Апеляційний суд міста Києва
інстанції - Шум Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 11 липня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватне акціонерне
товариство «Страхова група «ТАС»,
третя особа: НАС СК «Оранта» про
відшкодування заподіяної матеріальної
та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 11 липня 2013 року
задоволено частково позов ОСОБА_2, на
його користь стягнуто з ПАТ "СГ "ТАС"
суму страхового відшкодування в
розмірі 21 100 грн., з ОСОБА_3 - моральну
шкоду в розмірі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ПАТ "СГ "ТАС" на
користь ОСОБА_2 судові витрати в
розмірі 214 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду в частині відмови у
стягненні втраченої вигоди скасувати,
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_3 55 800 грн. втраченої вигоди.
Вважає, що рішення суду першої
інстанції в цій частині є незаконним,
необґрунтованим, не
відовідаєобставинам справи,нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що суд не прийняв до
уваги той факт, що сторони в договорі
оренди автомобіля ГАЗ-З1105,
реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 02 грудня 2011 року узгодили
істотні умови договору оренди
автомобіля, в тому числі розмір
орендної плати - 900 грн. на тиждень,
ОСОБА_4 сплатив за оренду автомобіля 2700
грн., проте вчинення ОСОБА_3 ДТП
перешкодило подальшій оренді та
нотаріальному оформленню договору
оренди.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2011 року
сталася дорожньо-транспортна пригода з
участю автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_2
під керуванням відповідача ОСОБА_3 та
припаркованого автомобіля ГАЗ-З1105
д.н.з. НОМЕР_1, який належить позивачу,
під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 11).

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 23 грудня 2011 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
зазначеної ДТП (а.с. 18).

Автомобіль ГАЗ-З1105 д.н.з. НОМЕР_1,
відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 24 лютого 2011
року належить позивачу ОСОБА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_4 керував автомобілем позивача
відповідно до Договору оренди
транспортного засобу від 02 грудня 2011
року (а.с. 8).

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 30 жовтня 2012 року
зазначений Договір оренди визнаний
дійсним, рішення станом на 09 листопада
2012 року набуло чинності та, в
подальшому, сторонами не оскаржувалось
(а.с. 158).

Відповідно до полісу № АА/3358293 від 17
березня 2011 року обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, відповідач ПАТ
"СГ "ТАС" зобов'язався у разі настання
страхового випадку пов'язаного з
експлуатацією транспортного засобу
автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_2,
сплатити страхове відшкодування
потерпілим особам (а.с. 160).

Внаслідок ДТП, що сталася 18 грудня 2011
року, автомобіль ГАЗ-ЗІ105 д.н.з. НОМЕР_1
отримав механічні пошкодження, у
зв'язку з чим, відповідно до Звіту № 407
від 29 грудня 2011 року, складеного на
замовлення позивача, завданий йому
матеріальний збиток, становить 37 264,53
грн. (а.с. 25-35).

Відповідно до Звіту № 1039 від 08 лютого
2012 року, складеного на замовлення
відповідача -АТ «СГ «ТАС», матеріальний
збиток внаслідок пошкодження
автомобіля ГАЗ-31105 д.н.з. НОМЕР_1,
становить 27 212,36 грн. (а.с. 95-101).

Відповідно до Довідки
Укравтоекспертизи від 13 липня 2012 р. №
328, вартість автомобіля ГАЗ-ЗІ 105 д.н.з.
НОМЕР_1 в пошкодженому стані складає 21
110 грн. (а.с. 119).

Відповідно до Заяви-погодження від 05
квітня 2012 року позивач ОСОБА_2
погодився із вартістю
відновлювального ремонту в сумі 27 212,36
грн. (а.с. 124), а відповідно до заяви на
адресу ПАТ «СГ «ТАС» позивач не
погодився визнати свій автомобіль
фізично знищеним (а.с. 125).

Позивачу було сплачено відповідачем -
ПАТ «СГ «ТАС» суму страхового
відшкодування в розмірі 6 102,36 грн. (а.с.
129).

У травні 2012 р. позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення на його
користь з ОСОБА_3 матеріальних збитків
в розмірі 41 264 грн. 53 коп., втраченої
вигоди в розмірі 19 800 грн., моральної
шкоди в розмірі 10 000 грн. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до Звіту
№ 407 від 29.12.2011 р., йому завданий
матеріальний збиток в розмірі 37 264,53
грн., були понесені витрати за послуги
експерта в розмірі 800 грн., витрати по
зберіганню пошкодженого автомобіля на
стоянці ТОВ «АСМ-АВТО» в розмірі 800 грн.,
витрати по евакуації авто в розмірі 2 400
грн. З моменту ДТП він не отримує доходи
від оренди належного йому автомобіля,
що становить 900 грн. на тиждень, а тому
станом на 20 травня 2012 р. сума втраченої
вигоди становить 19 800 грн. Крім того,
неправомірними діями відповідача,
позивачу завдана моральна шкода, яку
він оцінює в розмірі 10 000 грн.

08 листопада 2012 року направив
доповнення до позовної заяви, у зв'язку
з залученням до справи в якості
відповідача ПАТ «СГ «ТАС» просив
стягнути з ПАТ «СГ «ТАС» суму
матеріальних збитків в розмірі 41 264 грн.
53 коп. та моральної шкоди в розмірі 2 500
грн., стягнути з ОСОБА_3 суму втраченої
вигоди в розмірі 42 300 грн. та моральну
шкоду в розмірі 7 500 грн.

11 липня 2013 року позивач направив
уточнену позовну заяву, відповідно до
якої просив суд стягнути з ПА Г «СГ
«ТАС» суму матеріальних збитків в
розмірі 41 022 грн. 33 коп., стягнути з
ОСОБА_3 суму втраченої вигоди в розмірі
55 800 грн. та моральну шкоду в розмірі 7 500
грн.

Відповідача ПАТ «СГ «ТАС» позов визнав
частково на суму 21 100 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав.

Судом першої інстанції частково
задоволені позовні вимоги в частині
стягнення з відповідачів матеріальної
та моральної шкоди, і в цій частині
рішення суду сторонами не
оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про стягнення упущеної вигоди у
розмірі 55 800 грн.,у вигляді неотриманої
орендної плати згідно договору оренди
транспортного засобу, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано доказів відповідно до ст. 60
ЦПК України на підтвердження цих вимог.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи, наданим
доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильності висновку суду про
відмову у задоволенні вимог про
стягнення упущеної вигоди, судова
колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

З договору оренди, що був укладений
позивачем і ОСОБА_4 2 грудня 2011 року
вбачається, що сторонами був
визначений термін оренди - не менше
трьох місяців з дня передачі майна, що
орендується; за згодою сторін цей
термін може бути скорочений
розірваний, орендар має право
відмовитись від договору, попередивши
орендодавця про це в термін не пізніше
10 робочих днів. Плата за оренду
встановлена 900 грн. на тиждень

З пояснень позивача слідує, що
автомобіль після укладання договору
оренди був переданий ним в оренду 2
грудня 2011 року, перебував у орендаря до
18 грудня 2011 року, проте за цей час
орендарем було сплачено 2 700 грн., що
також підтверджується декларацією про
доходи позивача, і ця сума позивачем не
повернута.

Таким чином, позивачем не доведено, що
за звичайних умов він міг би, з
урахуванням терміну дії договору
оренди умов про можливе скорочення
його терміну, припинення дії договору
за бажанням орендаря , він беззаперечно
міг би отримати дохід у розмірі 55 800
грн., і не отримав його з вини
відповідача ОСОБА_3, який вчинив ДТП і
пошкодив автомобіль позивача.

Порушень процесуального закону, які б
відповідно до положень ЦПК України,
стали б підставою для скасування
рішення суду, не встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 11 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: