АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2771/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Чебан О.М.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «САН-ТЕКС»
на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 22 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «САН -ТЕКС» до ОСОБА_2
про стягнення боргу, заслухавши
доповідача, пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія ,

В С Т А Н О В И
Л А :

у вересні 2012 року ТОВ «САН-ТЕКС»
звернулося до суду із зазначеним
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, трьох процентів
річних втрат від інфляції та процентів
від суми позики.

Після уточнення своїх вимог
позивач зазначав, що протягом 2008-2010
років відповідач купував у товариства
текстильний матеріал - синтепон, за
придбаний товар він розрахувався не в
повному обсязі, тому заборгував
товариству гроші.

Сторонами було змінено умови
виконання зобов'язання з договору
купівлі-продажу на договір позики,
шляхом видачі відповідачем розписки,
згідно якої він визнавав борг як
фізична особа перед позивачем і
зобов'язувався його повернути 15 грудня
2011 року, проте взяті на себе
зобов'язання відповідач не виконує,
кошти досі товариству не повернуті.

_______________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Порозова
І.Ю. Категорія № 19

Доповідач - Харчук В.М.

Тому ТОВ «САН-ТЕКС» просило стягнути з
ОСОБА_2 на їх користь 19 680 гривень
заборгованості за договором позики,
448,06 грн. процентів за користування
коштами, 814,82 грн. витрат від інфляції,
2543,57грн. процентів від суми позики.

В ході розгляду справи
представник позивача позовні вимоги
підтримував, представник відповідача
проти задоволення позову заперечував,
посилаючись, на відсутність згоди його
довірителя про новацію боргу,
стверджував, що ніяких правовідносин
між товариством і фізичною особою
ОСОБА_2 не було.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 22 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

ТОВ «САН-ТЕКС» не погодилося з
рішенням суду першої інстанції від 22
листопада 2013 року подало апеляційну
скаргу, посилаються на невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Апелянт вважає, що при заміні
первісного зобов'язання на позикове,
було додержано вимоги про новацію
боргу, з огляду на положення ст. ст. 604,
202, 205, 210, 1053, 1047 Цивільного кодексу
України.

Апелянт посилається, що наявність
боргу ОСОБА_2 перед товариством
підтверджується розпискою
відповідача, тому судом мали бути
застосовані норми ст. ст. 604, 625, 1049, 1047,
1053, 204 Цивільного кодексу України

Крім того, судом порушено норми
процесуального права - ст. ст. 11, 119, 214
ЦПК України, зазначено в рішенні про
неможливість застосування інших норм
закону та підстав позову при ухваленні
рішення, ніж ті, що зазначені в позовній
заяві, судом не встановлено, які ж
правовідносини сторін випливають із
встановлення обставин та яка правова
норма підлягає до застосування.

Судом не враховано висновки,
зазначені в ухвалі апеляційного суду
Хмельницької області від 28 серпня 2013
року та надані стороною позивача
докази про придбання ОСОБА_2 товару до
написання розписки.

А тому ТОВ «САН-ТЕКС» просить
скасувати рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 22 листопада 2013 року і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.10-11, 60, 213, 308 ЦПК
України суд вирішує спір на засадах
змагальності та диспозитивності, в
межах та на підставах заявлених вимог
та на підставі наданих сторонами
доказів. Кожна сторона доказами
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Судове рішення є законним, , якщо
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції
відхиляє апеляційну скаргу апелянта і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе судове рішення з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.. 1, 2, 3 ст. 509, ст.ст.
525, 526, ч.ч. 1 та 2 ст. 604, ч.ч. 1 та 2 ст. 625, ст.
655, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 692, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 694, ст. 1046,
ч. 1 ст. 1048 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор
має право вимагати вчинення таких дій.

Зобов'язання виникають, в тому
числі, з договорів.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін. Зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація).

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За договором купівлі-продажу
продавець передає покупцю у власність,
а покупець приймає у власність
обумовлене договором майно та
зобов'язується сплатити за нього певну
грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Договором купівлі-продажу може
бути передбачений продаж товару в
кредит з відстроченням або з
розстроченням платежу. Якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, продавець має право вимагати
повернення несплаченого товару.

Якщо покупець прострочив оплату
товару, на прострочену суму
нараховуються проценти відповідно до
ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар
мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати.

За договором позики позикодавець
передає у власність позичальникові
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. Договір є укладеним з моменту
передання грошей.

Позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
за користування позикою, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відмовляючи ТзОВ «САН-ТЕКС» у
задоволенні позову до гр. ОСОБА_2 про
стягнення 19 680 гривень коштів за
договором позики, 448,06 гривень
процентів за користування коштами, 814,82
гривень втрат від інфляції, 2 537,57
гривень процентів від суми позики,
укладеному в порядку новації
зобов'язань за договором
купівлі-продажу товару (синтепону),
Хмельницький міськрайонний суд
обґрунтовано виходив з того, що
позивачем не доведено належними і
допустимими доказами укладення
сторонами договору позики в порядку
новації зобов'язань за іншим договором.

Такі висновки суду першої
інстанції ґрунтуються на встановлених
обставинах справи, підтверджуються
дослідженими доказами, частково
визнаються представниками сторін,
зроблені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 28 грудня 2010
року між ТОВ «САН-ТЕКС» та приватним
підприємцем ОСОБА_2 існували
правовідносини, за яких ОСОБА_2
отримував у ТОВ «САН-ТЕКС» під
реалізацію матеріал «синтепон», за
який у послідуючому розраховувався
(фактично укладались договори
купівлі-продажу з відстрочкою оплати
товару).

28 грудня 2010 року фізична особа
ОСОБА_2 видав ТОВ «САН-ТЕКС» письмову
розписку про визнання боргу за
продукцію перед ТОВ «САН-ТЕКС» на суму
19 680 гривень, яку взяв під реалізацію і
не розрахувався.

Ці обставини фактично визнаються
представниками сторін та
підтверджуються дослідженою судом
копією розписки гр. ОСОБА_2 (а.с.),
копіями накладних на товар (а.с.36-40).

Жодних грошових коштів у позику
ТзОВ «САН-ТЕКС» ОСОБА_2 не передавало,
що визнали обидві сторони.

З виданої гр. ОСОБА_2 розписки не
вбачається, що сторони між собою уклали
договір про новацію зобов'язань. В цій
розписці не зазначено, які ж
зобов'язання виникли за первинним
договором передачі товару, що ці
зобов'язання сторони розпискою
припиняють і на підставі розписки між
ними виникають зобов'язання за
договором позики (новація зобов'язань).

Представник відповідача
заперечує укладення договору про
новацію зобов'язання, наявність боргу у
ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу
товару, а позивачем, окрім розписки, не
надано допустимих та належних
письмових доказів, які б підтвердили
укладення правочину щодо новації
зобов'язань.

Позивач ТзОВ «САН-ТЕКС» не
позбавлений можливості відновити свої
порушені права на одержання коштів від
гр. ОСОБА_2 за договором
купівлі-продажу, якщо доведе належними
і допустимими доказами характер та
правову природу укладеного договору,
кількість та вартість неоплаченого
товару.

З урахуванням принципу
диспозитивності суд першої інстанції
та суд апеляційної інстанції при
вирішенні спору виходили з підстав
заявленого позову, доведеності чи
недоведеності укладеного договору
позики та новації зобов'язань, і не
вправі виходити за межі позовних вимог
позивача.

Позовні вимоги ТзОВ «САН-ТЕКС» в
цій частині не доведені, підстави до
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції з викладених в
апеляційній скарзі апелянта мотивів
відсутні..

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л
И Л А :

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «САН-ТЕКС»
відхилити, рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 22 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)
судді: (підписи)

Копія відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду
В.М. Харчук