенні такої заяви відмовити та
продовжити розгляд справи по суті,
посилаючись на те, що, по-перше, РС
Б-Дністровського МЮ вірно визначено
третьою особою, а, по-друге, позивачем
підготовлено уточнення до позовної
заяви, згідно з якими така вимога, як
зобов'язання РС Б-Дністровського МЮ
скасувати державну реєстрацію права
власності, вже відсутня.

Відповідно до ч.4 ст.209 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, не
виходячи до нарадчої кімнати,
розглянувши заяву представника ОСОБА_2
- ОСОБА_5, про залучення
співвідповідача, дійшов до висновку
про відмову в задоволенні такої заяви,
з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст.35 Цивільного
процесуального кодексу України,
третьою особою без самостійних вимог
на предмет спору може та повинна бути
залучена особа, якщо судове рішення
може вплинути на її права та обов'язки.
Так, у разі задоволення позовної вимоги
МП «Південний Буг» про зобов'язання РС
Б-Дністровського МЮ скасувати державну
реєстрацію права власності, таке
рішення може вплинути на права та
обов'язки РС Б-Дністровського МЮ, а тому
позивачем та судом вірно визначено
даного учасника судового процесу в
якості саме третьої особи.

Більш того, як було зазначено
представником МП «Південний Буг» -
Байрамовою І.Г., в судовому засіданні
13.12.2013 року, позивачем підготовлено
уточнення до позовної заяви, згідно з
якими така вимога, як зобов'язання РС
Б-Дністровського МЮ скасувати державну
реєстрацію права власності, вже
відсутня. І, як було вище зазначено,
17.12.2013 року представником МП «Південний
Буг» - Байрамовою І.Г., подано до суду
письмові уточнення до раніше поданої
позовної заяви, відповідно до якої
позивач дійсно відмовився від вимоги
про зобов'язання РС Б-Дністровського МЮ
скасувати державну реєстрацію права
власності.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5, в судовому
засіданні 13.12.2013 року усно заявила
клопотання про витребування у позивача
- МП «Південний Буг», свідоцтва про
право власності МП «Південний Буг» на
спальний корпус літ. «У» бази
відпочинку «Південний Буг».

Представник МП «Південний Буг» -
Байрамова І.Г., в судовому засіданні
13.12.2013 року заперечувала проти
клопотання представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_5, про витребування у позивача
доказів, просила в задоволенні такого
клопотання відмовити та продовжити
розгляд справи по суті, посилаючись на
те, що, по-перше, таке клопотання не
відповідає нормам чинного
законодавства, а, по-друге, такий
документ у позивача відсутній, а тому і
не має потреби його витребувати.

Відповідно до ч.4 ст.209 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, не
виходячи до нарадчої кімнати,
розглянувши клопотання представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_5, про витребування у
позивача доказів, дійшов до висновку
про відмову в задоволенні такого
клопотання, виходячи з наступного.

По-перше, як зазначено представником МП
«Південний Буг» - Байрамовою І.Г.,
свідоцтво про право власності МП
«Південний Буг» на спальний корпус літ.
«У» бази відпочинку «Південний Буг» у
МП «Південний Буг» відсутнє, а тому і не
має потреби його витребувати.

По-друге, заявлене представником
ОСОБА_2 - ОСОБА_5, клопотання про
витребування доказів не відповідає
статтям 133, 134, 137 Цивільного
процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст.133 Цивільного
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.
Способами забезпечення судом доказів є
допит свідків, призначення експертизи,
витребування та (або) огляд доказів, у
тому числі за їх місцезнаходженням. У
необхідних випадках судом можуть бути
застосовані інші способи забезпечення
доказів. Способами забезпечення судом
доказів є допит свідків, призначення
експертизи, витребування та (або) огляд
доказів, у тому числі за їх
місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів
повинні бути зазначені: докази, які
необхідно забезпечити; обставини, що
можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити (ч.1 ст.134 ЦПК України).

Згідно із ст.137 Цивільного
процесуального кодексу України, у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі. У заяві про
витребування доказів має бути
зазначено, який доказ вимагається,
підстави, за яких особа вважає, що доказ
знаходиться в іншої особи, обставини,
які може підтвердити цей доказ.

Між тим, клопотання про витребування
доказів заявлене представником ОСОБА_2
- ОСОБА_5, усно, до нього не додано
документу про сплату судового збору, не
визначено обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами, обставини,
які свідчать про те, що подання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази або
з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відповідач-2 - ВК Шабівської СР, та третя
особа - РС Б-Дністровського МУЮ, відзив
або заперечення на позов МП «Південний
Буг» до суду не надали та їх
представники в судові засідання 29.11.2013
року, 13.12.2013 року та 25.12.2013 року не
з'явилися без поважних причин, про
причини неявки суд не повідомили,
будь-яких клопотань не заявляли, хоча
були належним чином повідомлені про
час та місце судових засідань по даній
справі, про що свідчать наявні в
матеріалах справи відповідні поштові
повідомлення та розписки про вручення
їм ухвал та повісток про призначення
слухання справи, копій позовної заяви
МП «Південний Буг» з додатками до неї
та копій уточнення МП «Південний Буг»
до позовної заяви.

Відповідач-1 - ОСОБА_2, та його
представники в судове засідання 25.12.2013
року не з'явилися, хоча були належним
чином повідомлені про час та місце
судового засідання, що підтверджується
звукозаписом судового засідання 13.12.2013
року, на якому була присутня
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5, та
довідковим листом про призначення
розгляду справи № 495/8837/13-ц на 25.12.2013
року о 14:30 год., який підписаний
представником МП «Південний Буг» -
Байрамовою І.Г., та представником
ОСОБА_2 - ОСОБА_5

В свою чергу, представником ОСОБА_2 -
ОСОБА_5, надіслано до суду факсограму з
заявою про перенесення судового
засідання. Така заява мотивована тим,
що у засіданні суду, призначеному на
25.12.2013 року, ОСОБА_5 не зможе приймати
участь у зв'язку з участю в якості
представника ОСОБА_6 в апеляційному
суду Одеської області у справі №
1512/5456/2012 (головуючий суддя Оверіна О.В.)
та в якості представника ОСОБА_7 в
Одеському апеляційному господарському
суді у справі №5017/2714/2012 (головуючий
суддя Сидоренко М.В.). Слухання вказаних
справ призначено на 25.12.2013 року. До
заяви додано копії відомостей про
призначення слухання справ з
Офіційного веб-порталу «Судова влада
України» та копія довіреності ОСОБА_2

Між тим, суд вважає, що така заява
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, про
перенесення судового засідання
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

По-перше, представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5,
не додано до заяви про перенесення
судового засідання доказів, які
свідчать про те, що вона дійсно є
представником ОСОБА_6 та ОСОБА_7
(довіреність, доручення, ордер, договір
тощо).

По-друге, згідно із довіреністю № 1056
від 17.10.2013 року, вона видана ОСОБА_2 для
представлення його інтересів на трьох
осіб: ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9. Крім
того, у ОСОБА_2 є ще один представник -
ОСОБА_10, про що свідчить витяг з
договору про надання правової допомоги
№ 108/13 від 18.10.2013 року та ордер на
надання правової допомоги серії ОД №
192695 від 04.11.2013 року. Отже, в судовому
засіданні по даній справі крім ОСОБА_5
мають право приймати участь
безпосередньо сам ОСОБА_2 або три його
інші представники ОСОБА_8, ОСОБА_9 чи
ОСОБА_10 Але ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_8, ні
ОСОБА_9, ні ОСОБА_10 в судове засідання не
з'явилися та будь-яких клопотань не
заявляли, хоча, як було вище зазначено,
були належним чином повідомленні про
час та місце розгляду справи.

По-третє, з дій ОСОБА_2 та його
представників вбачаються дії щодо
затягування судового процесу та не
бажання навіть для початку розгляду
справи по суті, про що свідчать тричі
заявлені до суду необґрунтовані
клопотання про перенесення слухання
справи та заявлення інших
безпідставних клопотань.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 157 цього
Кодексу, у разі першої неявки в судове
засідання сторони або будь-кого з інших
осіб, які беруть участь у справі,
оповіщених у встановленому порядку про
час і місце судового розгляду, якщо
вони повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

Згідно із ст.157 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більше
як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми
чинного законодавства та ті факти, що
Відповідач-2 - ВК Шабівської СР, та третя
особа - РС Б-Дністровського МУЮ в судові
засідання 29.11.2013 року, 13.12.2013 року та
25.12.2013 року не з'явилися, будь-яких
клопотань не заявляли, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце проведення судових засідань,
відповідач-1 - ОСОБА_2, та його
представники в судове засідання 25.12.2013
року не з'явилися та їх причини неявки
не визнані судом поважними, строк
розгляду справи, відповідно до ст.157
Цивільного процесуального кодексу
України, закінчується і ніхто із сторін
не заявив клопотання про його
подовження, суд вважає за можливе і
необхідне, розглянути справу без
участі ВК Шабівської СР, РС
Б-Дністровського МУЮ та ОСОБА_2 або їх
представників, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представника
позивача, суд дійшов до наступних
висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, МП «Південний Буг» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 та ВК
Шабівської СР за участю третьої особи
РС Б-Дністровського МУЮ про скасування
права власності.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право власності є
непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 та ч.1 ст.317
Цивільного кодексу України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, згідно із договором оренди
від 16.05.2001 року, укладеному між МП
«Південний Буг» та
Білгород-Дністровською міською радою,
МП «Південний Буг» є орендарем
земельної ділянки, площею 1,3068 га, що
розташована на Будакській косі
Б-Дністровського району Одеської
області біля смт. Затока.

На території вказаної земельної
ділянки розташовані об'єкти
нерухомості бази відпочинку МП
«Південний Буг», що належать МП
«Південний Буг» на праві власності
згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 07.05.2007 року, про що
свідчить витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданий КП
«Б-Дністровське БТІ» 17.10.2007 рок за №
16316551.

Протоколом зборів засновників МП
«Південний Буг» № 2 від 06.04.2007 року
вирішено, у зв'язку із заборгованістю
по заробітній платі перед директором
МП «Південний Буг» ОСОБА_2 передати
недобудовану двохповерхову будівлю,
яка знаходиться на території Бази
відпочинку «Південний Буг», згідно
балансової вартості 6200 грн.

Наказом ВПА
«Хмельницькоблагрошляхбудсервіс» № 13
від 10.04.2007 року було передано в рахунок
заборгованості по заробітній платі
директору б/в «Південний Буг»
незакінчену двоповерхову будівлю,
згідно балансової вартості 6200 грн.

Розпорядженням Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації від
11.04.2008 року ОСОБА_2 наданий дозвіл на
проведення проектно-вишукувальних
робіт з добудови незавершеної будівлі
літ. «У».

За договором суборенди земельної
ділянки укладеного між МП «Південний
Буг» та ОСОБА_2 у дострокове
користування на умовах суборенди за
період з 01.01.2008 року по 17.05.2026 року була
передана земельна ділянка площею 0,035
га, за цільовим призначенням -
облагородження та для задоволення
потреб громадян з відпочинку та
організації громадського харчування.

В травні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом до Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації за
участю третьої особи МП «Південний
Буг» про визнання права власності на
будівлю - спальний корпус «У»,
загальною площею 123,33 кв.м.,
розташованого на АДРЕСА_1.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 29.01.2010 року позов ОСОБА_2 до
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації за участю
третьої особи МП «Південний Буг» про
визнання права власності на будівлю -
задоволено. Визнано право власності за
ОСОБА_2 на спальний корпус «У»,
загальною площею 194,8 кв.м.,
розташованого на АДРЕСА_1.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 04.04.2011 року були внесенні уточнення,
що право власності за ОСОБА_2 визнано на
спальний корпус «У», загальною площею
194,8 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

12.05.2011 року Білгород-Дністровською
районною державною адміністрацією
видано розпорядження № 414/А-2011 «Про
присвоєння адреси будівлі спального
корпусу, розташованої на території
Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, яка належить
громадянину ОСОБА_2».

17.06.2011 року ОСОБА_2 звернувся до ВК
Шабівської СР з заявою про видачу
свідоцтва про право власності на
будівлю спального корпусу, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

24.06.2011 року ВК Шабівської СР виніс
рішення № 149/2011, яким вирішив:

- оформити право власності гр. ОСОБА_2 на
будівлю спального корпусу літ. «У», яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
замість рішення суду від 29.01.2010 року та
ухвали від 04.04.2011 року;

- видати ОСОБА_2 свідоцтво про право
власності на будівлю спального корпусу
літ. «У», яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 замість рішення суду від 29.01.2010
року та ухвали від 04.04.2011 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 14.08.2013 року рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 29.01.2010 року скасовано та прийнято
нове рішення. У задоволенні позову
ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації за
участю третьої особи МП «Південний
Буг» про визнання права власності на
будівлю - відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення № 149/2011 від 24.06.2011 року прийнято
ВК Шабівської СР на підставі заяви
ОСОБА_2, рішення суду від 29.01.2010 року,
ухвали суду від 04.04.2011 року,
розпорядження Б-Дністровської РДА від
12.05.2011 року № 414/А-2011, договору суборенди
земельної ділянки від 10.01.2008 року та
технічного паспорту.

Згідно із п. 8.1 «Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно», затвердженого Наказом
Міністерства Юстиції України 07.02.2002
року оформлення права власності на
нерухоме майно проводиться з видачею
свідоцтва про право власності за
заявою про оформлення права власності
на нерухоме майно органами місцевого
самоврядування: Фізичним та юридичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна, за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, та
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
основи містобудування», забудова
земельних ділянок, що надаються для
містобудівних потреб, здійснюється
після виникнення права власності чи
права користування земельною ділянкою
у порядку, передбаченому законом та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт.

Згідно із ст.9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», будівництво
(нове будівництво, реконструкція та ін.)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку,
визначеному Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що право на забудову
земельної ділянки реалізується її
власником або користувачем за умови
використання земельної ділянки
відповідно до вимог містобудівної
документації.

Проектування та будівництво об'єктів
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку:

- отримання замовником або
проектувальником вихідних даних;

- розроблення проектної документації
та проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи;

- затвердження проектної документації;

- виконання підготовчих та будівельних
робіт;

- прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів;

- реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_2 в порушення вказаних норм
чинного законодавства не було
розроблено та затверджено проектну
документацію органами архітектури на
нерухоме майно та згідно з законом не
прийнято до експлуатації, в зв'язку з
чим ВК Шабівської СР не мав права
визнавати право власності на нерухоме
майно за ОСОБА_2 на спірний об'єкт.

Відповідно до умов договору суборенди
від 10.01.2008 року, укладеному між МП
„Південний Буг" та ОСОБА_2, останньому
передано в суборенду земельну ділянку,
площею 0,035 га, за цільовим призначенням
- облагородження території та
задоволення потреб громадян з
відпочинку та організації
громадського харчування.

Наведе свідчить про те, що земля не
надавалась ОСОБА_2 для будівництва
спального корпусу, в зв'язку з чим
рішенням виконкому Шабівської
сільської ради було порушено цільове
використання вказаної земельної
ділянки, що також є не законним.

Крім того, при винесенні ВК Шабівської
СР рішення від 24.06.2011 року, не надано
оцінку законності укладення договору
суборенди від 10.01.2008 року.

Згідно із ст.8 Закону України «Про
оренду землі», договір суборенди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації.

Статтею 210 Цивільного кодексу України
передбачено, що правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом, такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
право власності чи право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності або право
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

В даному випадку договір суборенди
земельної ділянки від 10.01.2008 року
укладений в простій письмовій формі,
без нотаріального посвідчення і не
зареєстрований у відділі Держкомзему.

Таким чином, договір суборенди
земельної ділянки від 10.01.2008 року
вважається не вчиненим та відповідно
не породжує ніяких прав та обов'язків.
Тобто на момент винесення рішення
виконавчого комітету про визнання
права власності на нерухоме майно за
ОСОБА_2, у останнього в користуванні
земельна ділянка не знаходилась.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу
України, суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.
Суд визнає незаконним та скасовує
нормативно-правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно із ст.393 Цивільного кодексу
України, правовий акт органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Таким чином, рішення ВК Шабівської СР
від 24.06.2011 року № 149/2011 підлягає
визнанню недійсним та скасуванню,
оскільки:

- по-перше, рішення суду першої
інстанції, яким було визнано за ОСОБА_2
право власності на спірний об'єкт,
скасовано рішенням суду апеляційної
інстанції та в позові ОСОБА_2
відмовлено;

- по-друге, ОСОБА_2 в порушення норм
чинного законодавства не було
розроблено та затверджено проектну
документацію органами архітектури на
спірний об'єкт та згідно із законом не
прийнято його до експлуатації;

- по-третє, на момент винесення рішення
виконавчого комітету про визнання
права власності на спірний об'єкт за
ОСОБА_2, у останнього в користуванні
земельна ділянка не знаходилась,
оскільки договір суборенди земельної
ділянки від 10.01.2008 року був укладений в
простій письмовій формі, без
нотаріального посвідчення і не
зареєстрований у відділі Держкомзему,
тобто такий договір є не вчиненим та
відповідно не породжував ніяких прав
та обов'язків.

- по-четверте, відповідно до умов
договору суборенди від 10.01.2008 року,
ОСОБА_2 передано в суборенду земельну
ділянку з цільовим призначенням -
облагородження території та
задоволення потреб громадян з
відпочинку та організації
громадського харчування, тобто земля
не надавалась ОСОБА_2 для будівництва
спального корпусу, в зв'язку з чим
рішенням ВК Шабівської СР було
порушено цільове використання
вказаної земельної ділянки.

Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість, правомірність та
законність позовних вимог МП
«Південний Буг», у зв'язку з чим позовна
заява МП «Південний Буг» до ОСОБА_2 та
ВК Шабівської СР за участю третьої
особи РС Б-Дністровського МУЮ про
скасування права власності підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 21, 316, 317, 319, 321, 331, 375,
376, 393 Цивільного кодексу України, ст.ст.
42, 83, 121, 125, 188, 212 Земельного кодексу
України, ст.ст. 16, 35 Закону України «Про
охорону земель», ст.ст. 12-14, 22 Закону
України «Про основи містобудування»,
ст.9 Закону України «Про архітектурну
діяльність», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 169, 157, 169,
197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Малого підприємства
«Південний Буг» до ОСОБА_2 та
Виконавчого комітету Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за участю третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про скасування права
власності - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Виконавчого комітету
Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 24.06.2011 року №149/2011,
згідно якого за ОСОБА_2 визнано право
власності на будівлю спального корпусу
літ. «У», що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Скасувати свідоцтво про право
власності на будівлю спального корпусу
літ. «У», що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_2 12.08.2011
року, зареєстроване Комунальним
підприємством «Білгород-Дністровське
бюро технічної інвентаризації», серія
ЯЯЯ № 783974.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна, а
саме спальний корпус літ. «У»,
загальною площею 194,8 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
власником якого є ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко