22-ц/772/3727/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Прокопчук Антоніна
ВолодимирівнаКатегорія: 27Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

Суддів: Стеблюк
Л.П., Нікушина В.П.

при секретарі:
Іщук О.В.

за участю позивача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу на договором позики, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Вінницького міського суду від 15 жовтня
2013 року, -

В с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики, посилаючись
на те, що 21.09.2012 року відповідач позичив
у нього 19537,50 грн. та зобов'язався їх
повернути за першою вимогою, про що
написав розписку. Проте, після
пред'явлення вимоги 13.07.2013 року, борг до
цього часу йому не повернув і взяті на
себе зобов'язання не виконав, тому
просив стягнути з відповідача 19537,50 грн.
боргу.

Рішенням Вінницького міського суду від
15.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 борг в сумі 19537,50 грн. та судовий
збір в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати через
порушення судом норм матеріального
права, а по справі ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити.
Зазначив, що суд не врахував того, що
гроші він не позичав, а отримав від
позивача товар - сигарети на
вищевказану суму. Також суд не звернув
уваги на те, що він, за вказівкою
позивача, перераховував гроші на
картковий рахунок ОСОБА_4, яка в
судовому засіданні допитана не була.
Крім того, до матеріалів справи не було
залучено його записів про повернення
боргу, що підписані ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, осіб ,що
беруть участь в справі, перевіривши
матеріали справи, рішення суду та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
відхиленню з огляду на наступне.

За змістом ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей.
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі.
На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем грошової
суми.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. Якщо
договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення вимоги про це.

Ухвалюючи рішення про стягнення боргу
в сумі 19537,50 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що 21.09.2013 року
відповідач отримав у позивача гроші в
сумі 19537,50 грн., які зобов'язався
повернути за першою вимогою, про що
написав розписку. Проте, на письмову
вимогу повернути кошти від 13.07.2013 року,
ОСОБА_3 своє зобов'язання по поверненню
коштів не виконав, добровільно кошти
повертати відмовляється, а тому права
ОСОБА_2 підлягають захисту шляхом
стягнення коштів.

Суд вірно встановив обставини по
справі ,належним чином перевірив їх
доказами ,які оцінив відповідно до
ст.212 ЦПК України, правильно визначив
спірні правовідносини та правові норми
,що їх регулюють та дійшов до
обґрунтованого висновку про
необхідність стягнення суми боргу з
відповідача.

Доводи скарги щодо неврахування судом
неотримання відповідачем 19537,50 грн. від
ОСОБА_2, а отримання товару у вигляді
цигарок на цю суму, є безпідставними,
так як згідно розписки ОСОБА_3 отримав
від позивача саме грошові кошти на суму
19537,50 грн.

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги про погашення
відповідачем боргу шляхом
перерахування коштів на рахунок
ОСОБА_4, оскільки такі умови повернення
коштів розпискою не передбачені, а
докази наявності вимоги позивача
повернення боргу саме таким шляхом
ОСОБА_3 не надані та в матеріалах справи
відсутні.

Доводи скарги про безпідставне
незалученням судом до матеріалів
справи в якості доказів записів
відповідача про повернення боргу, що як
він вказує підписані ОСОБА_2, є
необґрунтованими. Дані цих записів, що
вказують на нібито повернення боргу,
категорично заперечуються позивачем,
викликають сумнів в їх достовірності,
не узгоджуються з іншими матеріалами
справи, а тому не можуть бути належними,
допустимими і достатніми доказами
підтвердження факту повернення боргу.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи і вимогам закону, постановлене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від
15 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: