Справа № 427/7375/13-ц
Провадження № 2/427/2488/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2013 року

Свердловський міський суд
Луганської області у складі:

головуючого судді Бабенко С.Ш.,

при секретарі Пархоменко Є.В.,

розглянувши у судовому засіданні у
залі суду міста Свердловська
Луганської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із дійсним
позовом в якому вказує, що вона мешкає
та зареєстрована в АДРЕСА_1, разом із
малолітніми дітьми ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

16.06.2013 року відповідач ОСОБА_2,
знаходячись у нетверезому стані,
незаконно вірвався до будинку де вона
мешкає, при цьому значно пошкодив
вхідні двері та вибив шибки з двох
міжкімнатних дверей, в результаті чого
двері втратили належний зовнішній
вигляд. Крім цього, своєю поведінкою
відповідач налякав позивача та її
малолітніх дітей, оскільки вчинив
сварку, причинивши психологічну травму
позивачу.

Про хуліганські дії відповідача
позивач заявила до міліції, де відносно
нього було складено протокол про
адміністративне правопорушення за
ст.173 КупАП, а також за її зверненням
депутат Бірюковської сільської ради
Дебов І.Ю. зафіксував факт пошкодження
дверей, про що склав відповідну
довідку. Добровільно відшкодувати
заподіяну матеріальну та моральну
шкоду відповідач відмовився. За
спричиненні незручності, душевні
страждання та матеріальну шкоду за
пошкодження дверей вважає необхідним
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 7000 грн та моральну
шкоду в розмірі 20000 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач просить
суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь
матеріальну та моральну шкоду
спричинену хуліганськими діями у
твердій грошовій сумі 27000 грн, а саме
матеріальну шкоду у розмірі 7000 грн та
моральну шкоду - 20000 грн., а також
понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
пояснила, що 16.06.2013р. приблизно 23 г її
колишній знайомий відповідач ОСОБА_2
приїхав до будинку, який знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, де вона мешкає
разом із своїми малолітніми дітьми.
ОСОБА_2 почав стукати у двері і кликати
її вийти на вулицю, зрозумівши, що він
знаходиться у стані алкогольного
сп'яніння вона відмовилась виходити,
про що йому повідомила, але останній не
заспокоювався, вибив двері і увірвався
до будинку, налякавши її та дітей.
Злякавшись вона вибігла з будинку та
побігла викликати міліцію, яка
приїхала приблизно через 5 хвилин та
співробітники міліції склали відносно
відповідача протокол про
адміністративне правопорушення.
Постановою суду відповідач був
притягнутий до відповідальності і на
останнього було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. Будинок, в якому вона проживає,
і де відбувся виниклий конфлікт, та де
були пошкоджені двері, належить її
батьку, але з 2008р. проживає в ньому вона,
оскільки батько проживає за іншою
адресою.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов не визнав, вважає його таким, що
не підлягає задоволенню, зазначив, що
двері в будинку він не пошкоджував,
скандал не вчинював, тому
відшкодовувати нічого не буде.
Постанову про притягнення його до
адмінвідповідальності за ст.173 КУпАП у
зв'язку з порушенням громадського
порядку відносно позивача саме в цей
час він не оскаржував.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні при дослідженні
справи про адміністративне
правопорушення №427/5282/13п, встановлено,
що постановою Свердловського міського
суду Луганської області від 22.07.2013р.
ОСОБА_2 було притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.173 КУпАП і на нього накладено штраф у
розмірі 51 грн, за те, що 16.06.2013р.
приблизно о 22 г ОСОБА_2, знаходячись за
адресою: АДРЕСА_2, влаштував скандал,
чим порушив громадський порядок та
спокій громадян.

Крім того, в матеріалах справи є
пояснення відповідача ОСОБА_2 де він
зазначив, що він дійсно 16.06.2013р.
приблизно о 22 г приїхав до будинку
ОСОБА_1, де стукав у двері будинку та
намагався викликати останню для
розмови.

Відповідно до ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарський або
адміністративній справі, що набрали
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тобто, суд вважає доведеним факт
того, що 16.06.2013р. між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 відбувся
конфлікт, в ході якого останній вчинив
дрібне хуліганство.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

На підтвердження заявлених позовних
вимог матеріального характеру ОСОБА_1
надала суду товарні чеки №7123423 і №7123443
ПП «ОСОБА_5» про вартість металевої
вхідної двері, об наличнику «Ольха»,
лутки «Ольха» та двері «Софії», але суд
вважає неможливим прийняти ці докази
належними, оскільки в товарних чеках в
графі «покупець» не зазначено
прізвище, ім'я та по батькові покупця
ОСОБА_1 Крім того, позивачем у своїх
поясненнях суду було зазначено, що
будинок належить на праві приватної
власності не їй, а її батькові, тому суд
вважає, що саме у нього є право
звернення до суду за захистом свого
права на пошкоджені відповідачем речі.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Задовольняючи вимоги позивача в
частині стягнення моральної шкоди
частково, в сумі 1000 грн, суд виходить з
того, що в результаті неправомірних дій
ОСОБА_2, позивачу були спричинені
моральні страждання у зв'язку з
порушенням звичайного для неї
душевного стану і способу життя,
оскільки відповідач злякав ОСОБА_1 та
її малолітніх дітей, через що вона
декілька днів відчували стрес.

В матеріалах справи містяться
квитанції про сплату судового збору
(а.с.2,11), відповідно до яких ОСОБА_1 при
зверненні до суду сплатила судовий
збір у розмірі 270 грн та 74,10 грн, але
враховуючи те, що суд позов судом
задоволено частково, лише на суму
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1000 грн, тому відповідно до ст.88
ЦПК України судові витрати повинні
бути стягнені пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог у розмірі
4,25 грн.

На підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України,
керуючись ст.ст. 1,3,6-10,11,60,61,88,213-215,218,294
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду, спричинену внаслідок
вчиненого дрібного хуліганства, у
розмірі 1000 грн, сплачену суму судового
збору у розмірі 4,25 грн, а всього на
загальну суму 1004,25 грн (одна тисяча
чотири грн 25 коп).

У решті заявлених позовних вимог
відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення
ухвалені в нарадчий кімнаті та
проголошені у судовому засіданні
10.12.2013р. Рішення суду у повному обсязі
складено 10.12.2013р.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
С.Ш.Бабенко