Номер провадження № 22-ц/785/9938/13
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Кварталової А.М., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 15 січня 2013 року про забезпечення
позову шляхом накладення арешту по
справі за позовом публічного
акціонерного товариства „Укрсоцбанк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ПАТ „Укрсоцбанк"
звернулося до Малиновського районного
суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, мотивуючи це тим, що
26.06.2007 року між АКБ СР „Укрсоцбанк",
який згодом перейменований на ПАТ
„Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 укладено
договір кредиту № 2007/13-2,06, відповідно
до якого позивач надав грошові кошти в
сумі 145 000 доларів США зі сплатою 13,35%
річних та комісій до 25.06.2022 року.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов`язань за кредитним
договором, між позивачем та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 26.06.2007 року було
укладено Іпотечний договір, згідно
якого іпотекодавці передали Банку
двокімнатну квартиру, загальною площею
53,0 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить їм на підставі
права власності.

З 13.04.2009 року позичальником порушуються
строки повернення кредиту та сплати
процентів.

На вимоги, які були направлені банком
по поверненню кредиту, відповідачі
проігнорували.

На підставі чого банк змушений був
звернутися до суду та просить стягнути
з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість
у розмірі 1 419 044, 56 грн. в еквіваленті
грошового зобов"язання 177535,91 доларів
США за курсом НБУ на 19.11.2012 року за
договором кредиту № 2007/13-2,06/418 від 26.06.2007
року та звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме двокімнатну квартиру,
загальною площею 53,0 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить відповідачам на підставі
права власності, шляхом продажу з
прилюдних торгів в межах виконавчого
провадження, за ціною, що
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб"єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій. А також
стягнути з відповідачів на користь ПАТ
„Укрсоцбанк" судовий збір в сумі 3441
грн.

Ухвалою Малиновського районного суду
м.Одеси від 15 січня 2013 року накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заборонивши її
відчуження до рішення суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду
ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалу
Малиновського районного суду м.Одеси
від 15 січня 2013 року про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
квартиру та направити справу до
районного суду для продовження
розгляду, посилаючись на порушення
судом першої інстанції при
постановленні оскаржуваної ухвали
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали в
межах заяви та доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши справу,
апеляційний суд постановляє ухвалу
про відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву представника
позивача ПАТ „Укрсоцбанк" про
забезпечення позову у вигляді арешту
на квартиру АДРЕСА_1, районний суд
виходив з того, що:

- квартира, належна відповідачам, про
арешт якої у межах забезпечення позову
надав заяву позивач, є іпотечним
майном за кредитним договором за яким у
відповідачів виникла заборгованість
перед позивачем, стягнення якої є
предметом спору у даній цивільній
справі;

- не вжиття заходів забезпечення позову
у вигляді арешту, може унеможливити або
утруднити виконання рішення суду у
разі задоволення позову;

Заходи забезпечення позову є
співмірними заявленим позовним
вимогам.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія вважає, що
районний суд діяв в межах повноважень,
передбачених ЦПК України, розглядаючи
питання про забезпечення позову: -після
відкриття провадження по справі;

- суддею одноособово.

Судова колегія погоджується з
висновком районного суду про
необхідність вжиття заявлених
позивачем заходів забезпечення позову
з посиланням на існування спору з
приводу стягнення заборгованості по
кредитному договору та виключення
будь-якої можливості відчуження
іпотечного майна.

Доводи апеляційної скарги про те,
що накладенням арешту фактично
здійснено подвійний арешт з посиланням
на те, що майно перебуває в іпотеці і
під забороною відчуження, є
неспроможними, оскільки ст. 152 ЦПК
України не заборонено забезпечення
позову шляхом накладення арешту
безвідносно до того, що майно перебуває
в заставі або іпотеці. Крім того позов
забезпечений за заявою позивача, який
одночасно є іпотекодержателем і
вважає, що не забезпечення позову
шляхом накладення арешту може
унеможливити або утруднити виконання
рішення суду у разі задоволення
позовних вимог.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
не надають підстав для набуття
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання про забезпечення
позову.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 15 січня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає і набирає законну
силу з моменту її проголошення.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
А.М. Кварталова

В.П. Фальчук