Справа №587/962/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Дашутін І. В.Номер
провадження 22-ц/788/2785/13 Суддя-доповідач -
Маслов Категорія - 20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Дубровної В. В., Лузан Л. В.,

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Сумського районного суду
Сумської області від 26 листопада 2013
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» в особі Сумського
відділення акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 та
публічного акціонерного товариства
«Сумиоблагротехсервіс», третя особа:
ОСОБА_3 про визнання договору
недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

11 квітня 2013 року позивач звернувся з
вказаним позовом до місцевого суду та
просив визнати недійсним договір
купівлі-продажу сільськогосподарської
техніки № 398/2 від 11 жовтня 2011 року та
зобов'язати ОСОБА_2 повернути ПАТ
«Сумиоблагротехсервіс»
кормозбиральний комбайн марки Ягуар-840,
№ машини НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3,
реєстраційний № НОМЕР_1, 1997 року
випуску, а ПАТ «Сумиоблагротехсервіс»
повернути ОСОБА_2 кошти, отримані по
даному договору. При цьому зазначав, що
16 квітня 2008 року ПАТ «Брокбізнесбанк»
та ПАТ «Сумиоблагротехсервіс» уклали
кредитний договір, в забезпечення
виконання умов якого в цей же день
уклали договір застави №138/1, яким
передали в заставу
сільськогосподарську техніку, в тому
числі і вказаний вище кормозбиральний
комбайн. Свої зобов'язання за договором
кредиту ПАТ «Сумиоблагротехсервіс» не
виконує з листопада 2012 року, внаслідок
чого виникла прострочена
заборгованість. Маючи намір звернути
стягнення за рахунок заставного майна,
з метою задоволення своїх
кредиторських вимог, позивач довідався
про те, що позичальник в порушення
вимог договору застави, без
попередньої письмової згоди банку зняв
з реєстраційного обліку
кормозбиральний комбайн та продав його
ОСОБА_2 11 жовтня 2011 року за 150000 грн.

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 26 листопада 2013
року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» в
особі Сумського відділення АТ
«Брокбізнесбанк» задоволено.

Визнано недійсним договір №398/2
купівлі-продажу сільськогосподарської
техніки від 11 жовтня 2011 року, укладений
між ПАТ «Сумиоблагротехсервіс» та
ОСОБА_2 Зобов'язано ОСОБА_2 повернути
ПАТ «Сумиоблагротехсервіс»
кормозбиральний комбайн марки Ягуар-840,
придбаний за договором №398/2
купівлі-продажу сільськогосподарської
техніки від 11 жовтня 2011 року, а ПАТ
«Сумиоблагротехсервіс» повернути
ОСОБА_2 кошти, отримані за вказаним
договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати вказане рішення суду
та ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити. При цьому вказує, що
позивач не довів порушення його прав у
зв'язку з укладенням спірного договору,
що місцевий суд належним чином не
визначився з характером спірних
правовідносин. Також стверджує, що
позивач, виключивши за власною
ініціативою обтяження з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна,
фактично відмовився від права на
звернення стягнення на комбайн, а новий
власник майна є добросовісним
набувачем, тому воно не може бути
витребуване. З цих же підстав не може
бути застосована реституція, оскільки
відповідач не має у володінні комбайну,
а новим власником майна є інша особа,
який він продав комбайн.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_4, представника
«Сумиоблагротехсервіс» Шаматрина Є.М.
та третьої особи ОСОБА_3, які підтримали
доводи апеляційної скарги, пояснення
представника Банку Дидишка М.О., який
вважав рішення місцевого суду
правильним, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення місцевого суду
скасуванню в частині зобов'язання
ОСОБА_2 повернути ПАТ
«Сумиоблагротехсервіс»
кормозбиральний комбайн марки Ягуар-840,
придбаний за договором №398/2
купівлі-продажу сільськогосподарської
техніки від 11 жовтня 2011 року, а ПАТ
«Сумиоблагротехсервіс» повернути
ОСОБА_2 кошти, отримані за вказаним
договором, виходячи з п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, 16 квітня 2008 року ПАТ
«Брокбізнесбанк» та філією
«Ремпостач» ВАТ «Сумське обласне
підприємство «Сумиоблагротехсервіс»
було укладено кредитний договір №138-ю,
відповідно до умов якого останньому
надано кредитну лінію з загальним
лімітом 170000 грн. та терміном
користування до 07 квітня 2010 року під 19%
річних (а.с. 6-8).

В забезпечення виконання умов
вказаного кредитного договору, ВАТ
«Сумське обласне підприємство
«Сумиоблагротехсервіс» та ПАТ
«Брокбізнесбанк» було укладено
договір застави №138/1 від 16 квітня 2008
року, згідно умов якого Банку було
передано в заставу
сільськогосподарську техніку, в тому
числі і кормозбиральний комбайн марки
Ягуар-840, № машини НОМЕР_2, № двигуна
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1997
року випуску, який належав
заставодавцю на підставі свідоцтва про
реєстрацію машини серії НОМЕР_4.
виданого 08 липня 1998 року (а.с. 9-10).

Відповідно до п.2.4.4. договору застави, у
випадку, якщо при настанні строку
виконання основного зобов'язання або
тієї чи іншої його частини, воно не буде
виконане, заставодержатель має право
звернути стягнення на предмет застави.

Пунктом 2.1.3 договору застави
заставодавець зобов'язується у період
дії цього договору не здійснювати
відчуження, передачі в найм (оренду) або
користування, подальшої застави
Предмета застави без попередньої
письмової згоди заставодержателя.

Згідно з витягом про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна виданого 19 травня 2008 року, до
Реєстру обтяжень було внесено
реєстраційний запис стосовно майна, а
саме комбайну Ягуар-7840, переданого в
заставу банку на підставі договору
застави №138/1 від 16 квітня 2008 року (а.с.
12).

Свої зобов'язання за вищевказаним
договором кредиту філія «Ремпостач»
ВАТ «Сумське обласне підприємство
«Сумиоблагротехсервіс» не виконує з
листопада 2012 року, внаслідок чого
виникла прострочена заборгованість, що
підтверджується розрахунками Банку на
а.с. 15.

Як вбачається з позовної заяви,
позивач, маючи намір звернути
стягнення за рахунок заставного майна
з метою задоволення своїх
кредиторських вимог, довідався про те,
що ПАТ «Сумиоблагротехсервіс» в
порушення вимог п. 2.1.3 договору застави
№138/1 від 16 квітня 2008 року, без
попередньої письмової згоди банку зняв
з реєстраційного обліку вищевказаний
кормозбиральний комбайн та реалізував
зазначену сільгосптехніку ОСОБА_2, на
підставі договору №398/2 купівлі-продажу
від 11 жовтня 2011 року, копія якого є на
а.с. 18.

Розпорядженням № 13 голови правління
ВАТ «Сумське обласне підприємство
«Сумиоблагротехсервіс» Левченка В.І.,
копія якого є на а.с. 31, на підставі
рішення правління (протокол б/н від 30
вересня 2011 року), було вирішено зняти
кормозбиральний комбайн Ягуар-840 з
обліку в Держтехнагляді та виключено
його зі складу основних засобів.

На даний час ПАТ
«Сумиоблагротехсервіс» перебуває у
стані ліквідації, що підтверджується
протоколом позачергових загальних
зборів акціонерів (а.с. 44).

Також встановлено, що постановою
господарського суду від 27 травня 2013
року ПАТ «Сумиоблагротехсервіс»
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру по припиненню
юридичної особи, запис про що внесено
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України
заставодавець має право відчужувати
предмет застави, передавати його в
користування іншій особі або іншим
чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не
встановлено договором.

Аналогічна за змістом норма міститься
в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу».

Відповідно до п. 2.1.3 договору застави
№138/1 від 16 квітня 2008 року заставодавець
не має права розпоряджатися
заставленим майном без згоди
заставодержателя.

Усупереч указаним положенням
матеріального права й договору
застави ПАТ «Сумиоблагротехсервіс»
відчужило майно, яке перебувало в
заставі банку й обтяження якого на час
відчуження було зареєстровано
відповідно до закону, не повідомивши
про це заставодержателя та не
отримавши його згоди.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку в частині визнання недійсним
договору купівлі-продажу
сільськогосподарської техніки. Таке
рішення суду відповідає вимогам ст.ст.
203, 215, 586 ЦК України, Закону України «Про
заставу».

Доводи апеляційної скарги, що
позивачем по справі не доведено, а
місцевим судом не встановлено
порушення прав Банку у зв'язку з
укладенням спірного договору є
необґрунтованими. Так ОСОБА_2
посилається на ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» згідно з якою
зареєстроване обтяження зберігає силу
для нового власника (покупця) рухомого
майна, але при цьому апелянт не
врахував вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 9 цього
Закону, якими передбачено, що предмет
обтяження, право власності на який
належить боржнику, може бути
відчужений останнім, якщо інше не
встановлено законом або договором; у
разі відчуження предмета обтяження
боржником він зобов'язаний негайно
письмово повідомити про це обтяжувача,
який протягом п'яти днів з дня
отримання цього повідомлення повинен
зареєструвати відповідні зміни у
відомостях про обтяження згідно зі
статтею 13 цього Закону. Як вбачається з
п. 2.1.3 договору застави заставодавець
не мав права розпоряджатися
заставленим майном без згоди
заставодержателя, а правових підстав
для відчуження комбайну, який на час
укладення договору купівлі-продажу
перебував у заставі Банку й обтяження
якого на час відчуження було
зареєстровано відповідно до закону,
без згоди заставодержателя у
товариства не було.

Посилання в апеляційні скарзі на
роз'яснення п. 34 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
згідно з яким у випадку коли для
розпорядження предметом застави була
необхідною згода заставодержателя
(частина друга статті 586 ЦК), правочин
заставодавця щодо розпорядження
предметом застави, вчинений без згоди
заставодержателя після укладення
договору застави, не може бути визнаний
недійсним за позовом заставодержателя,
оскільки в пункті 2 частини другої
статті 592 ЦК установлено інший наслідок
порушення заставодавцем правил про
розпорядження предметом застави, а
саме - пред'явлення вимоги про
дострокове виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, а також тому,
що у разі переходу права власності на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи іпотека є дійсною для
набувача відповідного нерухомого
майна (стаття 23 Закону України "Про
іпотеку"), не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки і при
таких обставинах у суда першої
інстанції були підстави для визнання
договору недійсним. Як вбачається з п.
2.5 кредитного договору №138-ю від 16
квітня 2008 року кінцевим терміном
користування кредитними коштами є 07
квітня 2010 року, позичальник прострочив
виконання зобов'язання, і у Банка
зберігається право звернення
стягнення на предмет застави - на
комбайн. Позивач обрав саме такий
спосіб захисту свого права і суд
обгрунтовано визнав цей договір
недійсним.

Про це йдеться у постанові Верховного
Суду України від 06 червня 2012 року №
6-64ц12 у справі за заявою ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 вересня 2011 року у справі за
позовом цього Банку до приватного
підприємства «Компанія
«Чернігівпромінвест», ОСОБА_20 про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

Доводи апелянта про те, що виключення
комбайну з реєстру обтяжень з
ініціативи Банку, є свідченням відмови
від права на звернення стягнення на
заставне майно, є необґрунтованими,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи спірний договір купівлі-продажу
був вчинений 11 жовтня 2011 року, тобто
тоді, коли заставне майно перебувало у
Реєстрі обтяжень, тому рішення
місцевого суду в частині визнання
недійсним спірного договору
ґрунтується на законі. Апеляційна
скарга в цій частині задоволенню не
підлягає.

Поряд з цим, заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги про
неможливість застосування у даному
випадку двосторонньої реституції,
оскільки відповідач в свою чергу 19
квітня 2013 року уклав договір
купівлі-продажу комбайну, копія якого є
на а.с. 70 , згідно з яким ОСОБА_2 продав
вказаний комбайн ОСОБА_3 за 73000 грн. Як
вбачається з матеріалів справи, на
даний час відповідач не є власником
комбайну або навіть його утримувачем.
Тому рішення суду в частині
зобов'язання ОСОБА_2 повернути ПАТ
«Сумиоблагротехсервіс»
кормозбиральний комбайн марки Ягуар-840,
придбаний за договором №398/2
купівлі-продажу сільськогосподарської
техніки від 11 жовтня 2011 року та
зобов'язання ПАТ
«Сумиоблагротехсервіс» повернути
ОСОБА_2 кошти, отримані за вказаним
договором підлягає скасуванню з
відмовою в цій частині позову.

Пленум Верховного Суду України у п. 10
постанови від 06 листопада 2009 року № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснив, що
норма частини першої статті 216 ЦК
України не може застосовуватись як
підстава позову про повернення майна,
переданого на виконання недісного
правочину, яке було відчужене третій
особі. Для цього існують інші способи
захисту прав позивача з заявленням
нового позову і до нового власника
ОСОБА_3, яка в даній справі бере участь
як третя особа, на яку в цій справі не
можна покладати ніяких обов'язків.

Майновий спір вирішений у цій справі не
на користь позивача. Ураховуючи
роз'яснення, які містяться у пункті 31
вказаної постанови Пленуму Верховного
Суду України, з позивача підлягає
стягненню 1500 грн. судового збору за суд
першої інстанції, оскільки йому
відмовлено у позові щодо двосторонньої
реституції, тобто наслідки недійсності
правочину не застосовуються. У суді
першої інстанції Банк сплатив судовий
збір тільки за немайновий спір щодо
визнання угоди недійсною у розмірі 114
грн. 70 коп. (а.с. 1).

На підставі ст. 88 ЦПКУ України Банк
повинен відшкодувати ОСОБА_2 частину
судових витрат за апеляційний перегляд
справи у розмірі 635 грн. 30 коп. (750 грн. - 114
грн. 70 коп.), оскільки задоволена його
апеляційна скарга в частині майнового
спору щодо незастосування реституції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 88, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково

Рішення Сумського районного суду
Сумської області від 26 листопада 2013
року в частині визнання недійсним
договора купівлі-продажу
кормозбирального комбайна марки
«Ягуар-840» від 11 жовтня 2011 року залишити
без зміни.

Це ж рішення в частині двосторонньої
реституції - зобов'язання ОСОБА_2
повернути публічному акціонерному
товариству «Сумиоблагротехсервіс»
кормозбиральний комбайн марки
«Ягуар-840», придбаний за договором №398/2
купівлі-продажу сільськогосподарської
техніки від 11 жовтня 2011 року та
зобов'язання публічного акціонерного
товариства «Сумиоблагротехсервіс»
повернути ОСОБА_2 кошти, отримані за
вказаним договором, скасувати і
постановити нове рішення про відмову у
позові.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» на
користь ОСОБА_2 635 грн. на відшкодування
судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» на
користь Держави судовий збір у розмірі
1500 грн.

Рішення апеляційного суду набрало
законної сили, але може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -