Справа №366/1564/13-ц
Провадження №2/366/314/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 листопада 2013 року Іванківський
районний суд Київської області в
складі: головуючого судді Ткаченка Ю.В.,
при секретарі судового засідання -
Євтушенко В.Д., розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в
порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, в смт. Іванків Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що відповідач є її колишнім чоловіком,
шлюб між ними був зареєстрований у 2003
році, а розірваний 13.06.2006 року.

Після реєстрації шлюбу
відповідач постійно проживав у будинку
позивача за адресою: АДРЕСА_1, з 2004 року
був офіційно зареєстрований в даному
будинку. Відповідач і після розірвання
шлюбу продовжував проживати у
вказаному будинку аж до початку лютого
2008 року. Пізніше переїхав жити до своє
теперішньої дружини - АДРЕСА_2, де
проживає і донині. Відповідач виїхав з
будинку позивача за своїми особистими
мотивами, без будь-якого тиску чи
примусу з боку позивача. Реєстрація
місця проживання відповідача в будинку
за адресою: АДРЕСА_1, створює для
позивача незручності, а саме: їй
необхідно унормувати кількість осіб,
що там зареєстровані та проживають,
оскільки це необхідно для визначення
розміру комунальних послуг.

Позивач просить суд визнати
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, звернулася до суду із заявою,
в якій зазначила, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання
повторно не з'явився, про дату і час
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

З огляду на викладене, та
враховуючи позицію позивача, яка не
заперечувала проти заочного розгляду
справи, суд ухвалив розглянути справу у
порядку, визначеному ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ордеру № 2 від 26.02.1999
року, виданого на підставі
розпорядження голови Іванківської РДА
№ 78 від 26.02.1999 року, ОСОБА_3 надано право
на зайняття однієї кімнати загальною
жилою площею 13,9 кв. м в квартирі АДРЕСА_1
(а.с. 2а).

Відповідно до свідоцтва про
розірвання шлюбу, шлюб між сторонами
було розірвано 13.06.2006 року (а.с. 6).

Актами від 06.03.2013 року, 11.04.2013 року,
14.05.2013 року, складеними депутатом
Іванківської селищної ради ОСОБА_4,
стверджується, що ОСОБА_2 не проживає в
будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-5).

Відповіддю Іванківського
районного сектора УДМСУ в Київській
області стверджується, що відповідач
дійсно зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 з 28.09.2005 року.

В листі Іванківської селищної
ради № 02-12-175 від 20.06.2013 року зазначено,
що ОСОБА_2, 1963 р.н., зареєстрований та
проживає в АДРЕСА_3.

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Стаття 47 Конституція України
проголошує, що кожен має право на житло.
Держава гарантує не тільки свободу
його придбання, але й можливість
стабільного користування житлом, його
недоторканість, а також недопущення
примусового позбавлення житла, не
інакше, як на підставі закону і за
рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у
разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач отримав право на
проживання та вселився до будинку
за адресою: АДРЕСА_1 як член сім'ї
наймача.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
під місцем проживання розуміється
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік, а під реєстрацією - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з
особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи, яка
досягла чотирнадцятирічного віку є,
зокрема, вільно обрана квартира,
придатна для проживання в ній, у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Аналізуючи положення частини 2 статті
107 ЖК України суд приходить до
висновку, що особа втрачає право
користування жилим приміщенням з дня
вибуття, у разі такого вибуття на
постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному
пункті.

Абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами
Житлового кодексу України» визначено,
що на ствердження вибуття суд може
брати до уваги будь-які фактичні дані,
які свідчать про обрання стороною
іншого постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах,
розписка, переадресовка
кореспонденції, утворення сім'ї в
іншому місці, перевезення майна в інше
жиле приміщення, виїзд в інший
населений пункт, укладення трудового
договору на невизначений строк тощо).

З вищевикладеного вбачається, що
відповідач, розірвавши шлюб з
позивачем, за власним бажанням вибув із
будинку, наймачем якого є позивач, в
інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті, де проживає
постійно із своєю теперішньою сім'єю, а
отже, з огляду на норму ч. 2 ст. 107 ЖК
України у суду є всі підстави для
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням з дня вибуття.

Оскільки позивач відповідно до п. 10 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
звільнена від сплати судового збору,
відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України він
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст.
107 ЖК України, ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,
213-215, 224-229 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (зареєстроване місце
проживання: 07201, АДРЕСА_1), таким, що
втратив право користування житловим
будинком (приміщенням будинку), який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, в дохід
держави судовий збір в розмірі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Копію заочного рішення направити
відповідачу до відому.

Рішення може бути оскаржене
позивачем протягом 10 днів до
Апеляційного суду Київської області
через Іванківський районний суд з
моменту отримання його копії.

Суддя: