Провадження №2/485/1093/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області

у складі : головуючого -
судді Кішковської З.А.,

при секретарі -
Коренець Н.А.,

за участю: представника позивачки –
ОСОБА_1,

відповідача – ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з указаним позовом.
У заяві зазначила, що прийняла спадщину
після смерті матері ОСОБА_4 Однак, за
відсутності правовстановлюючого
документу на земельну ділянку площею
5.0га для товарного
сільськогосподарського виробництва,
не має можливості нотаріального
посвідчення свого права на 1/2 частку
зазначеної складової спадкового майна.

У судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги
визнав. Суду пояснив, що з позивачкою у
рівних частках є спадкоємцями за
законом на спадкове майно після смерті
матері ОСОБА_4 Остання, за життя
прийняла спадщину після смерті
чоловіка ОСОБА_5 на земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
одержала свідоцтво про право на
спадщину, яке не зареєструвала в
органах державної реєстрації
нерухомого майна.

Заслухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши
представлені докази у матеріалах
справи, суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

14 липня 2007 року помер
ОСОБА_5, що підтверджується даними
свідоцтва серії І-ФП №051519, виданого 24
липня 2007 року Новотимофіївською
сільською радою Снігурівського району
Миколаїської області (а.с.36). Померлому
належала земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 5.0га в межах згідно
з планом, на території
Новотимофіївської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області на підставі державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІУ-МК №036262, кадастровий номер
земельної ділянки :09:000:0001.

12 червня 2008 року з заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори звернулася дружина померлого
ОСОБА_4, як спадкоємець за законом, та
відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України
мала право на неї з часу відкриття.

На дотримання вимог ст.1297 ЦК України,
спадкоємиця 05 грудня 2009 року
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про видачу на її ім'я свідоцтва
про право на спадщину за законом, яке
було видане державним нотаріусом
Снігурівської державної нотаріальної
контори за реєстраційним номером 1-2157
на спірну земельну ділянку (а.с.40).

В силу ст.1299 ЦК України, якщо у складі
спадщини, яку прийняв спадкоємець, є
нерухоме майно, спадкоємець
зобов'язаний зареєструвати право на
спадщину в органах, які здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна
(стаття 182 цього Кодексу). Право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Як ствердили учасники процесу та
вбачається з листа ОСОБА_6
Держземагенства у Снігурівському
районі Миколаївської області від 17
грудня 2013 року (а.с.41) ОСОБА_4 не
зареєструвала право на спадщину на
земельну ділянку для товарного
сільськогосподарського виробництва у
відповідному органі державної
реєстрації.

Однак, вищенаведеною нормою цивільного
права не визначено правових наслідків
недотримання вказаного обов'язку у
виді втрати права на спадщину.

Згідно п.1 Листа ВССУ від 16 травня 2013
року №24-753/0/4-13 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» виникнення у спадкоємця
права на спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям як майнового права,
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину та не здійснив
його державної реєстрації.

31 липня 2010 року ОСОБА_4 померла. Про таке
вчинено актовий запис №199 від 02 серпня
2010 року в Книзі реєстрації смертей
ОСОБА_6 реєстрації актів цивільного
стану Снігурівського районного
управління юстиції Миколаївської
області України (свідоцтво серії І-ФП
№125113 на а.с.33).

Позивачка ОСОБА_3 є її
спадкоємицею за законом, прийняла
спадщину у рівних частках з
відповідачем по справі, що вбачається з
матеріалів спадкової справи №471/2010
(а.с.30-34).

3гідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Між сторонами мають місце
правовідносини, що виникають зі
спадкових.

Суд визнає, що право ОСОБА_4
на спадщину після смерті ОСОБА_5 в
частині спірної земельної ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
входить до складу спадщини після її
смерті.

Постільки, позивачка
позбавлена можливості посвідчення
спадкового права нотаріально, її
позовні вимоги підлягають задоволенню
визнанням права спадкування.

Керуючись
ст.ст.208,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право
спадщини за законом після смерті
ОСОБА_4, померлої 31 липня 2010 року, на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5.0га в межах згідно з планом, яка
розташована на території
Новотимофіївської сільської ради
Снігурівського району Миколаївської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :09:000:0001, за державним
актом на право приватної власності на
землю серії ІУ-МК №036262 на ім'я ОСОБА_5,
померлого 14 липня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів після
його проголошення на ім'я апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд
Миколаївської області.

Суддя