провадження №2/461/2272/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

18 грудня 2013 року

м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в
складі:

головуючого судді – Романюка В.Ф.

при секретарі – Бішко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні орендованим
майном, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні орендованим майном
(квартирою), що знаходиться за адресою:
м.Львів, вул. Лесі Українки, 7/12.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що, 01 липня 2013 року
між позивачем та відповідачкою було
укладено договір найму (оренди) квартир
№ 12, загальною площею 60,08 кв.м. по вул.
Лесі Українки №7 у м.Львові, для
здійснення діяльності готелів і
подібних засобів тимчасового
розміщення (хостелу). Договір укладено
строком на три роки, який діє до 31
червня 2016 року. Крім того, 01 липня 2013
року між сторонами був підписаний акт
прийому-передач даної квартири. З часу
укладення договору ОСОБА_1 виконує
належним чином свої зобов’язання
перед ОСОБА_3, тобто використовує
квартиру за цільовим призначенням,
сплачує щомісячну орендну плату, яка
складає 5000,00 грн., несе витрати зі
сплати комунальних послуг, а також за
власні кошти провів ремонті роботи в
квартирі, сплатив заборгованість в
сумі 2000,00 грн. за підключення та
користування газом. Враховуючи те, що
ОСОБА_1 було проведено ремонтні роботи
у квартирі на суму 18000,00 грн., то згідно
умов договору та таблиці розрахунку з
усіма сумами оплат за оренду квартири,
він має сплачувати відповідачу 4500,00
грн. за оренду квартири. Однак, ОСОБА_2
почала висувати претензії ОСОБА_1,
нібито останній їй не доплачує 500,00 грн.
до щомісячної орендної плати. В серпні
2013 року відповідач почала чинити
перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні
господарської діяльності, а 16 вересня
2013 року самовільно вселилась у
квартиру, тим самим обмеживши ОСОБА_1 та
клієнтам «хостелу» доступ до квартири,
внаслідок чого останній змушений
відмовляти клієнтам в їх розміщенні в
«хостелі», що і призвело до понесення
збитків позивачем.

Оскільки, позивач добровільно не
погоджується звільни квартиру,
посилаючись на те, що ним виконуються
всі умови договору, то просить позов
задоволити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не
з’явився, подав заяву про розгляд
справи у його відсутності та просить
позовні вимоги задоволити в повному
об’ємі.

Відповідач в судове засідання не
з’явилась, про причини неявки суд не
повідомила, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи. У відповідності до ст.224 ЦПК
України суд вважає за можливе
проводити заочний розгляд справи у
відсутності відповідачки на підставі
наявних у справі доказів.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов слід задовольнити
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 липня 2013 року
між позивачем та відповідачем було
укладено договір найму (оренди)
№1122АДРЕСА_1, загальною площею 60,08 кв.м.
по вул. Лесі Українки №7 у м.Львові, для
здійснення діяльності готелів і
подібних засобів тимчасового
розміщування, строком на три роки, який
діє до 31 червня 2016 року. Також,
сторонами був підписаний акт
прийому-передачі даної квартири. Як
вбачається з умов договору та таблиці
розрахунку з усіма сумами оплат за
оренду квартири, позивачем виконуються
всі умови договору найму. Однак, ОСОБА_2
чиняться перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
діяльності готелів і подібних засобів
тимчасового розміщення (хостелу).

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов’язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Як вбачається з таблиці розрахунку за
строкове платне користування (оренду),
позивачем здійснювалась оплата згідно
умов договору найму (а.с. 12).

Згідно ст.629 ЦК України, договір є
обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов’язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Крім того, встановлено, що 16 вересня 2013
року відповідач самовільно без згоди
позивача вселилась в орендовану
квартиру, чим почала чинити перешкоди у
здійсненні діяльності готелів і
подібних засобів тимчасового
розміщення (хостелу).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України,
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог –
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, з урахуванням обставин, що
мають істотне значення, суд приходить
до висновку, що позов слід
задовольнити, зобов’язавши
відповідача звільнити орендовану
квартиру позивачем та не чинити
перешкоди в користуванні орендованою
квартирою згідно умов договору.

Вирішуючи питання стягнення судових
витрат, суд приходить до висновку, що з
відповідача слід стягнути в користь
ОСОБА_1 114,70 грн. сплаченого судового
збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224 ЦПК
України, 525, 526, 629, 759, 762, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Зобов’язати відповідача ОСОБА_2
звільнити орендовану квартиру за
адресою: м.Львів, вул. Лесі Українки, 7/12,
на строк дії договору оренди №1122 від 1
липня 2013 року.

Зобов’язати відповідача ОСОБА_2
усунути та не чинити перешкоди в
користуванні орендованою квартирою
ОСОБА_1 за адресою: м.Львів, вул. Лесі
Українки, 7/12, на строк дії договору
оренди №1122 від 1 липня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер невідомий, на користь ОСОБА_1 суму
сплаченого судового збору у розмірі
114,70 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Галицький
районний суд м. Львова протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги на рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
суддя

В.Ф. Романюк