Провадження №2/646/2553/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 року

м. Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого у справі судді Нікуліної
Л.П.,

при секретарі Вождаєвої Н.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за
несвоєчасну сплату аліментів,
стягнення аліментів та додаткових
витрат на навчання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась з позовом до суду,
посилаючись на те, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
18 червня 1988 року і до 1999 року проживали
однією сім*єю, від спільного
подружнього життя мають двох
неповнолітніх доньок: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. До
досягнення дітьми повноліття
відповідач не сплачував аліменти
належним чином У вересні 2009 року донька
ОСОБА_4 вступила на денну комерційну
форму навчання на юридичний факультет
у Інституті економіки і права
Харківського національного
педагогічного університету ім..ОСОБА_5.
Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 28.12.12 року
було присуджено стягувати на користь
позивача гроші у твердій грошовій
валюті 500,00 гривень щомісячно з 7.11.2012
року до 30.06.2013 року, ? частину
додаткових витрат, сплачених за
навчання дитини в розмірі 17520,00 гривень.
Заборгованість відповідача за
аліментами станом на 30.06.2013 року
складає 3883,33.00 гривень. Позивач
розрахувала пеню за несвоєчасну сплату
аліментів у розмірі 7791,00 гривень. При
цьому зазначила, що сума
заборгованості по аліментам на час
складання позовної заяви складає 1550,00
гривень. У липні 2013 року донька
відповідача ОСОБА_4 вступила на денну
комерційну форму навчання. Тому
позивач просила стягнути з відповідача
на її користь пеню за несвоєчасну
сплату аліментів на утримання дитини
ОСОБА_4 у сумі 7791,00 гривень, аліменти на
утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій
сумі у розмірі 500,00 гривень щомісяця,
починаючи з дати звернення до суду до
30.06.2014 року, ? частину додаткових витрат,
сплачених за навчання дитини у розмірі
5895 грн. та судові витрати на юридичну
допомогу у сумі 2500, 00 гривень .

У судовому засіданні позивач та її
представник повністю підтримали
позовні вимоги та просили їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засідання позов
визнав частково, визначаючи позов про
стягнення коштів на освіту дочки та
часткове стягнення аліментів не
утримання дитини. . В решті позовних
вимог просив відмовити. Крім того суду
пояснив, що він від другого шлюбу, який
зареєстрований 07.06.2002 року з ОСОБА_6, має
дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка хвора на
сердечну хворобу, прооперована в
Київському науково-дослідному
інституті серцево – судинної хірургії
та потребує значних грошових коштів на
утримання та на ліки. Крім того
зазначив, що він працює в ПП
«Промтехобладнання», сплачує
заборгованість за аліментами на
утримання дочки ОСОБА_8, від сплати не
ухиляється, його посадовий оклад
складає 1282,77 гривень.

Суд, вислухавши доводи сторін,
перевіривши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні,
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
розірвано 5 травня 1999 року, актовий
запис №133, про що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6).
Сторони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком якої є відповідач
(а.с.7).

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 28.12.2012 р. з
ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання ОСОБА_4 гроші у
твердій грошовій валюті 500 грн.
щомісячно з 07.11.2012 року до 30.06.2013 року, ?
частину додаткових витрат, сплачених
за навчання дитини в розмірі 17520,00
гривень. (а.с.9-10).

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментам від 22.10.2013
року станом на 30.06.2013 року
заборгованість ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 за аліментами складає 3883,33
гривень. (а.с.12).

Згідно з довідкою ПП
«Промтехобладнання» б/н від 22.11.2013 року
ОСОБА_2 займає посаду слюсаря з 2012 року,
його посадовий оклад становить 1282,77
гривень. (а.с.13). З довідки вбачається, що
за серпень-жовтень 2013 року з ОСОБА_2
було утримано аліменти у сумі 2331,60
гривень, що становить 70% від заробітної
плати.

Відповідно до довідки №268 від 11.11.2013
року ОСОБА_4 навчається на 5 курсі
денного відділення юридичного
факультету Харківського національного
педагогічного університету ім..ОСОБА_5.
Термін навчання з 1.09.2013 року до 30.06.2014
року (а.с.10)

Відповідно до договору про надання
освітніх послуг та комерційній основі
від 29.07.2013 року Харківський
національний педагогічний університет
ім. Г.С.Сковороди взяв на себе
зобов’язання здійснити підготовку
ОСОБА_4 за денною формою навчання за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
спеціаліст за напрямком підготовки
правознавство. Вартість навчання за
один освітній рік за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
спеціаліст складає 11790, 00 гривень (а.с.15).

Як вбачається з наданих позивачем
квитанцій, оплата за навчання ОСОБА_4 у
розмірі 11790,00 гривень було
перераховано на рахунок навчального
закладу (а.с.17).

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов’язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар
доказування лежить на сторонах
цивільно – правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення, не може ґрунтуватися на
припущеннях.

На думку позивача, відповідач повинен
сплатити пеню за несвоєчасну сплату
аліментів у розмірі 7791,00 гривень
(розрахунок на а.с.4) згідно ст..196 СК
України. оскільки заборгованість
виникла.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов’язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Доказів того, що заборгованість за
аліментами виникла з вини ОСОБА_2 –
суду не надано.

Крім того, сама позивачка зазначає, що
заборгованість по аліментам на час
складання позовної заяви складає 1550, 00
гривень, при цьому розраховує пеню із
заборгованості у розмірі 3883,33 грн.

Також з довідки №6 від 09.12.2013 року
наданої ПП «Промтехобладнання»
вбачається, що аліменти з ОСОБА_2
здійснюється у розмірі 70% від
заробітної плати, що є максимальним
розміром відрахувань від заробітної
плати, передбаченим ст..128 КЗпП України
(а.с.28).

Тому суд приходить до висновку про
відсутність доказів виникнення
заборгованості по аліментам з вини
відповідача та відмовляє у задоволенні
вимоги про стягнення пені за
несвоєчасну сплату аліментів.

28 травня 2010 року ОСОБА_4 досягла
повноліття, проте вона продовжує
навчатися, відповідно до договору б/н
від 29.07.2013 року (а.с.15), та в зв*язку з
навчанням потребує матеріальної
допомоги.

Відповідно до зазначеного договору
ОСОБА_4 була зарахована до денного
відділення юридичного факультету
Харківського національного
педагогічного університету ім..ОСОБА_5,
де отримає платню освіту, вартість якої
складає 11790, 00 гривень.

Позивачем надані копії квитанцій,
відповідно до яких нею була внесена
плата за навчання доньки ОСОБА_4 (а.с.17).

Як вбачається з квитанції від 08.11.2013
року, ОСОБА_9 понесла витрати на правову
допомогу, пов*язані з розглядом справи
у сумі 2500.00 гривень, сплата яких
підтверджується квитанцією (а.с.20).

Згідно зі ст.199 СК України у разі якщо
повнолітні донька, син продовжують
навчання та в зв’язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов’язані утримувати їх до
досягнення двадцять трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 ЦПК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням стану здоров*я та
матеріального становища дитини і
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інших обставин, що
мають істотне значення.

Підставами для стягнення аліментів в
твердій грошовій сумі відповідно до
ст.184 СК України є наявність у платника
аліментів нерегулярного мінливого
доходу, одержання ним частини доходу в
натурі, інших суттєвих обставин.

Твердження позивача про відсутність у
відповідача інших дітей на утриманні
спростовано наданим відповідачем
свідоцтвом про народження від другого
шлюбу його неповнолітньої доньки
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.26), яка має
хворобу серця, перенесла операцію та
потребує лікування (а.с.27).

Оскільки судом не встановлено жодної з
умов для стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі, передбачених ст.184 СК
України, також з урахування тих
підстав, що відповідач працює та
відсутні заяви позивача або
відповідача про стягнення аліментів у
частці від заробітку, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову. При цьому суд роз’яснює
позивачу про можливість звернення до
суду з позовом про стягнення аліментів
у частці від заробітку (доходу
відповідача).

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов’язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами. Додаткові витрати на
дитину можуть фіксуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення одноразово, періодично або
постійно. У зв’язку з чим, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача 50%
вартості освіти за договором про
надання освітніх послуг та комерційній
основі від 29.07.2013 року, як додаткові
витрати на доньку ОСОБА_4 у розмірі 5895,00
гривень.

Щодо вимоги позивача про стягнення
судових витрат на юридичну допомогу у
сумі 2500,00 гривень, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві –
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволені яких позивачеві
відмовлено.

Згідно з ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов’язаних з розглядом
справи. До витрат, пов’язаних з
розглядом судової справи, належать,
крім іншого, витрати на правову
допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України
витрати, пов’язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Ч.2 ст.84 ЦПК України передбачає, що
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
у судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Позивачем в обґрунтування
вимог про стягнення коштів за оплату
правової допомоги надано квитанцію від
08.11.2013 року про сплату 2500, 00 гривень.
(а.с.20).

При цьому, позивачем не надано
обґрунтування і розрахунку цих витрат
у відповідності до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
стягнення з відповідача витрат по
сплаті послуг на правову допомогу.

Також у відповідності до ст..88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 229,40
грн. на користь держави.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
недоведеність позивачем у повному
обсязі своїх позовних вимог, що є
підставою для часткового задоволення
позову.

На підставі вище наведеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88,209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 185, 196, 199, 200 СК Украины,
суд, -

В І Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення пені за несвоєчасну сплату
аліментів, стягнення аліментів та
додаткових витрат на навчання дитини
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50%
вартості освіти за договором про
надання освітніх послуг та комерційній
основі від 29.07.2013 р., як додаткові
витрати на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,
у розмірі 5895 (п’ять тисяч вісімсот
дев’яносто п’ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у розмірі 229 (двісті
двадцять дев’ять) гривень 40 копійок.

В іншій частині позову – відмовити.

Роз’яснити позивачу, що відмова у
задоволенні позовних вимог про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини у твердій грошовій
сумі, не позбавляє її права звернення
до суду з позовом про стягнення
аліментів у частці від заробітку
(доходу) відповідача.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -

Л.П.Нікуліна