Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький
Провадження № 22-ц/783/8036/13
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю:
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 5 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
(далі ПАТ) «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання незаконними дій, -

встановила:

рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 5 листопада 2013 року
вищевказаний позов задоволено. Визнано
недійсним п.1.6, п.6.2, п.6.6 та п.10.2
Кредитного договору № 014/0046/82/48414 від 5
квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2
та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Визнано недійсним п.3 додаткової угоди
від 5 січня 2010 року до Кредитного
договору № 014/0046/82/48414 від 5 квітня 2007
року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Визнано недійсним п.3 додаткової угоди
№ 014/0046/82/48414/3 від 13 січня 2011 року до
Кредитного договору № 014/0046/82/48414 від 5
квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2
та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Визнано незаконними дії ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» щодо
одностороннього збільшення процентної
ставки за Кредитним договором №
014/0046/82/48414 від 5 квітня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» з передбачених
8,25% річних.

Зобов'язано ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» здійснити перерахунок
заборгованості за Кредитним договором
№ 014/0046/82/48414 від 5 квітня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на підставі
процентної ставки за користування
кредитом в розмірі 5% річних з 01.10.2011 р.
до 15.01.2012 р. включно.

Зобов'язано ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» здійснити перерахунок
заборгованості за Кредитним договором
№ 014/0046/82/48414 від 5 квітня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на підставі
процентної ставки за користування
кредитом в розмірі 8,25% річних з 16.10.2012 р.
до 05.11.2013 р. включно.

Зобов'язано ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» надлишково сплачені ОСОБА_2
кошти за Кредитним договором №
014/0046/82/48414 від 5 квітня 2007 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» направити на
погашення основного тіла кредиту за
даним договором та провести
перерахунок дійсної заборгованості по
даному договору, з урахуванням даного
рішення суду.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
на користь ОСОБА_2 судові витрати в
розмірі 114 грн.71 коп.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Раффайзен
Банк Аваль», просить його скасувати й
ухвалити нове, яким у задоволені
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним, прийнятим в порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, апелянт посилається на
те, що суд не врахував того, що умови
кредитного договору передбачають
коригування (зміну) процентної ставки
банком без додаткової згоди
позичальника за певних умов, а саме: за
несвоєчасне надання Кредитору
договору (полісу) страхування застави
(іпотеки) та (або) життя (або страхування
від нещасного випадку) Позичальника та
документів, що підтверджують повну
сплату страхового платежу (п.1.6
Кредитного договору та п.4.1.5 Іпотечного
договору від 05.04.2007 р.).

Крім того, апелянт посилається на те, що
додатковими угодами від 5 січня 2010 року
та 13 січня 2011 року, які були укладені
між сторонами, було передбачено
підвищення процентної ставки за
кредитним договором у випадку, якщо з
будь-яких причин на поточний
(картковий) рахунок Позичальника,
відкритий у Кредитора, припиниться
нарахування заробітної плати від
юридичної особи-роботодавця
Позичальника та у випадку припинення
трудового договору між Кредитором
(який є роботодавцем) та Позичальником
(п.3 Додаткових угод). При цьому, така
зміна процентної ставки не потребує
укладення Додаткової угоди. Також
апелянт посилається на те, що після
підвищення процентної ставки
Позичальник продовжував сплачувати
платежі по кредиту за новою процентною
ставкою.

Представник апелянта в судове
засідання не з`явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення щодо
часу та місця розгляду справи. Апелянт
подав заяву про відкладення розгляду
справи у зв'язку з находженням
представника у відрядженні.

З урахуванням обставин справи та те, що
у апелянта мається не одна особа, яка
може представляти його інтереси,
відтак зазначена причина не може бути
поважною для відкладення розгляду
справи.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, його неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника
процесу на заперечення апеляційної
скарги, вивчивши матеріали та
обставини справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
районного суду, колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Задовольняючи вимоги позивача щодо
визнання п.1.6, п.6.2 кредитного договору
недійсними, суд виходив з того, що
зазначені пункти суперечать ст.1056-1 ЦК
України.

Визнаючи недійсними п.6.6, 10.2 кредитної
угоди та п.3 додаткових угод до
кредитного договору районний суд
виходив з того, що позичальник не був
повідомлений про зміну процентної
ставки.

Однак з таким висновком районного суду
колегія суддів погодитись не може з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Згідно ст.3 ЦК загальними засадами
цивільного законодавства є, зокрема,
свобода договору, а відповідно до ст.11
цього Кодексу - підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Статтею 1054 ЦК передбачено, що за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 5 квітня 2007 року між
Відкритим акціонерним товариством (на
даний час Публічне акціонерне
товариство) «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
014/0046/81/48414, відповідно до якого Банк
надав Позичальнику кредит у вигляді не
відновлювальної лінії з лімітом 250 000
доларів США, а позичальник зобов'язався
повернути кредитну суму, а також
сплатити проценти за користування
кредитом (а.с.9-15).

Відповідно до умов цього Кредитного
договору кредит надається на строк по 05
квітня 2027 року згідно графіку надання
кредиту (додаток 1 до Договору) (п.1.2).
Процентна ставка за користування
кредитом складає 8,25% річних. Сторони
домовились, що кредитор має право без
отримання будь-якої додаткової згоди
позичальника коригувати (змінювати)
процентну ставку протягом дії цього
договору в випадках, передбачених
п.1.5-1.6 договору та з дотриманням
порядку, передбаченого п.6.2 цього
договору (п.1.4).

Відповідно до п.1.6 кредитного договору
сторони домовились, що процентна
ставка за користування кредитом
збільшується на 5 відсотків річних від
ставки, вказаної в п.1.4 договору, при
настанні таких умов:

несвоєчасне надання кредитору
договору (полісу) страхування
застави/іпотеки та/або життя (або
страхування від нещасного випадку)
позичальника та документів, що
підтверджують повну сплату страхового
платежу (якщо страхування передбачено
умовами п.4.1 договору (пп.1.6.1);

невиконання позичальником будь-якої з
умов договору, в т.ч. у випадку
несвоєчасного погашення кредиту та
процентів за договором (пп.1.6.2);

невиконання або неналежне виконання
умов договорів, які укладені з метою
забезпечення зобов'язань позичальника
за договором (пп.1.6.3).

Пунктом 6.2 кредитного договору
передбачено, що у випадках,
передбачених цим договором, кредитор
має право змінити процентну ставку за
користування кредитом. Про зміну
процентної ставки кредитор письмово
повідомляє позичальника протягом 7
календарних днів з дати прийняття
рішення про її зміну. Сторони
висловлюють свою цілковиту згоду без
укладення будь-яких додаткових угод до
договору вважати, що новий розмір
процентної ставки застосовується з
дати прийняття кредитором
відповідного рішення про її зміну та
стосовно всієї непогашеної суми
кредиту. У разі відмови позичальника
від зміни процентної ставки за
користування кредитом, він
зобов'язується повернути кредитні
кошти не пізніше 30 календарних днів з
дня отримання повідомлення кредитора
про такі зміни та сплатити кредитору
проценти відповідно до процентної
ставки, раніше обумовленої договором,
за час фактичного користування
кредитом.

Відповідно до п.6.6 кредитного договору
кредитор має право у разі нездійснення
позичальником страхового платежу,
оплатити страхування заставного
майна/іпотеки, життя або від нещасних
випадків за власний рахунок з
наступним відшкодуванням
позичальником витрат на страхування.

Згідно п.10.2 кредитного договору за
кожне порушення умов п.5.6 цього
договору, позичальник додатково до
компенсації витрат кредитора на
страхування сплачує останньому за
кожен випадок порушення штраф в
розмірі несплаченого страхового
платежу.

Пунктом 5.6 кредитного договору
передбачено, що позичальник
зобов'язується згідно вимог договору
здійснити страхування майна, яке
надається в забезпечення/іпотеку
та/або свого життя (або страхування
здоров'я, працездатності або від
нещасних випадків) на користь
Кредитора, в сумі, не меншій за суму
кредиту, та надати кредитору документ,
що сплату страхових платежів в повному
обсязі. Щорічно, до дати закінчення
періоду, за який сплачено попередній
страховий платіж, протягом всього
строку дії договору позичальник
зобов'язаний поновлювати дію договорів
страхування (укладати нові договори
страхування) на зазначених вище умовах
та в сумі, не меншій за залишок
заборгованості позичальника на момент
страхування, та надати кредитору копії
договорів страхування та платіжних
документів про сплату страхових
внесків в повному обсязі.

Відповідно до графіку надання кредиту
(додаток 1 до кредитного договору) дати
надання розмір траншу сторонами були
погоджені таким чином - 05.04.2007 р. - 70 000,
06.2007 р. - 50 000, 07.2007 р. - 50 000, 09.2007 р. 80 000
доларів США (а.с.13).

З метою забезпечення вимог Банку, що
витікають з вказаного вище кредитного
договору, 5 квітня 2007 року між сторонами
укладено іпотечний договір, відповідно
до якого позивач передав банку в
іпотеку земельну ділянку площею 0,1000 га,
що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.
Солом`янка, біля будинку 12 (а.с.41-45).

Пунктом 4.1.5 іпотечного договору
передбачено обов'язок іпотекодавцю
страхування предмета іпотеки.

5 січня 2010 року сторонами була укладена
додаткова угода до кредитного договору
№ 014/0046/81/48414 від 5.04.2007 р., відповідно до
якої, з метою зменшення фінансового
навантаження на позичальника в умовах
кризових явищ в економіці України
сторони домовились, що тимчасово на
строк з 16 січня 2010 р. по 15 січня 2011 року
(включно) встановлюється процентна
ставка за користування кредитом у
розмірі 3,00% річних. Після 15 січня 2011
року проценти за кредитом
розраховуються на підставі процентної
ставки в розмірі 8,25% річних. При цьому,
така зміна процентної ставки за
кредитом не потребує укладення окремої
додаткової угоди до кредитного
договору (п.1) (а.с.16).

Якщо протягом строку, зазначеного в п.1
цієї угоди, позичальник прострочив
виконання своїх грошових зобов'язань
за кредитним договором на строк, що
перевищує 30 календарних днів, пункт 1
цієї додаткової угоди втрачає свою
силу з дня виникнення прострочення за
кредитом і з наступного за днем
прострочення календарного дня (дати
зміни) проценти за кредитом
розраховуються на підставі процентної
ставки в розмірі 8,25% річних. При цьому,
така зміна процентної ставки за
кредитом не потребує укладення
додаткової угоди до кредитного
договору (п.2).

Відповідно до п.3 зазначеної додаткової
угоди сторони дійшли згоди, що
процентна ставка за кредитом
підвищується до розміру 16,85% річних в
порядку, передбаченої цією додатковою
угодою, у випадку, якщо з будь-яких
причин на поточний (картковий рахунок
позичальника, відкритий у кредитора,
припинилося зарахування заробітної
плати від юридичної особи-роботодавця
позичальника. Процентна ставка по
кредиту підвищується до розміру,
визначеного в ч.1 цього пункту 3
додаткової угоди, в перший робочий день
(банківський) день календарного місяця
(дати зміни-2), наступного за місяцем, в
якому кредитору стало відомо про
припинення зарахування заробітної
плати від юридичної особи-роботодавця
позичальника на поточний (картковий)
рахунок позичальника, відкритий у
кредитора. При цьому, така зміна
процентної ставки не потребує
укладення додаткової угоди кредитного
договору.

13 січня 2011 року сторонами була укладена
додаткова угода № 014/0046/82/48414/3 до
кредитного договору № 014/0046/81/48414 від
5.04.2007 р., відповідно до якої тимчасово
на строк з 16 січня 2011 року по 15 січня 2012
року (включно) встановлена процентна
ставка за користування кредитом у
розмірі 5,00% річних. З 16 січня 2012 року
проценти за кредитом розраховуються на
підставі процентної ставки в розмірі
8,25% річних. При цьому, така зміна
процентної ставки за кредитом не
потребує укладення окремої додаткової
угоди до кредитного договору (п.1) (а.с.17).

Вказаною додатковою угодою
передбачено, що пункт 1 цієї додаткової
угоди втрачає свою силу, якщо
позичальником порушено будь-які
грошові зобов'язання за кредитним
договором на строк, що складає 30
календарних днів. З тридцять першого
календарного дня з дати такого
порушення (дата зміни) проценти за
кредитом розраховуються на підставі
процентної ставки в розмірі 8,25% річних.
При цьому, така зміна процентної ставки
за кредитом не потребує укладення
окремої додаткової угоди до кредитного
договору (п.2).

Крім того, сторони дійшли згоди, що
процентна ставка за кредитом
підвищується до 13,20% річних у випадку
припинення трудового договору між
кредитором (який є також роботодавцем)
та позичальником, з наступного за днем
припинення трудового договору дня
(дата зміни). При цьому, така зміна
процентної ставки не потребує
укладення додаткової угоди до
кредитного договору (п.3).

Відповідно до положень п.4 вказаних
вище додаткових угод до кредитного
договору у випадках зміни процентної
ставки на підставі додаткових угод
кредитор письмово повідомляє
позичальника про таку зміну протягом
трьох банківських днів з відповідної
дати зміни. Позичальник зобов'язаний
сплачувати проценти відповідно до
нової (підвищеної) процентної ставки,
зміненої в порядку, визначеному цими
додатковими угодами, з відповідної
дати зміни. Також цими пунктами
передбачено, що позичальник
зобов'язаний протягом 30 днів з моменту
зміни процентної ставки з'явитись до
кредитора з метою підписання графіка
погашення кредиту та інших платежів за
кредитним договором в новій редакції. У
випадку невиконання позичальником
зазначеного обов'язку. Сторони
домовились, розрахований та підписаний
кредитором самостійно новий графік
вважається складеним належним чином, є
невід'ємною частиною кредитного
договору та підставою для визначення
розміру зобов'язань позичальника за
кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції
України та ст.5 ЦК акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ним чинності, і
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують цивільну відповідальність
особи.

ЦК України 2003 року доповнено ст.1056-1 (про
заборону банку змінювати розмір
процентів за користування кредитом в
односторонньому порядку) Законом від
12.12.08 р., який набрав чинності 10.01.09 р. Цей
закон не скасовує та не пом'якшує
цивільну відповідальність особи,
відтак, не має зворотної дії в часі.

Оскільки кредитний договір № 014/0046/81/48414
укладено між сторонами 5 квітня 2007 р.,
відтак висновок суду про те, що умова
кредитного договору про можливість
зміни з ініціативи банку розміру
процентів за користування кредитом,
яка була закладена при укладанні
кредитного договору суперечить ст.1056-1
ЦК про заборону в односторонньому
порядку змінювати розмір процентів, є
неправильним.

Вказана правова позиція висловлена в
постановах Верховного Суду України від
12 вересня 2011 року у справі № 6-16 цс11, від
19 грудня 2012 р., справа № 6-144 цс12, справа
6-149 цс12 та у листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05.12.2011 року.

Пунктом 6.6 кредитного договору
передбачено, що кредитор має право у
разі нездійснення позичальником
страхового платежу, оплатити
страхування заставного майна/іпотеки,
життя або від нещасних випадків за
власний рахунок з наступним
відшкодуванням позичальником витрат
на страхування, а п.10.2 кредитного
договору передбачає, що за кожне
порушення умов п.5.6 цього договору,
позичальник додатково до компенсації
витрат кредитора на страхування
сплачує останньому за кожен випадок
порушення штраф в розмірі несплаченого
страхового платежу.

Ні позивач, ні районний суд не
обґрунтували у зв'язку з чим зазначені
пункти 6.6 та 10.2 кредитного договору є
недійсними умовами кредитного
договору, щодо яких сторони дійшли
згоди під час його укладення.

Посилання представника позивач, що
зазначеними пунктами порушується
права позичальника є голослівними,
оскільки такі умови договору
наступають лише при порушенні
позичальником умов договору, які є
дійсними.

А відтак, з урахуванням викладеного та
приписів ст.ст.525, 526 ЦК України щодо
того, що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та того, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом, то
за таких обставин рішення суду в цій
частині підлягає до скасування з
ухваленням нового про відмову у
задоволені вимог.

Відповідно до наказу № 3320К від 22
вересня 2011 року «Про звільнення з
роботи» позивач звільнений з роботи (з
посади заступника директора з питань
корпоративного та малого бізнесу
Львівської обласної дирекції) з 30
вересня 2011 року за власним бажанням
(а.с.40).

Відтак, відповідно до умов кредитного
договору та п.3 додаткових угод
відсоткову (проценту) ставку за
кредитом банком було збільшено у
відповідності до умов вищевказаного
додаткового договору, який підписано
сторонами. Про прийняте рішення
позивача було повідомлено банком в
порядку, передбаченому як договором,
так і додатковим договором та за
адресою, яка зазначена в договорах, що
стверджується матеріалами справи
(а.с.31- 36).

Як вбачається із розрахунку
заборгованості станом на 3 жовтня 2013
року позивач після зміни процентної
ставки за користування кредитом не
скористався своїм правом, у
відповідності до умов кредитного
договору, повернути кредитні кошти не
пізніше 30 календарних днів з дня
отримання повідомлення про такі зміни
кредитором та сплати процентів
кредитору відповідно до процентної
ставки, яка існувала раніше, а вносив
кошти в розмірі з урахуванням
збільшеної процентної ставки (а.с.36-39).

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відтак, з урахуванням того, що умовами
як кредитного договору, так і
додатковими угодами до кредитного
договору, щодо яких сторони дійшли
згоди під час їх укладення, передбачено
право банку в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом у разі
настання певних умов (які вказані вище)
з додержанням встановленої кредитним
договором процедури повідомлення
позичальника, то збільшення банком
розміру процентної ставки за цим
кредитним договором в односторонньому
порядку без укладення додаткових угод
є правомірним, оскільки умовами
підвищення відсоткової ставки за
додатковими угодами було те, що сторони
дійшли згоди, що процентна ставка за
кредитом підвищується до 13,20% річних у
випадку припинення трудового договору
між кредитором (який є також
роботодавцем) та позичальником, з
наступного за днем припинення
трудового договору дня (дата зміни). При
цьому, така зміна процентної ставки не
потребує укладення додаткової угоди до
кредитного договору.

Крім того, дії позичальника (сплата
коштів за підвищеними відсотками)
свідчить про те, що він як позичальник
погодився з умовою підвищення
відсоткової ставки внаслідок
порушення ним умов договору, бо в
противному випадку, у разі якщо не
погодився із запропонованим
кредитором розміром процентів,
зобов'язаний був у відповідності до
умов договору протягом 30-ти днів
повернути кредитору суму кредиту,
сплатити нараховані проценти та інші
платежі, що визначені договором.

Оскільки договір укладено сторонами на
власний розсуд із дотриманням вимог
чинного на той час законодавства,
збільшення процентної ставки сторони
передбачили за певні порушення умов
договору та у певних випадках, банк
відповідно до умов договору збільшив
проценту ставку за кредитом, у тому
числі у зв'язку з припиненням позивачем
роботи у кредитора, відтак колегія
суддів вважає, що порушень закону зі
сторони банку нема.

Відтак, рішення районного суду
підлягає до скасування з ухваленням
нового рішення - про відмову у
задоволені вимог.

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.1, 4
ч.1 ст.309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 5 листопада 2013 року
скасувати й ухвалити нове рішення, яким
у задоволені вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.