Справа № 354/490/13-ц
Провадження по справі № 2/354/157/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року

м.Яремче

Яремчанський міський суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді
Марчака Ю.І.

секретаря

Савчук М.І.

позивача

ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача

ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Яремче цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення коштів за договором
позики та моральної шкоди,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення коштів за договором
позики та моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовну заяву підтримали
та суду пояснили, що в кінці серпня 2012
року між позивачем та відповідачем, був
укладений договір позики відповідно до
якого позивач позичив ОСОБА_3 грошові
кошти в сумі 11 000 доларів США, а
відповідач зобов’язався повернути
позивачу їх до жовтня 2012 року.

На підтвердження укладення даного
договору позичальником ОСОБА_3 була
власноручно написана розписка на
вказану суму грошей з вказанням
терміну повернення грошей. Проте
позивач та його представник
зазначають, що, коли настав час
визначений в розписці для повернення
грошей, відповідач позичених позивачем
грошей не повернув, непогашений борг
має місце до даного часу. На вимоги
позивача щодо повернення боргу
відповідач не реагує.

Згідно курсу НБУ станом на 01.11.2012 року
офіційний курс складає 1 USD - 7,993 грн.
Тому сторона позивача вважає, що
відповідач повинен повернути позивачу
87 923 грн.

Представник позивача вказав, що
відповідач не повернувши позичені
кошти не виконав взяті на себе
зобов’язання в зв’язку з чим позивач
змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Позивач зазначає, що діями відповідача
йому завдана моральна шкода, яка
полягає в моральних стражданнях, яких
він зазнав внаслідок неотримання
вчасно належних йому коштів, оскільки
він тяжко працював щоб заробити ці
гроші, обмежував себе, економив на
власних потребах. ОСОБА_2 того, через
неповернення йому грошей він змушений
був займатись непривичними для нього
справами, а саме звернення за юридичною
допомогою до адвоката для звернення в
суд. Також позивач зазначає, що
принижуючи свою честь та гідність,
неодноразово звертався до відповідача,
фактично випрошуючи у нього свої гроші.
Вважає, що має право на відшкодування
завданої йому моральної шкоди.
Заподіяну моральну шкоду оцінює в 5 000
грн. Тому позивач та його представник
просять задоволити позовну заяву та
стягнути з ОСОБА_3 87 923 грн. боргу за
договором позики, 929 грн. 23 коп. судових
витрат та 3 385 грн. 60 коп. витрат
понесених на проведення
судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що гроші в сумі 11 000
доларів США не позичав, боргової
розписки власноручно не писав і не
підписував. Просить відмовити в
задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
його представника, відповідача,
свідків дослідивши матеріали справи та
оцінюючи докази в сукупності, вважає,
що позов підлягає до часткового
задоволенню з наступних підстав.

Із оглянутої в судовому засіданні
розписки судом встановлено, що 31.07.2012
року позивач ОСОБА_1 позичив, а
відповідач ОСОБА_3 отримав грошові
кошти в сумі 11 000 доларів США, що по
курсу НБУ станом на 01.11.2012 року
еквівалентно 87 923 грн., які
зобов’язався повернути позивачу до
жовтня 2012 року.

Судом встановлено, що відповідач
позовні вимоги позивача не визнав
повністю зазначивши, що він у позивача
грошей не позичав, боргової розписки
власноручно не писав і не підписував.

Проте такі твердження відповідача
спростовуються поясненнями позивача,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, матеріалами
справи та висновком
судово-почеркознавчої експертизи від
29.11.2013 року № 3558 із якого вбачається, що
рукописний текст та підпис від імені
ОСОБА_3 в розписці про зобов’язання
повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11
000 доларів США, взяті в борг, із
зазначеною датом 31.07.2012 року, виконані
ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві грошові кошти у такій
самій сумі, що були передані йому, у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

З досліджених в судовому засіданні
доказів суд приходить до висновку, що в
спірних правовідносинах було
дотримано всіх суттєвих умов договору
позики.

Поясненнями позивача судом
встановлено, що обов'язку щодо
повернення позики відповідач у
встановлені договорами строки, тобто
до жовтня 2012 року не виконав. Про
невиконання умов договору позики
також свідчить та обставина, що
оригінал боргової розписки
знаходиться у позикодавця, позивача
ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконаня зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором позики в
розмірі 87 923 грн. є обґрунтованим та
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

За змістом ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Судом встановлено, що відповідач
своєчасно у встановлений договором
позики строк – в жовтні 2012 року не
повернув позивачу суму позики в
загальному розмірі 87 923 грн. Тому з вини
відповідача позивач тривалий час був
позбавлений можливості користуватися
належними йому грошовими коштами.
ОСОБА_2 того, через неповернення грошей
позивачу останній змушений був
займатись непривичними для нього
справами, а саме звернення за юридичною
допомогою до адвоката для звернення в
суд. Також позивач неодноразово
звертався до відповідача з проханням
повернення його коштів.

З огляду на наведене розмір
відшкодування моральної шкоди суд
визначає в сумі 2000 грн.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем в обгрунтування своїх
доводів не надано суду доказів, які б
спростовували твердження позивача.

За таких обставин позовну заяву
позивача слід задоволити частково та
стягнути з відповідача на користь
позивача 87 923 грн. боргу за договорами
позики, 2 000 грн. відшкодування
моральної шкоди, 3385 грн. 60 коп. витрат
понесених на проведення
судово-почеркознавчої експертизи.
Також з відповідача в користь позивача
слід стягнути сплачену суму судового
збору в розмірі 929 грн. 23 коп.

Приймаючи до уваги те, що при подачі
позовної заяви позивачем ОСОБА_1 не в
повному обсязі було сплачено судовий
збір, суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача в доход держави судовий
збір в розмірі 179 грн. 40 коп.

В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст.23, 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1049 1050, 1167 ЦК
України, керуючись ст.ст.213-215, 88 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
87923грн. (вісімдесят сім тисяч
дев’ятсот двадцять три гривні) боргу
за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
2000грн. (дві тисячі гривень) компенсації
заподіяної моральної
шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір
в розмірі 929грн. (дев'ятсот двадцять
дев'ять гривень) 23 коп. та 3385грн. (три
тисячі триста вісімдесят п'ять гривень)
60коп. витрат понесених на проведення
судово-почеркознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави
судовий збір в розмірі 179грн. (сто
сімдесят дев'ять гривень)
40коп.

В
задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Яремчанський міський суд

протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:

ОСОБА_6