Провадження по справі 2/122/1513/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого, судді           -
Домнікової М.В.,

при секретарі           – Шерет Ф.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
цивільну справу за позовом
представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» про
зобов’язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду від імені
ОСОБА_1 з позовом до Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
(далі ОП «Кримтеплокомуненерго») про
зобов’язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди, мотивуючі
позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 провела
15.09.2010 року у своїй квартирі згідно з
актом, складеним старшим майстром
ОСОБА_3, техніком ЖЕК Центрального
району ОСОБА_4, демонтаж системи
опалення та гарячого водопостачання
без порушення ВДС. Транзитні стояки
були ізольовані, встановлено
індивідуальне опалення - двоконтурний
котел. Всі дії були проведені
відповідно до виписки з протоколу №2
від 21.05.2009 року засідання міжвідомчої
комісії з розгляду питань щодо
відключення споживачів від
центрального опалення та гарячого
водопостачання по центральному району
м. Сімферополя. Дану перебудову
позивачу довелося провести у зв'язку з
тим, що позивачу не надавалися належні
послуги з опалення та гарячого
водопостачання. Пізніше, звернувшись з
письмовою заявою до ОП
«Кримтеплокомуненерго» про зняття її з
балансу і доклавши до цієї заяви копії
усіх наявних у позивача документів, у
тому числі лист погодження, ОСОБА_1
отримала відмову у знятті з балансу,
яка була мотивована тим, що в неї
взагалі не було права робити демонтаж,
що ставить під загрозу проведення
опалювального сезону. Але ж, ОСОБА_1
вважає вказану відмову
необґрунтованою, оскільки в неї наявні
усі дозволи, акти та погодження, тобто
вона нічого не порушує та не ставить
під загрозу опалювальний сезон і не
порушує роботу котелень. Згідно з
актом, затвердженим начальником ЖЕУ
від 15.09.2010 року квартира позивачки була
відключена від гарячого
водопостачання та опалення. Згідно з
актом від 04.02.2010 року ОСОБА_1 отримувала
неякісні послуги з опалення та
гарячого водопостачання.
Листом-погодженням ОСОБА_1 погодила
відключення від мереж водопостачання
та опалення у УЖКГ, СДПЧ -4 Центрального
району, начальника теплових мереж,
начальника абонентської служби КРП
«ВПВКГ», начальника міських
електромереж, завідувача відділу
комунальної гігієни Сімферопольського
СЕС. 16.11.2010 року за участю представника
відповідача у квартирі позивачки було
проведено відключення від мереж
опалення та гарячого водопостачання.
За даним фактом ОСОБА_1 звернулася до
прокуратури Залізничного району м.
Сімферополя. 27.02.2012 року ОСОБА_1
отримала лист прокурора, в якому було
роз’яснено, що для захисту своїх прав
їй необхідно звернутися до суду.
Вказаними діями позивачці також була
заподіяна моральна шкода, яку вона
оцінює в розмірі 5000,00 грн. З урахуванням
наведеного та з посиланням на статтю 16
ЦК України, статті 4, 21, 22 Закону України
«Про захист прав споживачів» позивачка
просила суд: зобов’язати відповідача
звільнити позивачку від оплати за
послуги з центрального опалення та
гарячого водопостачання по квартирі,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1, які
їй не надаються з 15.09.2010 року;
зобов’язати відповідача ОП
«Кримтеплокомуненерго» виконати дії
щодо зняття споживача, що проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 з балансу
ОП «Кримтеплокомуненерго»; стягнути з
відповідача за порушення прав
споживача ОСОБА_1 моральну шкоду в
розмірі 5000,00 грн.

Позивачка та її представник під час
розгляду справи по суті підтримали
позовні вимоги та з підстав, викладених
у позовній заяві, просили позов
задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, вважав їх необґрунтованими та
просив відмовити у задоволенні позову,
також представник просив врахувати
письмові заперечення, що були додані до
матеріалів цивільної справи.

Заслухавши у судовому засіданні доводи
позивачки її представника, заперечення
представника відповідача, дослідивши
та оцінивши усі наявні по справі докази
та матеріали цивільної справи у їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
відмову ОСОБА_1 у задоволені позовних
вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

А відповідно до частини 3 вищенаведеної
статті Закону, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Судом встановлено, що у квітні 2009 року
ОСОБА_1 було отримано лист погодження
для прийняття рішення міжвідомчої
комісії по відключенню споживача від
централізованих мереж опалення та
гарячого водопостачання.

Відповідно до виписки з протоколу №2
від 21.05.2009 року засідання міжвідомчої
комісії по розгляду питань з
відключення споживачів від
центрального опалення та гарячого
водопостачання по Центральному району
м. Сімферополя, було надано дозвіл на
відключення від центральних мереж
опалення та гарячого водопостачання,
за наявності технічної документації на
обладнання індивідуальної системи
квартири ОСОБА_1 АДРЕСА_2.

Згідно з актом Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційне
об’єднання Центрального району м.
Сімферополя» в квартирі АДРЕСА_3 був
проведений демонтаж системи опалення
та гарячого водопостачання без
порушень ВДС. Транзитні стояки
ізольовані, демонтаж був проведений
15.09.2010 року. Встановлено індивідуальне
опалення – двоконтурний котел.

Також, відповідно до акту від 16.11.2010
року квартира АДРЕСА_3 була відключена
від внутрішньобудинкових мереж ЦО і
ГВП.

Однак, вказаний акт не був підписаний
та затверджений відповідно до вимог
законодавства.

Так, ОП «Кримтеплопомуненерго» було
роз’яснено ОСОБА_1 про заборону
відключення квартири від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

Питання відключення від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання регулюється Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630 (зі змінами, внесеними постановою
Кабінету Міністрів України від 31
жовтня 2007 року 1268), які з метою захисту
прав усіх мешканців багатоквартирних
будинків передбачають відключення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їх власників або наймачів, а
відключення цілих багатоквартирних
будинків з ініціативи споживачів.

Згідно п.п. 24, 25 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення споживачі можуть
відмовитися від отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 26 цих Правил
відключення споживачів від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затвердженим наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4 (зі
змінами, внесеними 6 листопада 2007 року
№169) встановлено, що відключення від
мереж центрального опалення і гарячого
водопостачання окремих квартир у
багатоквартирному будинку не можливо і
дозволено таке відключення лише
будинку в цілому.

У даному спорі об’єктом відключення
від мережі централізованого опалення
та постачання гарячої води є не весь
багатоквартирний будинок, а лише
належна в ньому квартира ОСОБА_1, так
само як і умови, за наявності яких
комісія дозволила відключити квартиру.

Відключення від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води можливе лише в
тому разі, коли таке рішення
підтримують усі власники квартир
житлового будинку, а технічна
можливість такого відключення
передбачена затвердженою органом
місцевого самоврядування схемою
теплопостачання.

Разом з тим, як убачається з матеріалів
цивільної справи відсутня технічна
можливість відключення окремих
квартир від мережі централізованого
опалення та постачання гарячої води.

Також суд вважає необґрунтованими й
посилання ОСОБА_1 в обґрунтування своїх
позовних вимог на відсутність між
сторонами по справі договору на
надання послуг з опалення та гарячого
водопостачання, оскільки відповідно до
статей 7, 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить,
зокрема, встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону; визначення виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на: комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо-та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання внутрішньо
будинкових приміщень та прибудинкової
території, санітарно-технічне
обслуговування, обслуговування
внутрішньобудинкових мереж, утримання
ліфтів, освітлення місць загального
користування, поточний ремонт,
вивезення побутових відходів тощо);
послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладення договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); послуги
з ремонту приміщень, будинків, споруд
(заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
визначені обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотриманням умов його виконання згідно
з типовим договором.

Як пояснювали сторони по справі
(представники) та не спростовується
матеріалами цивільної справи, між
сторонами відсутній письмовий договір
про надання житлово-комунальних
послуг, проте послуги позивачці
відповідачем з опалення та гарячого
водопостачання надавалися, а позивач
їх приймала. Таким чином, відсутність
письмового договору не може бути
підставою для звільнення від сплати
вартості отриманих позивачем послуг з
опалення та постачання гарячої води.

У зв’язку з наведеним, відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 до ОП
«Кримтеплокомуненерго» щодо
зобов’язання відповідача звільнити
позивачку від оплати за послуги мереж
опалення та гарячого водопостачання,
виключення позивачки з числа
абонентів.

Оскільки судом не встановлено підстав
для зобов’язання відповідача вчинити
певні дії, то й позовні вимоги ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди не
підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України, під час ухвалення рішення
суду, у тому числі, вирішує питання щодо
розподілу між сторонами судових
витрат.

Судові витрати в розмірі 229,40 грн.
необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212,
214-215, 218, 292, 294, 296 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову представника
ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
про зобов’язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди – відмовити.

Судові витрати у розмірі 229 (двісті
двадцять дев’ять) гривень 40 копійок
віднести за рахунок Держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Дом
нікова М.В.