Справа № 244/2781/13-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"27" грудня 2013 р.           Сніжнянський
міський суд Донецької області

в складі :

головуючого судді -
Радченка В.Є.,

при секретарі -
Сазоненко М.М.

при розгляді у відкритому судовому
засіданні в місті Сніжне подання
старшого державного виконавця відділу
ДВС Сніжнянського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон ОСОБА_2 до виконання
зобов*язань за виконавчими
документами,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2013 р. до Сніжнянського міського суду
надійшло подання старшого державного
виконавця відділу ДВС Сніжнянського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до
виконання зобов*язань за рішенням.

В поданні зазначається, що
на примусовому виконанні у ВДВС
Сніжнянського МУЮ перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-454 виданого
23.03.1999 р. Сніжнянським міським судом
Донецької області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини його заробітку.

В судове засідання представник відділу
державної виконавчої служби
Сніжнянського міського управління
юстиції не з*явився. Надала письмову
заяву з проханням розглянути справу
без її участі.

Суд вважає необхідним відмовити в
задоволенні подання з наступних
підстав.

Згідно з ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи у праві виїзду за межі України
вирішується судом за
місцезнаходженням органу ДВС за
поданням держвиконавця, погодженим з
начальником відділу ДВС.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

З огляду на дану норму Конституції
України, слід прийти до висновку, що
обмеження особи права вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом, є
обмеженням її конституційного права на
свободу пересування, гарантованого
державою.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в’їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок врегульовано
Законом України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України» (зі
змінами), яким визначено випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України та встановлено
порядок розв’язання спорів у цій
сфері.

Зазначеним Законом не передбачена
можливість тимчасового обмеження
виїзду за кордон боржника у
виконавчому провадженні до виконання
рішення суду за ухвалою суду. В статті 6
цього Закону лише передбачена
можливість тимчасово відмовити у
видачі паспорту громадянинові України,
або паспорт може бути тимчасово
затримано чи вилучено у випадку
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Крім того, згідно з п. 18 ч. 2
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець в
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, згідно вимог
ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до
вимог ст. 32 ЗУ "Про виконавче
провадження", заходами примусового
виконання рішень є: звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб;
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення в боржника і
передача стягувану певних предметів,
зазначених у рішенні; інші заходи,
передбачені рішенням.

Зважаючи на викладені
правові норми, слід прийти до висновку,
що першочерговими заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

До матеріалів справи не додано
доказів того, що боржнику вручена копія
відповідної постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Виконання судового рішення
про стягнення такої достатньо великої
грошової суми не завжди можливо
протягом декількох місяців. При
відсутності майна чи грошей, на які
державний виконавець може звернути
стягнення - стягнення може відбуватися
тривалий час шляхом стягнення частки
від доходу (заробітку) щомісячно. Сам по
собі факт невиплати протягом кількох
місяців такої великої суми – ще не
свідчить про факт ухиляння від
виконання рішення. Будь-яких доказів
про ухиляння боржника від виконання
судового рішення – держвиконавець
суду не надав.

Зважаючи на викладене
вище, суд прийшов до висновку про
відсутність підстав вважати, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням іншого органу (посадової
особи), а вжиті державним виконавцем
заходи по примусовому виконанню цих
зобов'язань вичерпані та не принесли
позитивного результату.

За таких обставин
обмеження боржника у праві вільно
залишати територію України позбавлене
законних підстав та призвело б до
порушення його конституційного права.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання
державного старшого державного
виконавця відділу ДВС Сніжнянського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до
виконання зобов*язань за виконавчими
документами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до Апеляційного суду Донецької області
через Сніжнянський міський суд
протягом пяти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий:

Радченко
В.Є.