справа № 2702/5408/12
провадження 2/763/613/13
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гагарінський районний суд м.
головуючого - судді
при секретарі - Білан
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна,
суд -
15 березня 2013 року до суду з позовною
заявою звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розподіл сумісно нажитого майна, а саме
земельної ділянки НОМЕР_3 площею 0,0505 га,
розташованої СТ «Медік-1».
25 червня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду зі зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна
подружжя, а саме транспортний засіб
причеп - фургон - Е, 1982 року випуску,
марки TABBERT 501, номер шасі НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_1,
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
компенсацію 1/2 частки сумісного майна -
транспортного засобу причеп - фургон -
Е, 1982 року випуску, марки TABBERT 501, у
Ухвалою суду від 18 липня 2012 року
зустрічна позовна заява була об'єднана
в одно провадження з первісним позовом.
Ухвалою суду від 09 грудня 2013 року
первісна позовна заява ОСОБА_2 залишена
без розгляду на підставі ч.3 ст.169, п.3 ч.1
У судове засідання сторони не
з'явилися, про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
Від представника позивача
надійшла письмова заява відповідно до
якої просить суду позовні вимоги
задовольнити, стягнути з відповідача
вартість ? частки сумісного майна -
транспортного засобу причеп - фургон -
Е, 1982 року випуску, марки TABBERT 501,
відповідно до експертизи у розмірі
з розглядом справи, також просить
справу розглянути у її відсутність.
Згідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, «якщо суд
не має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, або причину неявки буде визнано
неповноважною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Суд, вважає за можливим розглянути
справу по суті та постановити заочне
рішення згідно до ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд
розглянув справу у відсутності сторін
без фіксації судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 14 травня 2007 року, що
підтверджується свідоцтва про шлюб
(а.с.4).

Рішенням гагарінського районного суду
м. Севастополя від 07.05.2012 року шлюб між
сторонами розірваний.

Судом також встановленого, що під час
шлюбу подружжям було набуто сумісне
майно, а саме транспортний засіб
причеп - фургон - Е, 1982 року випуску,
марки TABBERT 501, номер шасі НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
був зареєстрований на ім'я ОСОБА_2

Вказані обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме документами, яки послужили
підставою для реєстрації причепа TABBERT
501, державний номерний знак НОМЕР_1 у
УДАІ УМВС України в м. Севастополі

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
яке подружжя придбало у шлюбі, належить
дружині й чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один із них не мав через
поважну причину (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
будь-яка річ, придбана за час шлюбу,
крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.п.23,24 своєї постанови від
21.12.2007 року N 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Згідно зі ст.ст. 59, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказуваннями, та не може ґрунтуватися
на припущеннях, оскільки відповідно до
принципу безпосередності судового
розгляду рішення може бути
обґрунтоване лише тими доказами, які
одержані у визначеному законом порядку
і перевірені в тому судовому засіданні,
в якому постановлюється рішення.

Судом встановлено, що спірний
вищевказане майно придбано під час
перебування сторін у зареєстрованому
шлюбі.

Відповідно до ч.1,2 ст.370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

На підставі Висновку №590 судової
автотоварознавської експертизи від
16.08.2013 року ринкова вартість
транспортного засобу причепа-фургону-
Е, 1982 року випуску, марки TABBERT 501, номер
шасі НОМЕР_4, державний номерний знак
НОМЕР_1 станом на жовтень 2007 року
складає 21715,00 гривень.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
вважає вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2
на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає
стягненню грошова компенсація, що
складає половину вартості
вищевказаного причепу у розмірі 10857,50
гривень.

Також з відповідача на користь
позивачки відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню судові
витрати пов'язанні з оплатою судового
збору у розмірі 217,15 гривень, витрати
пов'язані з оплатою за проведення
експертизи у розмірі 392,00 гривень, а
також витрати пов'язані з оплатою
судового збору за подачу заяви про
витребування доказів та забезпечення
позову у розмірі 222,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 24, 60,70 104, 105, 112 СК України,
постанови від 21.12.2007 року N 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст.10, 60, 88, 209,
214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРИШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати транспортний засіб
причеп-фургон-Е, 1982 року випуску, марки
TABBERT 501, номер шасі НОМЕР_4, державний
номерний знак НОМЕР_1 сумісною
власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який набутий у період зареєстрованого
шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості ?
причепу-фургону- Е, 1982 року випуску,
марки TABBERT 501, номер шасі НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
складає 10857,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати пов'язані з оплатою
судового збору у розмірі 217,15 гривень,
витрати пов'язані з оплатою за
проведення експертизи у розмірі 392,00
гривень, витрати пов'язані з оплатою
судового збору за подачу заяви про
витребування доказів та забезпечення
позову у розмірі 222,00 гривень, а в
загальному розмірі 831,15 гривень.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_2) з бюджету Гагарінського району
м. Севастополя (банк отримувач - Головне
управління Державної казначейської
служби України у м. Севастополі, МФО
824509) надмірно сплачений судовій збір
сплачений за квитанцією 664.504.1 від 20.06.2012
р., суму судового збору у розмірі 382,85
гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі в
10-денний строк апеляційній скарги з дня
проголошення рішення, а якщо особа яка
оскаржує рішення не була присутня у
судовому засіданні під час оголошення
судового рішення, протягом десяті днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя /підпис/

І.А.
Євдокімова

З оригіналом згідно. Рішення
не набрало чинності.

Суддя Гагарінського

районного суду м. Севастополя

І.А. Євдокімова