Справа №
Провадження № 2/163/414/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 грудня 2013 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої судді - Гайдук
А.Л.

при секретарі - Федчишин
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Хворостівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до Хворостівської сільської
ради Любомльського району Волинської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за заповітом.
Позовні вимоги мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4,
після смерті якої відкрилась спадщина
на нерухоме майно, яке складається з
житлового будинку та господарських
споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1. За
життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе
приналежне їй майно заповіла позивачу
ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 Крім
цього, обов'язкову частку в спадковому
майні після смерті ОСОБА_4 мав син
спадкодавця - відповідач ОСОБА_3
Оскільки відповідач ОСОБА_2 в
нотаріальному порядку засвідчив свою
відмову від спадкового майна на
користь позивача, а відповідач ОСОБА_3 у
встановлені строки спадщину не прийняв
та в нотаріально посвідченій заяві
заявив про те, що з заявою про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини до суду звертатись
не буде, тому спадкове майно після
смерті ОСОБА_4 успадковується лише
позивачем, яка спадщину прийняла
своїми фактичними діями, оскільки
разом проживала зі спадкодавцем на
день смерті останньої. Позивач
звернулась до нотаріуса із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на вищевказане нерухоме
майно, однак у вчиненні даної
нотаріальної дії їй було відмовлено з
причини відсутності
правовстановлюючих документів, що
підтверджують право власності
спадкодавця на вказане спадкове
домоволодіння. З викладених підстав
позивач просила визнати за нею право
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач подала в канцелярію суду заяву
про розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала, та просила
позов задовольнити. Не заперечила
проти заочного розгляду справи.

Від Хворостівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області надійшла заява від 25.12.2013 року
за вих. № 253, відповідно до якої з
заявленим позовом сільська рада
погодилась та просила справу
розглядати у відсутності представника
сільської ради.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи, відповідно до вимог
ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове

засідання не з'явились, заяв чи
клопотань щодо суті позову та
процедури його розгляду, в тому числі
про відкладення, не подали.

За таких обставин суд провів заочний
розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом
Хворостівської сільської ради
Любомльського району Волинської
області 12.12.2012 року, вбачається, що
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі
Хворостів Любомльського району
Волинської області (а.с.11).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З копії заповіту, посвідченого
Хворостівською сільською радою
Любомльського району 12.01.1994 року,
встановлено, що ОСОБА_4 на випадок своєї
смерті все приналежне їй майно
заповіла позивачу ОСОБА_1 та
відповідачу ОСОБА_2. Даний заповіт не
скасований і не змінений (а.с.15).

Відповідно до ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Позивачем у позовній заяві зазначено,
що відповідач ОСОБА_3 має право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_4, а тому, незважаючи на
відсутність у справі будь-яких
письмових доказів на ствердження даної
обставини, суд приймає твердження
позивача до уваги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві із часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь іншого спадкоємця за
заповітом.

З копії заяви відповідача ОСОБА_2, яка
посвідчена Берестівською сільською
радою Артемівського району Донецької
області 19.11.2013 року, слідує, що він, як
спадкоємець за заповітом після смерті
матері ОСОБА_4, пропустив встановлений
строк для прийняття спадщини, питання
про його продовження ставити не буде та
відмовився від належної йому частки на
користь позивача ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено
шестимісячний строк для прийняття
спадщини, який починається з часу
відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 пропустив
встановлений шестимісячний строк для
прийняття спадщини та відповідно до
копії заяви, посвідченої приватним
нотаріусом Ковельського міського
нотаріального округу Волинської
області ОСОБА_5 22.10.2013 року, ставити
питання і звертатися до суду з заявою
про продовження даного строку не буде
(а.с.14).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 на час
відкриття спадщини проживала разом із
спадкодавцем доводиться довідкою,
виданою Хворостівською сільською
радою Любомльського району 23.09.2013 року
за № 388, з якої слідує, що разом з ОСОБА_4
по АДРЕСА_1 постійно проживала і була
зареєстрована її дочка ОСОБА_1, яка і на
даний час там проживає (а.с.8).

З копії матеріалів спадкової справи №
34/2013 до майна померлої ОСОБА_4
вбачається, що інших спадкоємців, які б
претендували на спадкове майно після
смерті останньої, немає (а.с.39-52).

Згідно п.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 року № 296/5,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Постановою Любомльської державної
нотаріальної контори Волинської
області від 26.11.2013 року № 759/02-31 позивачу
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове нерухоме майно (а.с.9).

Право спадкодавця ОСОБА_4 на зазначене
нерухоме майно доводиться довідкою,
виданою Хворостівською сільською
радою Любомльського району 23.09.2013 року
за № 388, та витягом з погосподарської
книги № 2 за 2012 рік Хворостівської
сільської ради Любомльського району,
відповідно до яких по особовому
рахунку НОМЕР_2 будинок з надвірними
будівлями і спорудами, які знаходяться
в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 (а.с. 7, 8).

У відповідності до ст. 346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Реєстраційна служба Любомльського
районного управління юстиції
Волинської області своїм рішенням №
9673070 від 27.12.2013 року щодо отримання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно за
результатом розгляду запиту,
повідомила про відсутність записів
щодо об'єкта, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56, 57).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Комплексним висновком
відповідності державним будівельним,
санітарним, протипожежним нормам,
містобудівній документації, правилам
забудови, земельному та
природоохоронному законодавству
стверджено факт відповідності
нерухомого майна: раніше побудованого
житлового будинку, погрібу, прибудови,
сараю, дворової вбиральні, сараю,
огорожі, колодязя, які знаходяться по
АДРЕСА_1 та їх придатність до
експлуатації, а будинку - для
проживання. Рішенням комісії
рекомендовано позивачу ОСОБА_1
узаконити вказане спадкове нерухоме
майно (22-25).

Статтею 392 ЦК України установлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні
обставини, на які позивачка
покладається як на підставу своїх
вимог, у зв'язку із визнанням позову суд
вважає доведеними.

Таким чином, з'ясовані по справі
обставини дають підстави для визнання
за позивачем права власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_4

Керуючись ст. 15, 61, 197, 212, 213, 214, 215, 224-226
ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328,
346, 392, 1223, 1268, 1269, 1270, 1274 ЦК України, суд,
-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за заповітом,
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно, яке
знаходиться по АДРЕСА_1 і відповідно до
технічного паспорта, виданого КП
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» 30.05.2013 року,
складається з житлового будинку А-1,
погріба з шийкою - П-1, прибудови - а,
сараю Б -1, вбиральні - в, сараю Д-1,
огорожі - 1, колодязя - к.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Любомльський районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук