№ 207/4783/13-ц
№ 2/207/1718/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі
Скала А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ТОВ "Абонент
ХХІ" - про встановлення порядку
користування квартирою та вселення,
зобов'язання не чинити перешкоди у
користуванні житлом, зобов'язання
розділити особовий рахунок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська з позовною заявою до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ТОВ "Абонент
ХХІ", і просить суд встановити порядок
користування трикімнатною квартирою №
24 по вул.Алтайській, 30 у м.
Дніпродзержинську, вселити її до
квартири, зобов'язати відповідачів не
чинити перешкоди у користуванні
житлом, зобов'язати ТОВ "Абонент ХХІ"
розділити особовий рахунок. В
обгрунтування позову зазначила, що
спірна квартира була приватизована її
чоловіком та його матір`ю ОСОБА_3; після
смерті чоловіка позивачці належить на
підставі рішення суду 1/6 частина
вказаної квартири, відповідачці ОСОБА_2
2/6 частини, а 1/2 частина відповідачці
ОСОБА_3, тому просить виділити їй у
користування кімнату площею 11,7 кв.м,
відповідачці ОСОБА_2 кімнату 12,1 м кв.,
відповідачці ОСОБА_3 кімнату 15 м кв.,
допоміжні приміщення залишити у
спільному користуванні. Також просить
вселити її до квартири, зобов'язати
відповідачів не чинити їй перешкод у
користуванні квартирою. В
обгрунтування заявлених вимог також
позивачкою зазначено, що вона через
неприязні стосунки з відповідачами
позбавлена можливості вільно
користуватись належною їй 1/6 частиною
квартири, оскільки відповідачі чинять
їй перешкоди у користуванні квртирою,
застосовують до неї фізичне насильство
і не допускають її у квартиру. Згоди
щодо порядку володіння та користування
належними частками між нею та
відповідачами не досягнуто, тому
звернулась до суду з зазначеним
позовом. Також просить зобов'язати
третю особу розділити особовий рахунок
на квартиру.

Представник позивачки ОСОБА_4,
позивачка, в судовому засіданні
підтримали заявлений позов з наведених
вище підстав, просять позов
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_5, ОСОБА_3 заявлений
позов не визнали, на будь-які варіанти
встановлення порядку користування
квартирою не погоджувались, просили у
позові відмовити з наступних підстав.
На думку представника відповідача
квартира не підлягає поділу, так як її
поділ порушуватиме житлові права
відповідачів, позивачкою встановлено
замок на двері до певної кімнати і
відповідачі нею не користуються, а
замок на вхідні двері до квартири
дійсно змінено, оскільки після візитів
позивачки з квартири зникали речі;
відповідачі згодні віддати ключ
позивачці для виготовлення дублікату,
так як зайвого ключа у них немає. Таким
чином вважає, що позивачка з власної
вини не користується квартирою і
підстав для задоволення позову немає.

Представник третьої особи ТОВ
"Абонент ХХІ" у судове засідання не
з`явився, просив розглянути справу без
участі представника.

Суд, вислухавши сторони,
представників сторін, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.131 ЦПК
України сторони зобов`язані подати
свої докази чи повідомити суд про них
до або під час попереднього судового
засідання; згідно ст. 60 ЦПК України
сторони зобов'язані довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено у судовому
засіданні і підтверджується копією
судового рішення, свідоцтвом про право
власності, спірна квартира № 24 по
вул.Алтайській у м. Дніпродзержинську
належить сторонам на праві спільної
часткової власності - 3/6 частини ОСОБА_3,
2/6 частини ОСОБА_2, 1/6 частина - позивачці
ОСОБА_1 (л.с.10-11). Як видно з технічного
паспорта на квартиру (л.с. 8-9) спірна
квартира складається з трьох кімнат,
дві з яких є суміжними і ними можливе
безперешкодне користування лише одним
зі співвласників. Між сторонами
склались конфліктні стосунки, що
підтверджується висновками органу
внутрішніх справ (л.с.23, 25).

Згідно ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.
Суб'єктами права спільної часткової
власності можуть бути фізичні особи,
юридичні особи, держава, територіальні
громади.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників,
які володіють і користуються
спільним майном, відповідної
матеріальної компенсації.

У відповідності до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який
бажає виділу, має право на одержання
від інших співвласників грошової або
іншої матеріальної компенсації
вартості його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири),
які проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього
Кодексу.

Згідно ст. 63 ЖК України предметом
договору найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або
інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох
кімнат, а також одноквартирний жилий
будинок. Не можуть бути самостійним
предметом договору найму: жиле
приміщення, яке хоч і є ізольованим,
проте за розміром менше від
встановленого для надання одній особі
(частина перша статті 48), частина
кімнати або кімната, зв'язана з іншою
кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення ( кухня, коридор,
комора тощо). Відповідно ч. 1 ст. 48 ЖК
України жиле приміщення надається
громадянам у межах жилої площі, але не
менше розміру, який визначається
Кабінетом Міністрів України і
Федерацією професійних спілок України.
Згідно п. 53 Правил обліку громадян, які
потребують покращення житлових умов,
та надання їм жилих приміщень в
Україні, затверджених Радою Міністрів
УРСР та Української республіканської
ради професіональних спілок жиле
приміщення надається в межах 13,65 кв.м.
жилої площі на одну особу, але не менше
рівня середньої забезпеченості
громадян жилою площею в даному
населеному пункті. Відповідно
постанови виконавчого комітету
Дніпропетровської обласної ради
народних депутатів та Президії
Дніпропетровської обласної ради
профспілок № 711 від 27 грудня 1984 року
середня забезпеченість громадян жилою
площею в населених пунктах
Дніпропетровської області складає 9 кв.
м. на одну особу.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.
Відповідачем ОСОБА_2 визнано той факт,
що позивачка не має доступу до
квартири, доказів вчинення нею
правопорушень щодо майна відповідачів
не надано, заявлено про готовність
надати їй ключ від вхідних дверей до
квартири, тому суд вважає

вимоги щодо вселення та зобовязання не
чинити перешкод у користуванні
квартирою такими, що підлягають
задоволенню.

Враховуючи дані технічного паспорта на
спірну квартиру, будь-який варіант
встановлення порядку користування її
жилими кімнатами, про який заявлено
позивачкою у позові, є на думку суду
таким, що не відповідає вимогам закону,
оскільки порушує житлові права
відповідачів, про що зазначено вище,
крім того, порядок запропонований
позивачкою не відповідає розміру її
частки у праві власності на квартиру,
так як жила площа квартири 38,8 кв.м, а
частка позивачки становить 1/6, тому
виділення їй у користування кімнати
площею 11, 7 к.м є безпідставним.

Вимоги щодо зобов'язання третьої особи
ТОВ "Абонент ХХІ" вчинити певні дії,
зокрема, розділити особовий рахунок, є
безпідставними, оскільки заявлені не
до відповідачів, а до третьої особи у
справі, клопотань щодо притягнення
третьої особи у якості співвідповідача
не надходило.

Судові витрати, які складаються з
витрат на оплату надання правової
допомоги в розмірі 1000 грн., судового
збору в розмірі 256 грн., розподілити між
сторонами пропорційно задоволенню
позовних вимог: стягнути солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування витрат на правову
допомогу 500 грн., судового збору 114 грн. 70
коп.; надміру сплачений судовий збір у
розмірі 26 грн. 60 коп. повернути
позивачці ОСОБА_1

Виходячи з викладеного,
керуючись ст.ст. 16, 355 - 367, 391 ЦК України,
ст.ст. 116, 156, 157, 162 Житлового кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 131, 212 – 216 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа - ТОВ "Абонент ХХІ" - про
встановлення порядку користування
квартирою та вселення, зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
житлом, зобов'язання розділити
особовий рахунок, задовольнити
частково.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1,
зобов`язавши ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити
перешкод ОСОБА_1 у користуванні
квартирою.

У задоволенні позовних вимог про
встановлення порядку користування
квартирою, зобов'язання ТОВ "Абонент
ХХІ" розділити особовий рахунок, -
відмовити.

Стягнути судові витрати з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 у
відшкодування витрат на правову
допомогу 500 грн., судового збору 114 грн. 70
коп.; надміру сплачений судовий збір у
розмірі 26 грн. 60 коп. повернути
позивачці ОСОБА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська в апеляційний
суд Дніпропетровської області
протягом 10 днів після проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий у справі
ОСОБА_6