Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/813/13-ц
Провадження № 2-к/670/2/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
смт. Віньківці

Віньковецький районний суд
Хмельницької області у складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці
клопотання ОСОБА_2 про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
на території України рішення мирового
судді судової дільниці № 2 міста ОСОБА_3
Ямало-Ненецького автономного округу
Російської Федерації від 08.05.2013 року
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, дружини в
твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2013 року на адресу
Віньковецького районного суду з
Головного управління юстиції у
Хмельницькій області надійшло
письмове клопотання ОСОБА_2 про
визнання та надання дозволу на
примусове виконання на території
України рішення мирового судді судової
дільниці № 2 ОСОБА_4 від 08.05.2013 року, що
набрало законної сили 11.06.2013 року про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини – ОСОБА_5 на її
користь боржника з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна.

ОСОБА_1 22 серпня 2013 року було
повідомлено про надходження
вищевказаного клопотання та
запропоновано надати свої письмові
заперечення у місячний строк.

01 жовтня 2013 року Віньковецьким
районним судом призначеного розгляд
вказаного клопотання за відсутності
заперечення ОСОБА_1

Стягувачка ОСОБА_2 в судове засідання 26
грудня 2013 року не з’явилась, про
причини неявки суд не повідомила. У
відповідності до п. 5 ст. 395 ЦПК
України її неявка у судове засідання не
є перешкодою для розгляду клопотання,
якщо будь-якою з сторін не було
порушено питання про перенесення його
розгляду.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні
просив у задоволенні клопотання
відмовити, посилаючись на те, що
визначений судом розмір аліментів є
для нього непосильним, і він не зможе
платити таку суму. У зв’язку з цим він
звернувся до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів, але даних
про те, що справа прийнята до розгляду
судом у нього немає. Не заперечував, що
він був належним чином повідомлений
про дату та час розгляду справи про
стягнення аліментів, та йому було
відомо про прийняте рішення, яке він
не оскаржував.

Заслухавши боржника, дослідивши надані
суду докази, суд вважає, що клопотання
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення
іноземного суду (суди іноземної
держави; інших компетентних органів
іноземних держав, в компетенцію яких
відноситься розгляд цивільних або
господарських справ; іноземних або
міжнародних арбітражів) признаються і
виконуються в Україні, якщо їх визнання
і виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципом взаємності.

У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦПК
України, рішення іноземного суду може
бути пред'явлене до примусового
виконання в Україні впродовж трьох
років з дня набрання ним законної сили.

За ч. 1 ст. 392, ч.1 ст. 393 ЦПК України
питання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходження боржника. Клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду
подається до суду безпосередньо
стягувачем (його представником) або,
згідно з міжнародною угодою, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, іншою особою (його
представником).

Згідно ч. 3 ст. 394 ЦПК України, до
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду додаються такі
документи:

- посвідчена в установленому порядку
копія рішення іноземного суду, про
примусове виконання якого подається
клопотання;

- офіційний документ про те, що рішення
іноземного суду набрало законної сили
(якщо це не вказано в самому рішенні);

- документ, який засвідчує, що сторона,
відносно якого постановлено рішення
іноземного суду і яка не брала участі в
судовому процесі, була належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи;

- документ, який визначає, в якій
частині або з якого часу рішення
іноземного суду підлягає виконанню
(якщо воно вже виконувалося раніше);

- документ, що посвідчує повноваження
представника (якщо клопотання
подається представником);

- засвідчене, згідно із законодавством,
переведення перерахованих документів
українською мовою або мовою,
передбаченою міжнародними договорами
України.

Судом встановлено, що рішенням
мирового судді судової дільниці № 2
ОСОБА_4 міста ОСОБА_3 Ямало-Ненецького
автономного округу Російської
Федерації від 08 травня 2013 року у справі
№ 2-350-2-13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, дружини в
твердій грошовій сумі, стягнуто з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_4 Республіки Україна на
користь ОСОБА_2, аліменти на утримання
дитини: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в
твердій грошові сумі у розмірі 1/2
величини прожиткового мінімуму на душу
населення по ЯНАО в сумі 5426 рублів 00
копійок щомісячно до повноліття дитини
з індексацією вказаної суми в
залежності від зміни розміру
прожиткового мінімуму.

Згідно довідок за № 1507, виданих мировим
суддею судової дільниці № 1 міста
ОСОБА_3 Шнайдер, відповідач ОСОБА_1 був
належним чином повідомлений про день
розгляду справи, йому було направлено
копію позову, вказане рішення суду
набрало законної сили 11 червня 2013 року
і підлягає виконанню, та на території
Російської Федерації не виконувалося.

Вивчивши надані документи, суд вважає,
що вони відповідають вимогам ч. 3 ст. 394
ЦПК України.

У відповідності з вимогами ст. 396 ЦПК
України підставами для відмови у
задоволенні клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду є наступне:

1. Клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

2. Якщо міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, такі випадки
не передбачено, у задоволенні
клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за
законодавством держави, на території
якої воно постановлено, не набрало
законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі,
розгляд якої належить виключно до
компетенції суду або іншого
уповноваженого відповідно до закону
органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах, що
набрало законної сили, або якщо у
провадженні суду України є справа у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах до часу
відкриття провадження у справі в
іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та цим Законом строк
пред'явлення рішення іноземного суду
до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами
України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б
інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених
законами України.

Судом не встановлено перелічених вище
підстав для відмови у задоволенні
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду.

Тому суд вважає, що заявником ОСОБА_2
надані встановлені законом документи
та докази у підтвердження свого
клопотання, підстави для відмови у
задоволенні клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду відсутні, у зв’язку з
чим клопотання слід задоволити.

У відповідності до п. 8 ст. 395 ЦПК
України, якщо в рішенні іноземного суду
суму стягнення зазначено в іноземній
валюті, суд, який розглядаючи
клопотання, визначає суму в
національній валюті за курсом
Національного банку України на день
постановлення ухвали.

На день постановлення даної ухвали, а
саме 26.12.2013 року, курс російської валюти
по відношенню до гривні України
встановлені Національним банком
України відповідно до повідомлення на
офіційному сайті Національного банку
України становить 2,4482 гривень (за 10
російських рублів). При перерахунку
іноземної валюти 5426 російських рублів
за курсом Національного банку України
сума перерахунку відповідає 1328 гривень
39 копійок.

Керуючись ст. ст. 390 - 398 ЦПК України, суд,
–

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
на території України рішення мирового
судді судової дільниці № 2 ОСОБА_4 міста
ОСОБА_3 Ямало-Ненецького автономного
округу Російської Федерації від 08.05.2013
року про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
дружини в твердій грошовій сумі -
задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання
рішення мирового судді судової
дільниці № 2 ОСОБА_4 міста ОСОБА_3
Ямало-Ненецького автономного округу
Російської Федерації від 08 травня 2013
року у справі № 2-350-2-13 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, дружини в твердій грошовій
сумі, яким стягнено з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4
Республіки Україна на користь ОСОБА_2,
аліменти на утримання дитини: сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошові
сумі у розмірі 1/2 величини прожиткового
мінімуму на душу населення по ЯНАО в
сумі 5426 рублів 00 копійок щомісячно до
повноліття дитини з індексацією
вказаної суми в залежності від зміни
розміру прожиткового мінімуму.

Визначити, що сума стягнення аліментів
в сумі 5426 російських рублів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 в іноземній валюті за
курсом Національного Банку України, що
діє на день постановлення ухвали і
відповідає 1328 (одна тисяча триста
двадцять вісім) гривень 39 копійок, та
стягувати вказану суму з боржника за
наступними реквізитами ОАО
«СБЕРБАНК РОСИИ» «Западно-Сибирский
ОСОБА_7» ОСБ № 8402 м. Нобрськ,
проспект Миру, 76 рахунок ;
к/с ; БНК 047102651; ИНН
НОМЕР_1; КПП 890502001 л/с або №
, про що видати виконавчий
лист.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
О.М. Волкова