Справа №2/489/1506/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопаду 2013 р. Ленінський районний
суд м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні, вселення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, яким просив зобов'язати
відповідачку усунути перешкоди в
користуванні йому квартирою АДРЕСА_1 та
вселити його до даної квартири. Позов
обґрунтував тим, що дане житло не
приватизоване, він має в ньому місце
реєстрації, а відповідачка незаконно
ставить йому перешкоди у користуванні
квартирою.

В судовому засіданні позивач змінив
підставу позовних вимог - ст. 156 ЖК УРСР
і позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачки позов не
визнав.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі в справі,
дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 20 серпня 2012 р. шлюб між
сторонами зареєстрований у 1992 р.
розірвано, рішення набрало законної
сили (а.с.7).

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 24 жовтня 2013
р. скасовано рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 16 липня
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив
право користування неприватизованою
квартирою АДРЕСА_1, у задоволенні
позову відмовлено у зв'язку з
безпідставністю. Рішенням
апеляційного суду встановлено, що
ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1, який
зареєстрований в даній квартирі,
користуватися нею (а.с. 52).

Згідно довідки з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 04 жовтня 2013 р.
оформила одноособове право власності
на спірну квартиру (а.с. 55)

Стаття 156 ЖК України, члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири)
член його сім'ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім'ї. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей згоди власника не
потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються в
судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

З набуттям відповідачкою права
власності на квартиру, право позивача,
колишнього члена сім'ї, на
користування нею збереглося не
дивлячись на зміну титулу житла.

Враховуючи на доведеність перешкод
ОСОБА_1 в користуванні житлом
відповідачкою рішенням апеляційного
суду, що набрало законної сили та
неприпустимість обмеження у законному
праві користування житлом згідно ст. 9
ЖК УРСР, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в зазначений ОСОБА_1
спосіб.

На користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 слід
стягнути 114,70 грн. судового збору
оплаченого при пред'явленні позову у
відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький