Справа № 755/8115/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" вересня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Вернидубова
Я.І.

при секретарі - Базюнь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Міська
страхова компанія» про відшкодування
збитків, завданих в результаті ДТП,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Міська страхова компанія»
про відшкодування збитків, завданих в
результаті ДТП, мотивуючи свій позов
тим, що 05 грудня 2011 року на бул.
Верховної Ради в м. Києві сталася ДТП з
вини водія ОСОБА_2, керуючого
автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер
НОМЕР_1 ,який грубо порушив правила
дорожнього руху, в наслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем
"Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_2.
Просить стягнути з відповідача ПАТ
«Міська страхова компанія» на його
користь 57500,00 грн. матеріальної шкоди,
10000,00 моральної шкоди та судові витрати
у розмірі 804,41 грн.

В судове засідання представник
позивача подав заяву, в якій просить
суд розглянути справу у його
відсутність, заявлені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, проти
постановлення по справі заочного
рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
грудня 2011 року на бул. Верховної Ради в
м. Києві сталася ДТП між автомобілем
«ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем
"Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_2, чим
були спричинені значні механічні
пошкодження.

Вина ОСОБА_2 в даній ДТП
підтверджується постановою
Деснянського районного суду м. Києва
від 23 грудня 2011 року (а.с.8).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до Висновку експертного
дослідження №237 від 14.12.2011р.
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля "Mitsubishi", реєстраційний номер
НОМЕР_2, складає 75 511,97 грн. (а.с.9-11).

Крім того, позивачем, з метою збирання
доказів розміру завданої шкоди, було
замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження.
Вартість послуг експерта
автотоварознавця з визначення
матеріального збитку становить 500,00
грн. 28 грудня 2011 року ОСОБА_2 частково
відшкодував завдані позивачу збитки в
розмірі 25 000,00 грн.

У статті 22.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" зазначено: "При настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи."

Ліміт відповідальності по полісу
АА/0333359 становить 50 000,00 грн. з франшизою
0,00 грн., тобто страхова компанія має
відшкодувати 50 000,00 грн.

Під час намагань врегулювати
зазначений спір, було встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована в компанії
ПрАТ "Міська страхова компанія". 12.01.2012
року позивач подав заяву та усі
необхідні до ПрАТ "Міська страхова
компанія" для виплати страхового
відшкодування.

В порушення строків, передбачених ЗУ
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховик так і не виплатив
страхове відшкодування. Скарги до
державних наглядових органів
результату не дали.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування з
вини страховика особі, яка має право на
отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

З 23.03.2012 року облікова ставка НБУ
становить 7,5 % річних.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
розрахунок пені матиме наступний
вигляд:

50 000,00 грн. х (7,5 х 2)% = 7 500,00 грн.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування, збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін на інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, в
тому числі, моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Згідно абз. 2 п. 5 Постанови Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 р. -
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до роз'яснення в п. 3 та п.5
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 4 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", передбачено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань.
Моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Згідно із ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини юридичної або фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим, позивач не надав суду
достатніх доказів в обґрунтування
правомірності своїх вимог щодо
відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Міська
страхова компанія» про відшкодування
збитків завданих в результаті ДТП
підлягають частковому задоволенню.

В порядку ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
575,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
1166, 1194, 1187 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Міська
страхова компанія» про відшкодування
збитків завданих в результаті ДТП-
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Міська страхова компанія»
на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн.
матеріального збитку, 7 500,00 грн. пені, а
всього 57500( п'ятдесят сім тисяч п'ятсот )
гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Міська страхова компанія»
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 575,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Дніпровський районний суд
м. Києва. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я