Справа № 1510/7809/12
Провадження № 2/500/444/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2013 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді – Присакар
О.Я.,

при секретарі –
Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивачів – ОСОБА_1,

представника
відповідача – ОСОБА_2,

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
–

ОСОБА_3,

представника третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету –

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста ОСОБА_5
цивільну справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_5 міської ради Одеської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
– ОСОБА_3 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, звернулись
до суду з позовними вимогами, якими
просили визначити їм додатковий строк
для прийняття спадщини строком в два
місяця для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_9, померлої
16.08.2011 року, мотивуючи тим, що ними був
пропущений строк з поважних причин, а
саме вони працюють моряками, у зв’язку
з чим значний час вимушені знаходитись
або за межами України або в службових
відрядженнях по Україні, зокрема
ОСОБА_8 працював в ПАТ «Українське
Дунайське пароплавство», в період з
05.08.2011 року по 02.01.2012 року він знаходився
у закордонному рейсі на теплоході
«Дніпропетровськ», з 03.01.2012 року по
13.03.2012 року, у зв’язку з льодяниковою
ситуацією на річці Дунай, судно, на
якому працював ОСОБА_8 було задіяне у
виконанні аварійно – рятувальних
робіт. ОСОБА_6 працює на судах
закордонного плавання, тривалий час
знаходиться за межами України, в тому
числі і в час необхідний для подання
заяви про прийняття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД
№ 319635, виданого 01.11.2012 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану ОСОБА_5 міськрайонного
управління юстиції Одеської області
ОСОБА_8 помер 30.10.2012 року.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 07.11.2012 року
провадження по справі було зупинено до
залучення до участі у справі
правонаступників.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 25.06.2013 року
було залучено ОСОБА_7 як
правонаступника ОСОБА_8.

В судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_5 міської ради Одеської області
заперечував проти задоволення
позовних вимог, оскільки вони є
неналежним відповідачем по справі.

В судовому засіданні третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору та її представник
заперечували проти задоволення
позовних вимог мотивуючи тим, що
позивачі не мали намір приймати
спадщину після смерті ОСОБА_9, померлої
16.08.2011 року. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 мали
об’єктивну можливість звернутися з
заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_9, померлої 16.08.2011 року,
також в своїй позовній заяві позивачі
не зазначають поважність причин,
пов’язаних з об’єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємців на вчинення цих дій.
Крім цього належним відповідачем по
справі має бути ОСОБА_3, яка прийняла
спадщину.

Вислухавши пояснення сторін, третьої
особи, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 належить
1/2 частка житлового будинку,
розташованого за адресою: м. Ізмаїл,
вул. Дімітрова, 73, на підставі договору
дарування частки житлового будинку від
02.09.208 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_5 міського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №
4856.

Згідно до ст. 1216 ЦК України –
спадкування є перехід прав та
обов’язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії 1-ЖД № 272546 від 17.08.2011 року,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту ОСОБА_5 міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_9 померла 16.08.2011 року.

Після смерті ОСОБА_9 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилась спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частка житлового будинку,
розташованого за адресою: м. Ізмаїл,
вул. Дімітрова, 73.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України – у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 28192406 від 27.09.2011 року, згідно
якого інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня.

Відповідно до листа приватного
нотаріуса ОСОБА_5 міського
нотаріального округу ОСОБА_10 після
смерті ОСОБА_9, померлої 16.08.2011 року,
пережившого чоловіка немає, заповіту
спадкодавець не складала.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України -
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України
передбачено, що спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги
відповідно до ст. 1262 ЦК України після
смерті ОСОБА_9 являється її рідний брат
ОСОБА_11.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ІІІ-ЖД № 424479 від 04.05.1992 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану в м.Ізмаїлі, ОСОБА_11 помер 03.05.1992
року.

Згідно ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки на час відкриття
спадщини спадкоємець другої черги
ОСОБА_11 помер, спадкоємцями за правом
представлення після смерті ОСОБА_9
являються:

- племінник ОСОБА_8, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД
№ 321178 від 29.09.1981 року, повторно виданого
відділом запису актів громадянського
стану в м.Ізмаїлі;

- племінник ОСОБА_6, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії ІІ-УР
№ 047573 від 27.08.1959 року, виданим бюро
записів актів громадянського стану в
м.Ізмаїлі.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса ОСОБА_5 міського
нотаріального округу ОСОБА_10 від 10.04.2012
року за № 102/01-16 ОСОБА_8 було відмовлено
в видачі свідоцтва про право на
спадщину, в зв’язку з тим, що ним не
подано заяву про прийняття спадщини на
протязі шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса ОСОБА_5 міського
нотаріального округу ОСОБА_10 від 21.06.2012
року за № 143/01-16 ОСОБА_6 було відмовлено
в видачі свідоцтва про право на
спадщину, в зв’язку з тим, що ним не
подано заяву про прийняття спадщини на
протязі шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного
кодексу України, за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник
позивачів наполягав на заміні
відповідача – ОСОБА_3 на іншого
відповідача - Ізмаїльську міську раду
Одеської області.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 25.07.2013 року
первісний відповідач - ОСОБА_3 була
замінена іншим відповідачем - ОСОБА_5
міською радою Одеської області.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
визначено, що суди відкривають
провадження по справам у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину, а
також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину. Це
положення також закріплено у
інформаційному листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування».

25.07.2012 року на адресу суду від
приватного нотаріуса ОСОБА_5 міського
нотаріального округу ОСОБА_10 надійшла
копія спадкової справи № 57/2011,
відкритої після смерті ОСОБА_9,
померлої 16.08.2011 року, згідно якої
вбачається, що 27.09.2011 року, тобто у
строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК
України, до приватного нотаріусу
ОСОБА_5 міського нотаріального округу
ОСОБА_10 звернулась ОСОБА_3, в своїй
заяві ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_9 є її
двоюрідною бабкою.

Таким чином, належним відповідачем по
даній справі повинна бути ОСОБА_3, яка
прийняла спадщину, а не Ізмаїльська
міська рада Одеської області.

Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1
ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, в разі якщо спадкоємець не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її,
тобто закон зобов’язує спадкоємця,
який постійно не проживав із
спадкодавцем подати заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов’язані з об’єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.
Додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини,
не може перевищувати шестимісячного
строку, встановленого статтею 1270 ЦК
України для прийняття спадщини.

Так, як вбачається з копії посвідчення
особи моряка серії АВ № 377968, виданого
на ім’я ОСОБА_6, ОСОБА_6 відбув у
закордонний рейс 16.12.2011 року, тобто
після спливу 4 місяців після смерті
ОСОБА_9, померлої 16.08.2011 року. Згідно
обхідного листа від 20.06.2012 року,
підтверджується, що ОСОБА_6 працював з
16.12.2011 року по 20.06.2012 року на т/х «Falcon».
Отже, причини пропуску строку для
прийняття спадщини вказані ОСОБА_6 не є
поважними, оскільки маючи можливість
на протязі 4 місяців звернутися до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, ОСОБА_6 не вчинив
ніяких дій, які б свідчили про бажання
позивачем прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_8 працював на судні
«Дніпропетровськ». Так, згідно
розпорядження ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» від 10.08.2011 року
судно «Дніпропетровськ» було введено
до експлуатації з 05.08.2011 року (а.с. 96),
розпорядженням ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» від 03.01.2012 року
судно «Дніпропетровськ» було виведено
з експлуатації з 01.01.2012 року (а.с. 100),
розпорядженням ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» від 30.01.2012 року
судно «Дніпропетровськ» було введено
до експлуатації з 04.01.2012 року по 06.01.2012
року (а.с. 98), розпорядженням ПрАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
від 19.03.2012 року судно «Дніпропетровськ»
було введено на службово – допоміжні
роботи з 05.02.2012 року по 12.03.2012 року (а.с.
101). Згідно листа ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» від 12.09.2013 року
№ ОРП/755, при введені судна в
експлуатацію члени екіпажа
знаходяться на судні цілодобово, при
знаходженні судна на відстої члени
екіпажу працюють за графіком (доба
через три). Також у вищевказаному листі
зазначено, що в період з 02.01.2012 року по
03.01.2012 року, з 07.01.2012 року по 30.01.2012 року
судно «Дніпропетровськ» знаходилось у
відстої. Згідно табеля обліку робочого
часу на судні «Дніпропетровськ»,
звітній період 01.01.2012 р. -31.01.2012 р., 01.02.2012
р. – 29.02.2012 р., 01.03.2012 р. 15.03.2012 р.,
вбачається, що за цей період часу
ОСОБА_8 мав вихідні дні, тобто
цілодобово не знаходився на судні
«Дніпропетровськ» та міг звернутися до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Крім цього, аналізуючи п. 3.5 гл. 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року, вбачається, що
спадкоємці мають можливість надіслати
заяву про прийняття спадщини поштою,
маючи об’єктивну можливість направити
заяви про прийняття спадщини поштою
позивачі цього не зробили.

Враховуючи, що у ОСОБА_8 не виникло
права на спадкування після смерті
ОСОБА_9, померлої 16.08.2011 року, то це право
не виникає і у спадкоємця ОСОБА_8 –
ОСОБА_7.

Таким чином, в задоволенні позову
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_5 міської ради
Одеської області про визначення ОСОБА_6
та ОСОБА_7 додаткового строку протягом
двох місяців, достатнього для подання
ними заяви про прийняття спадщини
після померлої ОСОБА_9 необхідно
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст.
1220, 1222, 1258, 1262, 1270,1272 ЦК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7
до ОСОБА_5 міської ради Одеської
області про визначення ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 додаткового строку протягом
двох місяців, достатнього для подання
ними заяви про прийняття спадщини
після померлої ОСОБА_9 – відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя           ОСОБА_12