Справа №327/480/13-ц
Провадження №2/327/191/2013
ЗА О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Розівський районний суд
Запорізької області у складі:
судді
при секретарі судового
засідання                    Захарен
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Розівського районного
суду Запорізької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та стягнення грошових
коштів на утримання неповнолітньої
дитини (аліментів), -
26 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогою
про розірвання шлюбу, який було
зареєстровано між сторонами 24 березня
2007 року у Острівецькій сільській раді
Уманського району Черкаської області,
актовий запис №01. Позивач вказала, що
від шлюбу сторони мають одну спільну
неповнолітню дитину – сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вважає одруження
з відповідачем невдалим через те, що
чоловік не турбувався про створення
нормальних сімейних стосунків, не дбав
про матеріальне забезпечення,
взаємоповагу один до одного та
виховання сина, систематично
влаштовував сварки, зловживав
спиртними напоями. З травня 2011 року
сторони фактично припинили шлюбні
відносини та з вказаного часу
проживають окремо, оскільки відповідач
повернувся до місця свого попереднього
проживання – помешкання матері. За
таких обставин ОСОБА_1 вимушена була
звернутися до суду із відповідним
позовом, посилаючись на те, що подальше
спільне життя з відповідачем і
збереження шлюбу є неможливим.
Разом з тим, позивач ОСОБА_1 у заяві
вказала, що після припинення шлюбних
стосунків з ОСОБА_3, їх спільна дитина
продовжує проживати разом з нею та
знаходиться на її утриманні,
відповідач добровільно матеріальної
допомоги на утримання сина не надає,
угоди про добровільну сплату аліментів
між сторонами не досягнуто, у зв’язку з
чим позивач просить суд ухвалити
рішення, яким стягнути з відповідача
ОСОБА_3 на її користь аліменти в розмірі
1/4 частини його заробітку (доходу) на
утримання неповнолітньої дитини, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Крім того, у заяві позивач просить
стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму
понесених нею судових витрат.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги по тих
підставах, які нею були вказані в заяві,
надала відповідні пояснення, просила
задовольнити позов. Разом з тим, ОСОБА_1
заперечувала проти надання подружжю
строку для примирення.

Позицію позивача в судовому засіданні
підтримав її представник ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з’явився, хоча про час і місце його
проведення повідомлений належним
чином, причини своєї неявки судові не
повідомив, клопотання про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
без його участі не заявив.

За таких обставин, зі згоди позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України).

Суд, з’ясувавши позицію позивача у
справі та її представника, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
надавши їм належну оцінку, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб встановлено, що
сторони зареєстрували шлюб 24 березня
2007 року у Острівецькій сільській раді
Уманського району Черкаської області,
про що зроблено актовий запис №01.

Від даного шлюбу сторони мають спільну
неповнолітню дитину – сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про його народження.

З пояснень позивача та з матеріалів
справи встановлено, що спільне життя
подружжя не склалося та виявилося
невдалим через те, що відповідач не
турбувався про створення нормальних
сімейних стосунків, не дбав про
матеріальне забезпечення,
взаємоповагу один до одного та
виховання сина, систематично
влаштовував сварки, зловживав
спиртними напоями. Вказане призвело до
того, що з травня 2011 року сторони
фактично припинили шлюбні відносини та
з вказаного часу проживають окремо,
відповідач повернувся до місця свого
попереднього проживання – помешкання
матері. Разом з тим встановлено, що
після припинення шлюбних відносин
неповнолітня дитина залишилась
проживати разом з позивачем та
перебуває на її утриманні. Відповідач
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, хоча зобов’язаний та має
можливість надавати таку допомогу.
Разом з тим, відповідач інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
батьків, дружини, дітей на утриманні не
має.

Згідно положень статті 111 Сімейного
кодексу України (далі – СК України) суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

У судовому засіданні позивач не
виявила бажання зберегти подружні
відносини, заперечувала проти надання
подружжю строку для примирення.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач ОСОБА_3 заперечень проти
позову з посиланням на відповідні
докази не надав, клопотань про надання
судом строку сторонам для примирення
не заявляв.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За такої сукупності обставин у справі
суд дійшов висновку, що причини, які
спонукали позивача ОСОБА_1 на
розірвання шлюбу, є обґрунтованими,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу між ними є неможливим,
воно суперечить інтересам одного з
подружжя.

Згідно положень ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв’язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 як особа, яка змінила
своє прізвище у зв’язку з реєстрацією
шлюбу, в судовому засіданні просила
залишити їй після розірвання шлюбу
прізвище «Проценко».

Виходячи з наведеного, суд вважає за
необхідне після розірвання шлюбу
ОСОБА_1 залишити прізвище «Проценко».

Крім того, відповідно до ст.51
Конституції України та ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх повноліття, що дає підстави суду для
стягнення з відповідача ОСОБА_3 коштів
на користь позивача ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини.

Оскільки позов задоволено, то суд, у
відповідності з вимогами,
передбаченими статтею 88 ЦПК України,
має підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача
понесених судових витрат в сумі 229 грн.
40 коп., а саме, в межах суми сплаченого
судового збору при пред’явленні
позову до суду за вимогою про
розірвання шлюбу, а також для стягнення
з відповідача на користь держави
судових витрат в сумі 229 грн. 40 коп. за
вимогою про стягнення аліментів, від
сплати якого позивач звільнена.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.51 Конституції України,
стст.24,110-112,180-183 СК України,
стст.10,11,60,88,209,212-215, 224-226, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК
України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, яка
народилась 29 березня 1976 року в смт
Розівка Розівського району
Запорізької області, та ОСОБА_3, який
народився 07 вересня 1980 року в с
Острівець Уманського району
Черкаської області, зареєстрований у
Острівецькій сільській раді
Уманського району Черкаської області,
актовий запис №01 від 24 березня 2007 року,
які мають одну неповнолітню дитину.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі
іменуватися цим самим прізвищем.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який
народився в с Острівець Уманського
району Черкаської області,
зареєстрований та проживає за адресою:
20363, Черкаська область, Уманський район,
с Острівець, вул. Ватутіна, б.1,
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрована та проживає за адресою:
70300, Запорізька область, Розівський
район, смт Розівка, вул.Садова, б.33,
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_2) аліменти на утримання
неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його
заробітку (доходів) щомісячно, але не
менше ніж 30 (тридцять) відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 26
листопада 2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму понесених судових витрат в
розмірі 229 (двохсот двадцяти дев’яти)
гривень 40 (сорока) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід
держави в сумі 229 (двохсот двадцяти
дев’яти) гривень 40 (сорока) копійок
(отримувач коштів: Державний бюджет
Розівського району Запорізької
області; код отримувача (код за ЄДРПОУ)
37473878; банк отримувача: УДК у
Розівському районі ГУ ДКСУ у
Запорізькій області; код банку
отримувача (МФО) 813015; рахунок
отримувача №0293; код класифікації
доходів бюджету 22030001).

Рішення допускається до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляцій скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції – Розівський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив – Розівським
районним судом Запорізької області, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
Т.М. Кущ

30.12.2013