Справа № 1523/2486/2012р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

27.08.2013 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Рені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, у судове засідання не з'явились,
надали до суду заяви, в яких зазначили,
що позовні вимоги визнають в повному
обсязі, просили розглянути справу за їх
відсутності.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій вказав, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, просить суд розглянути справу
за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом в ході судового розгляду справи
були дослідженні наступні документи:
копія паспорту громадянина України -
ОСОБА_4, серії НОМЕР_1; копія паспорту
громадянина України - ОСОБА_3, серії
НОМЕР_2; копія паспорту громадянина
України - ОСОБА_2, серії НОМЕР_3; копія
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, складений 28.02.200р.;
копія паспорту громадянина України -
ОСОБА_1, серії НОМЕР_4; копія свідоцтва
про смерть ОСОБА_5, серії НОМЕР_5; копії
ощадних книжок; копія будинкової книги
прописки громадян у житловому будинку
АДРЕСА_1; копія рішення Ренійської
міської ради № 181 від 30.06.2000р.; копія
свідоцтва про право приватної
власності на забудови № 587 від 26.07.2000р.;
копія акту прийому в експлуатацію
закінченого будівництвом житлового
будинку та господарських побудов від
21.06.2000р.; заява відповідачів про
розгляд справи у їх відсутності від
23.07.2013р. за вх. № 5610; заява ОСОБА_1 від
23.07.2013р. за вх. № 5611; квитанція про
судового збору.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
його смерті відкрилась спадщина, у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та
банківських вкладів в Ощадбанку по
рахункам НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9.
Під час життя ОСОБА_5 будь-яким чином не
розпорядився належним йому майном,
заповіту не залишив, тому спадкоємство
здійснюється за законом. Спадкоємцями
першої черги є позивач та відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, (діти спадкодавця) та
відповідач ОСОБА_2 (дружина
спадкодавця). Інших спадкоємців, які б
мали право на обов'язкову частку у
спадщині, немає. Відповідачі по справі
не претендують на спадщину й не проти
щоб позивач визнала за ним право
власності на спадкове майно. Після
смерті ОСОБА_5 ніхто із спадкоємців до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини не звертався. У
встановлений законодавством 6-місячний
термін для прийняття спадщини позивач
не звернувся із заявою про прийняття
спадщини до нотаріуса, оскільки йому
було відомо про те, що нотаріусу
потрібно надати витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно, якого у
нього не було оскільки за життя батько
не встиг внести в електронний реєстр
прав нерухомості будинок.

На момент відкриття спадщини позивач
та відповідач ОСОБА_2 проживали разом
із спадкодавцем, факт проживання разом
із спадкодавцем на момент смерті
підтверджується реєстрацією в
будинковій книзі та в паспорті, тобто
вони прийняли спадщину шляхом вступу в
управління та володіння спадковим та
не заявили відмову від спадщини. Однак,
відповідач ОСОБА_2 не претендує на
спадщину й не заперечує проти визнання
за позивачем права власності на
спадкове майно, про що свідчить заява,
яка міститься в матеріалах справи. Факт
приналежності ОСОБА_5 житлового
будинку АДРЕСА_1, підтверджується
технічним паспортом на житловий
будинок.

З огляду на вищенаведене, позивач
вважає, що прийняв спадщину за законом,
як постійно проживаючий разом із
спадкодавцем - ОСОБА_5 на час відкриття
спадщини та який не заявив відмови від
неї.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що по справі мають місце
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням за законом.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного: ст.1216 ЦК України
визначає, що спадкоємством є перехід
прав і обов'язків (спадщини) від
фізичної особи яка померла
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК України
визначає, що спадкування здійснюється
за заповітом або за законом. Відкриття
спадщини регулюється нормою ст.1220 ЦК
України - спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку встановленого ст.1270 ЦК України
не заявив про відмову від неї.
Враховуючи, що позивач прийняв
спадщину шляхом постійного проживання
із спадкодавцем (ч.3ст.1268 ЦК України),
суд приходить до висновку про те, що
його права на спадкове майно у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1, банківських
вкладів по рахунках НОМЕР_6, НОМЕР_7,
НОМЕР_8, НОМЕР_9 в Ощадбанку, є
невизнаними. Ч.5ст.1268 ЦК України вказує,
що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Позивач та відповідачі є спадкоємцями
за законом першої черги. Відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, не заперечують
проти задоволення позовних вимог
позивача, про що свідчить заява, яка
міститься в матеріалах справи. Інших
спадкоємців, які б мали право на
обов'язкову частку у спадщині, що
передбачене нормою ст.1241 ЦК України,
немає. Після смерті ОСОБА_5 позивач
прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, оскільки постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Факт прийняття позивачем
спадщини після смерті батька, знайшли
своє належне підтвердження в ході
розгляду справи. Позивач прийняв
спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак,
не може оформити її у зв'язку із
обставинами, що не залежать від нього.
Підстав, які б не дозволяли перехід
права власності від померлого ОСОБА_5
до позивача, судом не встановлено.
Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК
України, право власності припиняється
у разі припинення юридичної особи чи
смерті власника. Право власності
ОСОБА_5 припинилось у зв'язку з його
смертю, а право власності позивача може
виникнути тільки на підставах, які не
заборонені законом, у тому числі у разі
спадкування.

Таким чином, суд вважає за можливе
визнати за позивачем право власності
на спадкове майно, яке залишилось після
смерті ОСОБА_5 у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1, банківських вкладів
по рахунках: НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8,
НОМЕР_9 в «Ощадбанку».

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст.ст. 346, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258,
1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за законом, після смерті
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.,
у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1
(окрім самовільно побудованих споруд
та будівель).

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за законом, після смерті
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.,
у вигляді банківських вкладів по
рахунках НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9
в «Ощадбанку».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков