АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц7р. Головуючий в суді І інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової
К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 лютого 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_4 до повного
товариства «Ломбард швидкі гроші»
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» про
стягнення заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до повного товариства
«Ломбард швидкі гроші» товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» про
стягнення заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, посилаючись на те, що
перебував у трудових відносинах з
відповідачем на посаді касира з 09.09.2009
року по 24.02.2012 року.

Наказом за №28-к від 24.02.2012 року
звільнений за п.2 ст.41 КЗпП України за
втратою довіри. У день звільнення
належні йому від підприємства суми в
порушення ст.116 КЗпП України виплачені
не були.

З огляду на викладене, просив суд
стягнути на його користь заробітну
плату в розмірі 5005,72 грн. та середній
заробіток за час затримки з 25.02.2012 року
по 30.09.2012 року в сумі 10 894,87 грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 лютого 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 до повного
товариства «Ломбард швидкі гроші»
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» про
стягнення заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє
від імені ОСОБА_4 просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позовних вимог в повному
об'ємі, зазначаючи, що висновки суду в
спірних правовідносинах не
відповідають фактичним обставинам
справи та суперечать нормам
матеріального права. Зокрема, висновки
суду щодо виплати позивачу всіх
належних при звільненні сум,
ґрунтуються лише на запереченнях
відповідача, які належними доказами не
підтверджені.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу повне товариство «Ломбард
швидкі гроші» товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» її
доводів не визнало, рішення суду
просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив із
недоведеності позивачем підстав
позову та не надання ним належних
доказів щодо не проведення з ним
повного розрахунку при звільненні.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до положень ст.116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплати всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
проводиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимог про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум. В разі спору
про розмір сум, належних працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган в будь - якому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити неоспорювану
ним суму.

Згідно до ст.117 КЗпП України у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Судом установлено, що позивач
перебував у трудових правовідносинах з
відповідачем працював на посаді
касира з 09.09.2009 року по 24.02.2012 року.

Наказом за №28-к від 24.02.2012 року
звільнений за п.2 ст.41 КЗпП України за
втратою довіри.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний у день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст.116
цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу він
зобов'язаний також у день звільнення
видати копію наказу про звільнення з
роботи. В інших випадках звільнення,
копія наказу видається на вимогу
працівника.

Відомості про те, що з позивачем при
звільненні проведений розрахунок в
матеріалах справи відсутні.

Відповідач заперечуючи проти позову
посилався, як на підставу для
відсутності заборгованості по
заробітній платі на неправомірне
збільшення в декілька раз у період з
липня 2011 року по лютий 2012 року належної
позивачу заробітної плати, однак в ході
судового розгляду справи в суді першої
інстанції посилався на допущену
арифметичну помилку щодо нарахування
заробітної плати в сумі 5005,72 грн. та
наполягав на тому, що фактично
проведена виплата позивачу всіх
належних при звільненні сум, на
підтвердження чого надав відомість без
номера від 24.02.2012 року про отримання
позивачем грошових коштів у розмірі
3241,32 грн. ( а.с.45-48, 66-67).

Однак, згідно відомостей з Пенсійного
фонду України та ДПА України у
четвертому кварталі 2011 року позивачу
була нарахована заробітна плата в сумі
3050 грн. із якої виплачено 2000 грн.( сума
боргу складає 1050грн.), у першому
кварталі 2012 року нарахована заробітна
плата в сумі 5005,72 грн., із яких виплачено
лише 860,37 грн., борг за грудень (1050 грн.
18,6% = 860,37 грн.), що підтверджено в ході
апеляційного розгляду справи (а. с. 3-4).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджена та обставина, що при
звільненні позивача з ним розрахунок у
строки, зазначені в ст.116 КЗпП України
не проведений.

Всупереч вимогам закону відповідачем
не надано, ні в суді першої інстанції ні
в ході апеляційного розгляду справи,
належних доказів на підтвердження
виплати позивачу на час звільнення
усіх належних йому сум, що є обов'язком
роботодавця відповідно до положень
ст.10 ЦПК України та вимог трудового
законодавства.

Посилання відповідача, як на підставу
проведеного розрахунку при звільненні
на відомість від 24.02.2012 року без номера,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки зазначена відомість не
відповідає вимогами закону щодо
оформлення платіжних документів на
видачу заробітної плати, а тому не є
належним доказом, який може бути
покладений в основу рішення суду, окрім
того суперечить іншим доказам у справі,
податковому розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку і сум утриманого з
них доходу від 08.05.2012 року, яким
підтверджено нарахування позивачу
заробітної плати в сумі 5005,72 грн., та
відсутні відомості про її виплату (а.с.
67, 178).

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що позивачу з вини
відповідача не виплачені належні йому
при звільненні суми у строки визначені
законом та враховуючи відсутність
спору про їх розмір повне товариство
«Ломбард швидкі гроші» товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» повинно
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24грудня
1999року №13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату
праці», установивши при розгляді
справи про стягнення заробітної плати
у зв'язку із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст. 117 КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку, а при не
проведенні його до розгляду справи - по
день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

З огляду на наведені вище обставини та
враховуючи, що позивачу в день
звільнення і по теперішній час не
виплачено заробітну плату в розмірі
5005,72 грн., а відповідач належних та
допустимих доказів на підтвердження
відсутності своєї вини у цьому не
надав, колегія суддів приходить до
висновку, що на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість по
заробітній платі в сумі 5005,72 грн. та
середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні за період з
25.02.2012 року по 10.12.2013 року (447 робочих
днів) в розмірі 30248,49 грн.( 67,67 грн. х 447
днів = 30248,49 грн.).

При визначені середнього заробітку
колегія суддів виходила із
середньоденної заробітної плати
позивача, яка становить 67,67 грн, та
визначена із заробітної плати за
грудень 2011 року та січень 2012 року, яка
становить 2842,07 грн. : 42 дні = 67,67 грн.( 22
робочих дня у грудні та 20 у січні).

При вказаних обставинах колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду, як незаконне та
необґрунтоване підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог із
наведених вище підстав.

При цьому колегія суддів не приймає до
уваги надані позивачем в ході
апеляційного розгляду справи в
обґрунтування позовних вимог
розрахунки щодо розміру
заборгованості по заробітній платі в
сумі 5195,35 грн., оскільки ці розрахунки
не відповідають установленим судом
обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 352,54 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.116-117 КЗпП
України, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК
України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який
діє від імені ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 лютого 2013року
скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_4 до повного товариства
«Ломбард швидкі гроші» товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» про
стягнення заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з повного товариства «Ломбард
швидкі гроші» товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» на
користь ОСОБА_4 заробітну плату в сумі
5005,72 грн., а також середній заробіток за
час затримки розрахунку в сумі 30248,49
грн., а всього стягнути 35254,21 грн., що
визначені без вирахування податків та
інших обов'язкових платежів.

Стягнути з повного товариства «Ломбард
швидкі гроші» товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитно -
фінансовий радник і компанія» на
користь держави судовий збір у розмірі
352,54 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: