Справа№592/7465/13-ц
Провадження №2/592/2167/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року

м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми
у складі: головуючого – судді Котенко
О.А., при секретарі – Чайка Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТП 1054»
про визнання наказу недійсним,
визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і
свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.11.2011
року він уклав трудовий договір з ТОВ
«ПП Колдовський», за яким
зобов'язувався виконувати роботу
сторожа, а «роботодавець»
зобов'язувався щомісячно оплачувати
його роботу в розмірі встановленої в
Україні мінімальної заробітної плати
(на той час - 1005 грн.). Зі сторони ТОВ «ПП
Колдовський» договір підписав
директор даного підприємства - ОСОБА_2 З
першого дня дії даного трудового
договору директор ТОВ «ПП Колдовський»
- ОСОБА_2 став порушувати умови цього
договору (робоче місце не було
обладнане, не були забезпечені
необхідні умови праці, заробітна плата
виплачувалася в меншому розмірі, ніж
встановлено в трудовому договорі,
доплата за роботу в нічний час не
виплачувалася). Його усні претензії
щодо порушень вимог трудового договору
та законодавства України про працю зі
сторони адміністрації даного
підприємства просто ігнорувалися, тому
невдовзі він вимушений був письмово
звернутися до директора ОСОБА_3 з
даними претензіями. Незабаром він та
сторож ОСОБА_4 отримали на руки наказ №
15 від 15.05.2012 року, в якому було
попередження про наступне вивільнення
сторожів з 15.07.2012 року в зв'язку зі
скороченням двох штатних одиниць
посади сторожа. Ніякого скорочення
штату посади сторожа в ТОВ «АТП 1054» у
липні 2012 року не було. ОСОБА_4, як тільки
позивача звільнили з роботи, було
залишено на роботі, на його місце було
прийнято на роботу іншого працівника. В
зв’язку з незаконним звільненням з
роботи він зазнав моральної шкоди. Він
є інвалідом третьої групи по зору, тому
влаштуватися на роботу фактично
неможливо, усі його неодноразові
звернення до Сумського міського
центру зайнятості не дали результату,
протягом року він так і не зміг
влаштуватися на роботу, вимушений був
жити з сім'єю на мізерну пенсію, яка у 2012
року становила - 844 грн., а у 2013 р. - 894 грн.
Позивач просить суд визнати наказ № 34-к
по ТОВ «АТП 1054» від 13.07.2012 року, за яким
його було звільнено з роботи,
недійсним, а дане звільнення з роботи
незаконним, зобов'язати директора ТОВ
«АТП 1054» поновити його на роботі в ТОВ
«АТП 1054», стягнути з ТОВ «АТП 1054» на
його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 15.07.2012 року на час
ухвалення рішення у справі та стягнути
в відшкодування моральної шкоди 200грн..

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та додатково пояснив,
що про те, що вакансія посади механіка в
ТОВ «АТП 1054» була вільною свідчить той
факт, що сторожу - ОСОБА_4, після
звільнення його з роботи 15.07.2012 року
було запропоновано працювати
механіком в ТОВ «АТП 1054», хоча він
ніколи в житті не працював механіком.
За наказом з 17.09.2012 року в штатний
розпис ТОВ «АТП 1054» знову була введена
посада сторожа, але адміністрація ТОВ
«АТП 1054» не запропонувала йому, зайняти
цю вільну посаду, хоча директор ОСОБА_3
та учасник ТОВ «АТП 1054» ОСОБА_2 знали
його номер телефону та адресу за якою
він мешкає. Директор ОСОБА_3 прийняв на
цю посаду сторожа сторонню особу -
ОСОБА_5 Згідно з ст.40 КЗпП України
запропонувати іншу роботу
працівникові при звільненні його за
скороченням штату працівників є
обов'язком адміністрації підприємства.
Просив позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
надав заперечення на позов, в якому
зазначив, що 25 листопада 2011 року між
позивачем та відповідачем було
укладено трудовий договір (контракт),
за умовами якого позивач
зобов'язувався виконувати роботу,
визначену контрактом, а відповідач
виплачувати заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством, колективним договором
і угодою сторін. Пунктом 19 Договору,
було передбачено підстави його
припинення. Згідно з п. 19 договору,
контракт припинявся з ініціативи
роботодавця до закінчення строку дії
контракту у випадках, передбачених
законодавством про працю (ст. ст. 40. 41
КзпП України). У зв'язку з внесенням
істотних змін в організацію
виробництва і праці підприємства, а
саме встановлення відео-спостереження
на місці стоянки автобусів
підприємства, наказом № 14 від 15 травня
2012 року внесені зміні до штатного
розпису підприємства про скорочення
двох штатних одиниць посад сторож.
Наказом № 15 від 15 травня 2013 року
позивача, було попереджено про
вивільнення з найманої посади з 15 липня
2012 року згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.
Наказом № 34-К від 15 липня 2012 року
було припинено договір між
відповідачем та позивачем у зв'язку зі
скороченням штату, про що останній був
повідомлений, що підтверджується його
підписом на наказі. З наказом про
звільнення позивач був ознайомлений 13
липня 2012 року, а до суду звернувся 12
липня 2013 року. Позивачем пропущений
строк звернення до суду з позовом.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що з 13 березня
2012 року він працював в ТОВ «АТП 1054»
сторожем, працевлаштувався через центр
зайнятості. Був звільнений 15.07.2012 року і
того ж місяця йому запропонували
роботу механіка. При роботі механіком
він виконував таку ж саму роботу, як і
сторож, працював за тим же графіком, як
і сторож – два дні працює, два дні є
вихідними. Крім того, виконуючи роботу
механіка, він міняв флешки в камерах
відеоспостереження. Він має
спеціальність техніка-механіка,
закінчив Сумський машинобудівний
технікум, спеціальність автомеханіка
не має. Згодом його перевели сторожем.
Також в вересні 2012 року в ТОВ «АТП 1054»
взяли сторожем ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 – голова обласного
комітету профспілки працівників
автотранспорту, пояснив, що ОСОБА_1
звертався до нього, хотів створити
первинну профспілкову організацію.
Потім через деякий час ОСОБА_1
повідомив, що він звільнений з ТОВ «АТП
1054».

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, показання
свідків, перевіривши матеріали справи,
вважає позов таким, що задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
був прийнятий на роботу до ТОВ «ПП
Колдовський» сторожем на строк з 25.11.2011
року до 25.11.2012 року, що підтверджується
наказом (розпорядженням) №56 від 25.11.2011
року (а.с.4). З копії трудової книжки
позивача (а.с.35) вбачається, що з 17 січня
2012 року ТОВ «ПП Колдовський»
перейменовано на ТОВ «АТП 1054».

Наказом №34-к від 15.07.2012 року (а.с.6)
ОСОБА_1 був звільнений у зв”язку зі
скороченням штату згідно з п.1 ст.40 КЗпП
України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Відповідно до наказу №13 від 11.05.2012
року (а.с.18) в штатний розпис ТОВ «АТП
1054» вносяться зміни з 15.05.2012 року –
скорочуються дві штатних одиниці
сторожа у зв’язку зі змінами в
організації виробництв і праці, а саме
встановленням відеоспостереження на
місці стоянки автобусів. Згідно з
наказом №14 від 15.05.2012 року з 15 травня 2012
року вводиться в дію штатний розпис, в
якому відсутні штатні одиниці
сторожів, є одна штатна одиниця
механіка, 41 штатних одиниць водіїв,
одна штатна одиниця слюсаря по ремонту
автомобілей (а.с.41).

Згідно з наказом №15 від 15.05.2012 року
сторожа – ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були
попереджені про наступне вивільнення з
займаної посади з 15 липня 2012 року (а.с.19).
До Сумського міського центру
зайнятості був направлений звіт про
заплановане вивільнення працівників
(а.с.20).

Як вбачається з пояснень свідка
ОСОБА_4, його звільнили з посади сторожа
15.07.2012 року, і того ж місяця
запропонували посаду механіка. На
посаді механіка він виконував таку ж
саму роботу, як і при роботі сторожем.
Працював на посаді механіка з 22год. до
06год.15хв. кожні два дні, як і сторожем,
потім два дні – вихідні. Крім того, до
його обов’язків як механіка входило
міняти флешки в камерах
відеоспостереження.

ОСОБА_4, який працював в ТОВ «АТП 1054»
з 15 березня 2012 року по 15 липня 2012 року
на посаді сторожа, а 25 липня 2012 року був
прийнятий на вакантну посаду механіка,
має освіту техніка-механіка, закінчив
Сумський машинобудівний технікум.

Позивач ОСОБА_1 має посвідчення
водія-механіка багатоосних
автомобілей, цю спеціальність він
отримав під час служби в армії. Також з
трудової книжки ОСОБА_1, яка була
оглянута в судовому засіданні,
вбачається, що ОСОБА_1 працював
механіком в автобазі «Турист» з 22.05.1992
року по 16.09.1993 року. Як ОСОБА_4, так і
ОСОБА_1 не закінчували навчальний
заклад за спеціальністю «автомеханік».

Згідно з ст.49-2 КЗпП України одночасно
з попередженням про звільнення у
зв’язку зі змінами в організації
виробництва і праці власник або
уповноважений ним орган пропонує
працівникові іншу роботу на тому ж
підприємстві, установі, організації.

З інформації ТОВ «АТП 1054», викладеній
в довідці, вбачається, що на час
звільнення ОСОБА_1 була вакантна посада
механіка, яка не була запропонована
позивачу. З 25 липня 2012 року на цю посаду
був прийнятий ОСОБА_4 Як вбачається з
пояснень ОСОБА_4 запропонована йому
робота механіка нічим не відрізнялася
від його попередньої роботи сторожа,
графік роботи не змінився, його
функціональні обов’язки не змінилися,
лише в його обов”язки додатково
входило міняти флешки в камерах
відеоспостереження.

Отже, зміст трудових обов’язків
механіка не відрізнявся за змістом від
трудових обов’язків сторожа, крім
додаткового обов’язку міняти флешки в
камерах відеоспостереження. Ця
вакантна посада «механіка» не була
запропонована позивачу. Строк
трудового договору ОСОБА_1 не
закінчився, в ТОВ «АТП 1054» позивач мав
більш тривалий трудовий стаж, ніж
ОСОБА_4

Стосовно переважного права на
укладення трудового договору у разі
поворотного прийняття на роботу.

Згідно з ст.42-1 КЗпП України
працівник, з яким розірвано трудовий
договір з підстав, передбачених п.1 ст.40
КЗпП України, протягом одного року має
право на укладення трудового договору
у разі поворотного прийняття на роботу,
якщо власник або уповноважений ним
орган проводить прийняття на роботу
працівників аналогічної кваліфікації.
Переважне право на укладення трудового
договору у разі поворотного прийняття
на роботу надається особам, зазначеним
у ст.42 цього Кодексу, та в інших
випадках, передбачених колективним
договором.

Відповідно до наказу №22-1 від 17.09.2012
року з 17 вересня 2012 року був введений
новий штатний розпис, яким введена
посада сторожа – одна штатна одиниця
(а.с.42). На посаду сторожа з 20 вересня 2012
року був прийнятий ОСОБА_5 (а.с.44). Згідно
з наказом про прийняття на роботу
ОСОБА_5 прийнятий на роботу з 20.09.2012 року
до 19.03.2013 року (а.с.45).

З доказів, наданих сторонами,
вбачається, що дійсно позивачу ОСОБА_1
не запропонували посаду сторожа, яка
була введена в штатний розклад з 20
вересня 2012 року. Адміністрація ТОВ «АТП
1054» повинна була розглянути питання, чи
має ОСОБА_1 переважне право на
укладення трудового договору, чи
підпадає позивач під ті категорії осіб,
які зазначені в ст.42 КЗпП України, яким
надається переважне право на укладення
трудового договору у разі поворотного
прийняття на роботу.

Отже, з дій відповідача вбачається, що
ТОВ «АТП 1054» не були виконані вимоги
КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 з
посади сторожа, звільнення ОСОБА_1 є
незаконним.

Згідно з ст.233 КЗпП України працівник
може звернутися до суду з заявою про
вирішення трудового спору в
тримісячний строк, коли він дізнався
або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення – в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.
Стосовно права на поворотне прийняття
на роботу позивач повинен був
звернутися до суду в тримісячний строк,
коли він дізнався або повинен був
дізнатися, що його право порушене.
Відповідно до ст.234 КЗпП України у разі
пропуску з поважних причин строків,
встановлених ст.233 КЗпП України, суд
може поновити ці строки.

Позивачу була вручена трудова книжка
13.07.2012 року (а.с.27), а за захистом
порушеного права він звернувся до суду
через рік 15.07.2013 року.

Позивач зазначає про те, що він не
вважає, що ним пропущений строк
звернення до суду, оскільки 09 липня 2013
року від водія маршрутного таксі він
дізнався про те, що згодом після його
звільнення взяли на роботу ще одного
сторожа і залишився працювати в ТОВ
«АТП 1054» ОСОБА_4 Позивач стверджує, що
про своє незаконне звільнення він
дізнався в липні 2013 року і відразу
звернувся з позовом до суду.

Позивачем не надано доказів, що про
порушення його прав йому стало відомо
саме в липні 2013 року і у зв”язку з цим
позивач є таким, що пропустив строк
звернення до суду з поважних причин.
Клопотання про поновлення пропущеного
строку звернення до суду позивач не
заявляв.

Вимоги ОСОБА_1 про порушення його
трудових прав є обгрунтованими, але у
зв”язку з пропуском строку звернення
до суду без поважних причин, позов
задоволенню не підлягає саме з цих
підстав.

Керуючись ст.ст.42,42-1,49-2, 233, 234 КЗпП
України, ст.ст. 10,11, 57-60, 64, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТП 1054» про визнання
наказу недійсним, визнання звільнення
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, у зв’язку з пропуском
строку звернення до суду з позовом.

На рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд
м.Суми. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя

О.А. Котенко