Справа № 755/248/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого-судді
Гончарука В.П.

при секретарі
Лисенко М.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права власності та
вселення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в
якому просила суд зобов»язати ОСОБА_2
усунути перешкоди в користуванні нею
житловим приміщенням - кварттрою
АДРЕСА_1, зобов»язавши його забезпечити
доступ позивача до такого приміщення.

Вимоги мотивовані тим, що сторони
перебуваючи в шлюбі проживали разом в
квартирі, належній відповідачу та
третій особі, при цьому позивач була
зареєстрована в такому житловому
приміщенні та користувалась ним як
член сім»ї власника житла.

13.12.2011 р. шлюб було розірвано, після чого
відповідач не впускає позивача в
приміщення вказаної квартири.

Оскільки позивач після розірвання
шлюбу з власником житла, в якому
проживала, право користування
квартирою не втрачала вважає її
фактичне виселення неправомірним, що і
стало підставою звернення до суду з
даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
просили його задовольнити.

Сторона відповідача та третя особа
заперечували проти задоволення позову
в повному обсязі.

Вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справиАДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в рівних долях.

Протягом часу з 29.01.1994р. по 13.12.2011р.
сторони перебували в шлюбі та
проживали разом за вказаною адресою
при цьому позивач була зареєстрована в
квартирі та проживала в ній як член
сім»ї власника житла.

Положеннями ст. 405 ЦК України
встановлено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону.

Виходячи з вимог ст. 156 ЖК УРСР, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього
Кодексу. Припинення сімейних відносин
з власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

З наведених правових норм вбачається
беззаперечне право позивача на
користування спірною житловою площею,
однак, в судовому засіданні стороною
позивача не доведено факт вчинення
перешкод в користуванні спірним житлом
з боку позивача та не надано доказів
того, що її було виселено з квартири.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Позовна вимога про вселення до
квартири відповідача стороною
позивача не ставилась.

Підсумовуючи наведене, враховуючи
положення ст. 11 ЦПК України, якими
встановлено межі судового розгляду
заявлених позовних вимог, суд не вбачає
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 405, ЦК України, ст.ст.
64,156 ЖК УРСР та ст.ст. 88, 209, 215-218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
та вселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
10-ти діб з дня проголошення рішення.

Суддя