Справа № 1325/2-59/12
Головуючий у 1 інстанції: Строна Т. Г
Провадження № 22-ц/783/123/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого
судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Берези
В.І., Федоришина А.В.

Секретар : Гацій
І.І.

З участю: представників сторін: із
сторони позивача Шпирка О.Р., із сторони
відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Львівського
обласного спеціалізованого
ремонтно-будівельного підприємства
протипожежних робіт Добровільного
пожежного товариства України в особі
представника Л.Б.Вовчак на рішення
Турківського районного суду
Львівської області від 01 лютого 2012 року
у справі за позовом Львівського
обласного спеціалізованого
ремонтно-будівельного підприємства
протипожежних робіт Добровільного
пожежного товариства України до
Самбірського міжміського бюро
технічної інвентаризації Львівської
області, ОСОБА_6, Турківської міської
Ради Львівської області, третя особа
Турківський районний відділ Головного
управління МНС у Львівській області,
про зобов»язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Турківського
районного суду Львівської області від
01 лютого 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Забезпечення позову у вигляді заборони
ОСОБА_6 відчужувати нежиле приміщення
(будівлю) АДРЕСА_1, накладену ухвалою
Турківського районного суду
Львівської області від 04.10.2011 року
скасовано.

Рішення суду оскаржив відповідач в
особі представника Львівського
обласного спеціалізованого
ремонтно-будівельного підприємства
протипожежних робіт Добровільного
пожежного товариства України .

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає рішення суду незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального права.

Висновки суду не відповідають
обставинам справи, представлені суду
докази висвітлено однобічно на користь
відповідача ОСОБА_6

Вважає, що судом при постановленні
рішення не взято до уваги той факт, що
зарядний пункт будувався за згодою
начальника Управління державної
пожежної охорони УМВСУ у Львівській
області, на прохання керівника
Добровільного пожежного товариства на
місці колишньої зруйнованої котельні(
на залишках її фундаменту), яка була
прибудована до пожежної частини, тобто
одна стіна спільна. Будівельні роботи
виконували працівники колишньої
пожежної частини у вільний від
чергування час, в тому числі і ОСОБА_6,
який був прийнятий на роботу 01.09.1978
року.

На думку апелянта, суд неправомірно
взяв до уваги незавірену належним
чином копію документа від 18.03.1983 року
№142 про надання інформації начальнику
Турківської телефонної мережі,
оскільки цей документ не може бути
належним підтверджуючим доказом того,
що ОСОБА_6 здійснив будівництво за
власні кошти.

Незрозумілим для апелянта є той факт,
чому судом взято до уваги копію
постанови №98 від 26 квітня 1988 року про
стягнення із ОСОБА_6 20 карбованців за
порушення ст.97 КпАП УРСР «самовільне
будівництво будинків, господарських і
побутових споруд» і це вважається
прямим доказом права власності ОСОБА_6
на спірну будівлю, оскільки в цій
постанові чітко зазначено, що ОСОБА_6
працює в Турківському
районному управлінні ДПТ, тобто він був
посадовою особою ( керівником) на якого
і було накладено штраф за самовільне
будівництво зарядного пункту у зв»язку
з особливостями практики застосування
чинного на той час законодавства.

Суд не визнав та піддав сумніву всі
докази надані позивачем, а також
критично оцінив показання свідка
ОСОБА_8

Вважає, що висновки суду не
відповідають встановленим обставинам
справи. Просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове по суті позовних
вимог.

Заслухавши пояснення позивача
представника позивача Шпирки Р.О. на
підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення з приводу
апеляційної скарги представника
відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчивши
матеріали цивільної справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що відповідачем по справі
ОСОБА_6 в 1988 році на земельній ділянці,
що належить Турківській міській Раді в
АДРЕСА_1 самовільно побудовано нежиле
приміщення для власних потреб.
Самовільно побудована нежитлова
будівля знаходиться на місці
колишнього зарядного пункту, який був
зруйнований і списаний ще до 1983 року та
має спільну стіну із приміщенням
(адмінбудинком) Турківського РВ ГУ МНС
України у Львівській області.

05.06.2007 року Турківською міською Радою
прийнято рішення №466 про узаконення
ОСОБА_6 самовільно збудованого в 1988
році нежитлового приміщення загальною
площею 34, 0 кв.м АДРЕСА_1 (а.с.55).

Пунктом 2 зазначеного рішення
зобов»язано Самбірське МБТІ провести
реєстрацію та видати свідоцтво про
право власності на ім»я ОСОБА_6

Постановою Турківського районного
суду Львівської області від 30 вересня
2013 року відмовлено за недоведеністю
позовних вимог у задоволенні позову
Львівського обласного СРБППР ДПТУ до
ОСОБА_6, Турківської міської Ради
Львівської області, треті особи: 28
Державна пожежно-рятувальна частина
ГУДСУ у Львівській області та
Самбірське МБТІ «Про визнання
незаконним та скасування рішення
Турківської міської Ради Львівської
області №466 від 05.06.2007 року.

За таких обставин , колегія суддів
вважає, що відсутні правові підстави
зобов»язувати Самбірське МБТІ вчиняти
дії по скасуванню запису у державному
реєстрі нерухомого майна за ОСОБА_6 як
власником нежитлового приміщення
площею 34,0 кв.м. у м.Турка та
зобов»язувати Самбірське МБТІ внести
запис про реєстрацію права власності
на спірне нерухоме майно за позивачем.

Відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 328 ЦК України зазначає, що право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.331 ЦК України якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Враховуючи те, що спірне нежитлове
приміщення побудоване ОСОБА_6 на
земельній ділянці розпорядником якої є
міська Рада яка у відповідності до ст.12
наділена повноваженнями
розпоряджатися землями територіальних
громад та яка і прийняла рішення про
визнання за останнім права власності
на нежитлову будівлю, відтак відсутні
підстави для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду .

Рішення суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Львівського обласного
спеціалізованого
ремонтно-будівельного підприємства
протипожежних робіт Добровільного
пожежного товариства України за
довіреністю Л.Б.Вовчака відхилити.

Рішення Турківського районного суду
Львівської області від 01 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді:
В.І.Береза

А.В.Федоришин