Справа № 505/3042/13-ц
Провадження по справі № 2/505/1308/2013 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2013 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді
– Фабіжевського С.А.

при секретарі -
Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Котовську
Одеської області справу за позовом
комунального закладу «Борщанська
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення дольової матеріальної шкоди,
-

в с т а н о в и в:

КЗ «Борщанська
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ
ступенів» звернулося з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, при цьому наполягало на
стягненні в дольовому порядку з ОСОБА_2
та ОСОБА_1 на користь Комунального
закладу «Борщанська загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІ ступенів» 1239,88 грн.
для відшкодування матеріальної шкоди;
для забезпечення позову накласти арешт
на майно відповідача ОСОБА_1, яке
знаходитися за місцем її проживання за
адресою 66300, м. Котовськ, вул.
Комсомольська, 161/12, Одеської області;
накласти арешт на майно ОСОБА_2, за
місцем її проживання за адресою 66000 ст.
Слобідка вул. Крупської, 16, Кодимського
району Одеської області.

Відповідачка ОСОБА_1
жодного разу у судове засідання не
з’явилась, не надала цьому поважних
підстав, хоча про час та місце слухання
справи повідомлялась, чому суд вважає
за можливе розглянути справу п суті у
її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала,
стверджувала, що до неї надходили
документи (шляхові листи) вже з
підписами директора ОСОБА_3, механіка,
водія про отримання бензину на
автомобіль, талони (скетч-карти) на
паливо отримували тоді, коли до них
надходили документи від ОСОБА_1,
зберігалися вони в останньої у сейфі,
доручення на отримання талоном
паливних матеріалів отримувала ОСОБА_1
та ОСОБА_4, але ніким з них договору про
повну матеріальну відповідальність з
колишнім директором ОСОБА_3 не
укладалися; з цих підстав просили суду
у позові відмовити.

Вислухавши сторін, дослідивши
представлені докази, суд вважає, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
період проведення бухгалтерської
ревізії працювали в установі позивача
на посадах головного бухгалтера
(ОСОБА_1Г.), заступника директора по
господарству (ОСОБА_2Т.), ревізія
фінансово-господарської діяльності
позивача проводилося у жовтня 2012 року
за період з 01 вересня 2009 року по 10
жовтня 2012 року. Але, згідно довідки №352
від 28 жовтня 2013 року з ними на період з 24
квітня 2004 року по 31 грудня 2011 року
адміністрацією відповідача договорів
про повну матеріальну
відповідальність не укладалися.

Крім того, проаналізувавши виявлені
актом від 10 жовтня 2012 року факти
необґрунтованого списання
паливно-мастильних матеріалів,суд
вважає що ревізією були по суті
встановлені факти порушення
фінансово-бухгалтерського обліку
урахування отримання та розходу
товарно-матеріальних цінностей (коли
горючо-змащувальні матеріали
надавалися у борг для потреб установи і
тільки після оплати фінансових
документів казначейством приводилися
у відповідність зі звітністю за
вимогою керівника адміністрації).

Ст. 134 КЗпП України передбачає виключні
випадки настання повної матеріальної
відповідальності працівників у
повному обсязі, заподіяної у підсумку
їх неправомірних дій або
бездіяльності. При цьому, мова іде про
пряму дійсну заподіяну шкоду. У
згаданому випадку порушення
фінансово-бухгалтерського обліку
містять в собі лише несвоєчасне
отримання товарно-матеріальних
цінностей та їх фінансово-облікове
оформлення (коли бензин отримувався
заздалегідь до оформлення належним
чином фінансових документів). Але, такі
порушення не призвели, на думку суду, до
вчинення прямої матеріальної шкоди
позивачу, враховуючи при цьому
відсутність між сторонами договору про
повну матеріальну відповідальність за
зберігання, використання та облік
товарно-матеріальних цінностей.

Ст. 60 ЦПК України зобов’язує сторони
довести ті обставини на які вони
посилалися, як на підстави своїх
позовних вимог або заперечень.

У розглянутому випадку, на думку суду,
не доведено, яким саме діями
відповідачів заподіяно матеріальну
шкоду позивачу і в чому саме та якому
розмірі складається матеріальна шкода.

Керуючись ст.ст.10,60,212,215 ЦПК України, суд
–

В
И Р І Ш И В:

В задоволенні позову комунального
закладу «Борщанська загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІ ступенів» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення дольової
матеріальної шкоди – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я -
ОСОБА_5