Провадження № 2/344/4965/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Ковалюк І.П.

секретаря Максимів Н.С.

за участі:позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, зміну
черговості одержання права на
спадкування та визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до
відповідачів про встановлення факту
проживання однією сім'єю з померлим
спадкодавцем ОСОБА_7, зміну черговості
одержання права на спадкування та
визнання права власності на 1/4 частину
спадкового майна.

В судовому засіданні позивачка та її
представник пояснили суду, що з 15
серпня 1976 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7. В
подальшому шлюб розірвали, але
продовжували разом проживати однією
сім'єю та вели спільне господарство, 25
липня 2000 року зареєстрували шлюб у
відділу РАГСу Івано-Франківського
міськвиконкому, актовий запис № 702.
Рішенням Івано- Франківського міського
суду від 06.11.2001 року вказаний шлюб
розірвано, реєстрацію розірвання шлюбу
проведено 15 лютого 2005 року, про що
відділом РАЦСу Івано-Франківського
міського управління юстиції зроблено
актовий запис за № 105 та видано
відповідну довідку. Після повторного
розірвання шлюбу продовжували
проживати разом в АДРЕСА_2, вели спільне
господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7
помер, після його смерті відкрилася
спадщина. Першою Івано-Франківською
державною нотаріальною конторою
відмовлено їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки спадкове
майно прийняли спадкоємці другої
черги, відповідачі по справі. Вважає, що
має право на спадщину після смерті
ОСОБА_7 на рівні із спадкоємцями другої
черги, оскільки проживала з померлим
однією сім'єю не менше як п'ять років до
часу відкриття спадщини, тривалий час
опікувалася спадкодавцем, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
як хворому на тяжку душевну хворобу.
Просять суд вимоги позовної заяви
задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_6 вимоги
позовної заяви заперечила.

Суду пояснила, що померлий ОСОБА_7 до
дня смерті проживав у квартирі разом із
матір'ю ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1, там
же й продовжував проживати після
смерті його матері ОСОБА_8 Матеріально
він був забезпечений, працював до дня
смерті, а тому матеріальної допомоги не
потребував, також вказує, що
організацією похорон ОСОБА_7 займалися
його брати, на підтвердження чого є
договір-замовлення № 010742 на
організацію та проведення поховання
від 12 травня 2008 року,
накладна-замовлення № 010742 від 12 травня
2008 року та наявність свідоцтва про
поховання від 12 травня 2008 року. Також
зазначає, що спадкодавець не перебував
у безпорадному стані, який викликаний
похилим віком чи тяжкою хворобою або ж
каліцтвом. До часу смерті ОСОБА_7 навіть
не досяг пенсійного віку, був фізично
активним та працював на заправці
заробляючи собі на проживання
самостійно. Також вважає, що позивачка
пропустила трьохрічний строк на
звернення з позовом до суду, який не
пропущений з поважних причин, оскільки
позивачка з аналогічним позовом уже
зверталася до суду. А тому просить
відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши пояснення сторін,
заслухавши пояснення свідків та
дослідивши матеріали справи вважає, що
позовна заява не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 від 12.05.2008 року ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років.

У відповідності до довідки відділу
РАЦСу від 15.02.2005 року шлюб між ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 розірвано, про що здійснено
актовий запис за № 150, така реєстрація
проведена за письмовою заявою ОСОБА_1
від 15.02.2005 року за № 131/3-21, що
встановлено постановою Львіського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2009 року.

У відповідності до ухвали
Івано-Франківського міського суду від
16.12.2008 року у справі 20-413/2008 р.
підтверджується існування судових
проваджень у справі за позовом ОСОБА_9
до ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
встановлення порядку користування
такою між, зокрема ОСОБА_7, якому
виділено в користування кімнату 15,9 кв.м
з балконом у квартирі АДРЕСА_1 (цивільна
справа № 8-12/2008, рішення
Івано-Франківського міського суду від
03.11.2006 року).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 підтвердив існування судових
проваджень з померлим ОСОБА_7 з приводу
користування квартирою АДРЕСА_1. Суду
пояснив, що з 2005 року він як співвласник
вищевказаної квартири судився за
користування нею, оскільки ОСОБА_7
створював йому перешкоди, не допускав
його до користування квартирою,
змінював замки від вхідних дверей
навіть після постановлення рішення
Івано-Франківським міським судом.
Підтвердив факт проживання ОСОБА_7 у
квартирі АДРЕСА_1 ще до смерті його
бабусі ( ОСОБА_8) та після її смерті, з
ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть
НОМЕР_2 від 20.02.2004 року). Також вказав
суду, що в квартирі АДРЕСА_1 проживав
ОСОБА_7 сам, позивачка ОСОБА_1 з померлим
там не проживала.

У відповідності до договору-замовлення
№ 010742 на організацію та проведення
поховання від 12 травня 2008 року,
накладної-замовлення № 010742 від 12
травня 2008 року та наявність свідоцтва
про поховання від 12 травня 2008 року
підтверджуються матеріальні витрати
та організацію проведення поховання
ОСОБА_7 братом спадкодавця - ОСОБА_4.

Згідно ч.4 ст. 3 СК України сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Як зазначено у ч.2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Отже, враховуючи вище наведене, позивач
не була членом сім'ї спадкодавця та не
проживала однією сім'єю з спадкодавцем
не менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини, а тому не може відноситись до
четвертої черги спадкоємців за законом
передбачених статтею 1264 ЦК України.

Пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11
суд оцінює критично, оскільки вказні
свідки не підтвердили факту постійного
проживання позивачки ОСОБА_1 з померлим
ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2. Зокрема
свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що з сім'єю
ОСОБА_7 бачилися інколи 1-2 рази на рік на
великі свята, свідок ОСОБА_11 вказала, що
приходила інколи в гості до ОСОБА_7 за
адресою АДРЕСА_2, однак не змогла
зазначити в який період часу.

Також суд зазначає, що у відповідності
до ст. 257 ЦК України визначено загальний
термін позовної давності у три роки, в
межах якого сторона може звернутися до
суду за захистом свого цивільного
права або інтересу.

Позивачка просить суду поновити їй цей
строк, виходячи із того, що вона
намагалася анулювати запис про
розірвання шлюбу у судовому порядку, і
тільки ухвалою ВАС України від 03.07.2012
року судові провадження закінчилися.

Такі обставини суд вважає
необгрунтованими враховуючи те, що
позивачка уже зверталася з таким позом
до суду, про що свідчить її заява від
14.10.2008 року та ухвала
Івано-Франківського міського суду від
16.12.2008 року у справі 2о-413/2008 року. Також
суд не вважає наявність судового
процесу в порядку адміністративного
судочинства обгрунтованою підставою
пропущення позивачкою трьохрічного
строку позовної давності для
встановлення факту проживання однією
сімєю з ОСОБА_7, оскільки її право на
звернення до суду за захистом
порушенного права в порядку цивільного
судочинства не обмежено існуванням
іншого спору.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична
особа, яка є спадкоємцем за законом
наступних черг, може за рішенням суду
одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, що вона
протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно пункту 5.2. роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених в листі № 24-753/0/4-13 від
16.05.2013 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» підставами для
задоволення такого позову є сукупність
наступних юридичних фактів,
встановлених у судовому порядку: 1)
здійснення опіки над спадкодавцем,
тобто надання йому нематеріальних
послуг (спілкування, поради та
консультації, поздоровлення зі
святами); 2) матеріальне забезпечення
спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої
допомоги спадкодавцеві, тобто такої
допомоги, яка має матеріалізоване
вираження, - прибирання приміщення,
приготування їжі, ремонт квартири; 4)
тривалий час здійснення дій,
визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний
стан спадкодавця, тобто такий стан, під
час якого особа неспроможна самостійно
забезпечувати свої потреби, викликаний
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом. Для задоволення позову
необхідна наявність всіх п'яти
вищезазначених обставин.

Проте, суд зазначає, що позивачем не
обґрунтовано яким чином було здійснено
опіку над спадкодавцем, який був
фізично здоровим та активним
чоловіком, також не надано доказів, з
якою метою вона матеріально
забезпечувала спадкодавця, який мав
при цьому самостійний заробіток,
оскільки до останнього часу працював,
про що ствердила в судовому засіданні
сама ж позивачка. Також позивачем не
доведено яка саме була надана інша
допомога спадкодавцеві, протягом якого
часу і не надано доказів про таку
необхідність.

Суд вважає необґрунтованим посилання
позивача на постанову
Івано-Франківського міського суду від
28.07.1997 року у справі № 1-788/1997р. як на
підставу здійснення опікунства над
померлим.

Згідно ст.ст. 60, 61 ЦК України
передбачено можливість та вимоги для
встановлення опіки та піклування над
фізичними особами.

Однак, жодного доказу, який
передбачений вказаними нормами,
позивачка на підтвердження здійснення
опікунства над ОСОБА_7 суду не надала.

За таких обставин, суд не вбачає
доказів на підтвердження наявності
усіх в сукупності підстав, зазначених у
ч.2 ст. 1259 ЦК України, що дають позивачу
право на спадкування разом із
відповідачами, які відносяться до
другої черги спадкування за законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.
3 СК України, статтей 1258, 1259, 1262, 1264
Цивільного кодексу України, ст. ст. 213,
214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, зміну
черговості одержання права на
спадкування та визнання права
власності на спадкове майно -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.П.
Ковалюк