Справа № 464/8458/13-ц
пр.№ 2/464/1902/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2013 року          Сихівський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.

за участю секретаря Причини О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу кредитором
спадкодавця, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 27.04.2011
року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
LVXRFF11140318, згідно з яким позивач надав
останньому кредит у розмірі 3 512,30 грн.
зі сплатою 0,12% річних на суму залишку
заборгованості за користування
кредитом. ОСОБА_2 за умовами договору
зобов’язувався своєчасно сплачувати
щомісячні платежі та проценти за
користування кредитом, повернути
кредит у визначені даним договором
терміни, а також виконати інші свої
зобов’язання згідно з договором.
Однак, ОСОБА_2 взяті на себе
зобов’язання за кредитним договором
не виконував та станом на 24.12.2012 року
мав заборгованість за кредитним
договором в розмірі 6 284,06 грн. Банку
стало відомо, по позичальник ОСОБА_2
помер 24.12.2012 року. Позивач звернувся до
четвертої Львівської державної
нотаріальної контори з претензією до
спадкоємців ОСОБА_2 Згідно з листом
приватного нотаріуса ОСОБА_3
спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 Згідно з
положеннями ст. 1282 ЦК України
відповідач, як спадкоємець
позичальника ОСОБА_2, зобов’язана була
задовольнити вимоги банку. З
урахуванням наведеного, позивач просив
суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 6 284,06 грн. та судові витрати в
сумі 229,40 грн.

Порзивач в судове засідання не
з*явився, подав заяву про розгляд
справи у його відсутності позовні
вимоги підтримує.

Відповідача в судове засідання не
з’явилася, надала суду заяву згідно з
якою заборгованість та судові витрати
сплачені нею у вересні 2013 року та
просила проводити розгляд справи за її
відсутності.

Дослідивши та перевіривши докази у їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
необхідність відмовити у задоволенні
позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов’язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України
розмір процентів та порядок їх сплати
за договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

З матеріалів справи вбачається, що
27.04.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ LVXRFF11140318, згідно з яким позивач надав
останньому кредит у розмірі 3 512,30 грн.
зі сплатою 0,12% річних на суму залишку
заборгованості за користування
кредитом.

Згідно з умовами кредитного договору
відповідач зобов’язувався своєчасно
сплачувати щомісячні платежі, проценти
за користування кредитом, повернути
кредит у визначені даним договором
терміни, а також виконати інші свої
зобов’язання згідно договору.

Судом встановлено, що позичальником
неналежним чином виконувалися
зобов’язання, прийняті ним за умовами
кредитного договору. Станом на 01.08.2013
року загальна заборгованість ОСОБА_2
перед позивачем за кредитом, з
урахуванням заборгованості по тілу
кредиту, відсотках та пені за умовами
договору, становить 6 284,06 грн.

Згідно з копією свідоцтва про смерть
від 22.01.2013 року серії 1-СГ № 310203 ОСОБА_2
помер 24.12.2012 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з листом приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 31.10.2013 року № 97/01-16
27.02.2013 року на підставі заяви ОСОБА_1
було заведено спадкову справу № 3/2013
після смерті ОСОБА_2, померлого 24.12.2012
року. 20.05.2013 року зареєстровано лист
Шостої Львівської державної
нотаріальної контори щодо претензії
кредитора до спадкоємців ОСОБА_2, який
надійшов з Четвертої Львівської
державної нотаріальної контори. 17.06.2013
року зареєстровано заяву ОСОБА_4, від
імені якого діяла мати ОСОБА_5, про
видачу свідоцтва про право на спадщину.
25.07.2013 року видано два свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в рівних
частках кожному на ім’я ОСОБА_1, ОСОБА_4

Згідно з положеннями ст. 1281 ЦК України
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Приписами ст. 1282 ЦК України визначено,
що спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передане спадкоємцям у натурі.

Судом встановлено, що відповідачем
була погашена в повному обсязі
заборгованість ОСОБА_2 за кредитним
договором, що підтверджується копією
чека № 2457 від 23.09.2013 року.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналогічні положення містяться і в ч. 1
ст. 3 ЦПК України, згідно з якою кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Оскільки відповідачем було в
добровільному порядку сплачену
заявлену позивачем до стягнення суму
заборгованості за кредитним договором,
тобто фактично поновлено порушені
права та охоронювані інтереси позивача
в позасудовому порядку, суд приходить
до висновку про необхідність відмовити
у задоволенні позову про стягнення
вказаної суми.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1048, 1054, 1056-1, 1216-1218, 1281, 1282 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215,
218 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу кредитором
спадкодавця – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або з дня
отримання його копії.

Суддя: