АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5901/13 Головуючий 1-ї інстанції Зуб Г.А.
Справа №2-2751/10 Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищеназваним позовом.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2010 року, залишеного ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2011 року без змін, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 102 697,32грн. та судові витрати в розмірі 1 116,00грн., а всього 103 813,32грн.

10.01.2013року старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 (надалі ВДВС) звернулася до суду з поданням, в якому просила визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1, якою він володіє на праві спільної сумісної власності.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2013 року подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 задоволено. Визнано, що частка ОСОБА_1 у спільному майні квартири АДРЕСА_2 складає 1/2 частину квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 13.03.2013року скасувати і ухвалити нову, якою в задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на її необґрунтованість і таку, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом не було визначено коло осіб та, як наслідок. не залучено до розгляду справи всіх зацікавлених осіб, інтереси яких можуть бути порушені при вирішенні питання про виділ частки майна, яким боржник ОСОБА_1 володіє спільно з іншими особами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Про час і місце розгляду справи старший державний виконавець Конюхова В.А., стягувач ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 повідомлялися в установленому законом порядку судовими викликами. Від ОСОБА_2 та старшого державного виконавця Конюхової надійшли заяви про розгляд подання ВДВС, яке було призначено в судове засідання на 13.03.2013року на 10.00год. у їх відсутність, а від ОСОБА_1 заява про відкладання розгляду справи (а.с. 205, 210, 212).

Відповідно до вимог ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

Також, згідно ч.6 ст.52 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІ від 21 квітня 1999року, (з подальшими змінами та доповненнями), у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Формою звернення до суду є відповідне подання державного виконавця, в якому повинно бути зазначено склад майна та його індивідуальні ознаки, всі співвласники майна, а також інша інформація необхідна для вирішення питання про визначення частки у спільній власності.

Як свідчать матеріали справи, постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 14.03.2011року було відкрито виконавче провадження №25092607 за виконавчим листом №2-2725/10/01, виданого 21.02.2011року згідно заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2010року, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 103 813,32грн. В ході виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21099, 2003р.в., що належав боржникові, відповідно до протоколу №1999-02/2004/11/а проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, було реалізовано. На теперішній час сума боргу зменшилася до 87 047,22грн.

Згідно свідоцтва про право власність на житло від 05 червня 1994 року, виданого органом приватизації житлового фонду Харківського верстатобудівельного заводу за реєстровим №124, квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Задовольняючи подання ВДВС та визначаючи ОСОБА_1 1/2 частку квартири, судом враховано положення ч.2 ст.370 ЦК України, якою встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржуваною ухвалою порушуються інтереси інших зацікавлених осіб, колегією суддів не приймаються, оскільки апелянтом з цього приводу не надано будь-яких доказів.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.1), 312ч.1п.1). 313, 314ч1п.4), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -