Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.12.2013 року
Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської
області

в складі: головуючого судді - Семерак
І.О.

при секретарі - Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» звернулось до
Ужгородського міськрайонного суду з
зазначеною позовною заявою, мотивуючи
її тим, що 09.07.2008 р. між банком та ОСОБА_1,
було укладеного кредитний договір
№Ск-282-000030/7-2008, згідно якого останній
отримав кредит в розмірі 9599,92 грн., із
сплатою 7% річних за його користування,
з кінцевим терміном повернення 09.07.2010
року.

Кредит було надано позичальнику шляхом
відкриття основного карткового
рахунку НОМЕР_1 в гривнях і додатковий
КР НОМЕР_2 в доларах США та іметування
картки типу VISA Elektron-tnt.

Однак, взяті на себе зобов'язання по
поверненню кредиту відповідач не
виконав, що привело до виникнення
заборгованості, яка станом на 25.06.2013
року становить 119858,49 грн., з яких: 9599,92
грн. - заборгованість за кредитом; 1335,71
грн. - заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 6360,00 грн. - плата
за проведення розрахунків; 101006,48 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 1556,38 грн. - 3%
річних..

У зв'язку з цим, просить суд стягнути на
його користь з відповідача вказану
заборгованість, а також судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, проте надіслав до
суду заяву, в якій просить слухання
справи провести у його відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить їх
задовольнити. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча про дату, час і місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно і належним чином, не
повідомив суд про причини неявки, а
тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд
вважає, що справу слід вирішити на
підставі наявних у ній доказів та
постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.07.2008 р. між банком та ОСОБА_1, було
укладено кредитний договір
№Ск-282-000030/7-2008, згідно якого останній
отримав кредит в розмірі 9599,92 грн., із
сплатою відсотків за його користування
в розмірі 7% річних, з кінцевим терміном
повернення 09.07.2010 року.

Згідно п. 5.2.16. кредитного договору за
порушення держателем строків
погашення заборгованості за СК, сплати
процентів, внесення плати за
обслуговування СК, стягувати з
держателя пеню за кожний день
прострочки у розмірі 1,6% процента від
суми простроченого платежу.

Пунктом 6.1.1., 6.1.4. кредитного договору
передбачено, що у випадку непогашення
заборгованості за КР у строки
визначені кредитним договором,
держатель гарантує її погашення всіма
належними йому коштами, майном,
майновими правами, а також сплачує
банку пеню, розмір якої встановлено
тарифами.

Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованість ОСОБА_1
перед позивачем за кредитним договором
№ Ск-282-000030/7-2008 від 09.07.2008 року від 17.07.2008
року, станом на 25.06.2013 року становить
119858,49 грн., з яких: 9599,92 грн. -
заборгованість за кредитом; 1335,71 грн. -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 6360,00 грн. - плата
за проведення розрахунків; 101006,48 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 1556,38 грн. - 3%
річних..

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов Договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства.

В ст.610 ЦК України зазначено, що
порушення зобов'язання є його
невиконання або не належне виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК
України зазначено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведене та те, що в
судовому засіданні належними доказами
встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе
зобов'язання по поверненню кредиту та
відсотків за користування ним належним
чином не виконує, що привело до
виникнення заборгованості, суд
приходить до висновку, що з відповідача
слід стягнути на користь ПАТ «Родовід
Банк» заборгованість за кредитним
договором в розмірі 119858,49 грн.

Суд також вважає, що у відповідності до
вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до
стягнення з відповідача понесені
позивачем та документально
підтверджені судові витрати, які
складають 1198,58 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 625, 1054 ЦК України,
ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 226, 227, 233, 294 ЦПК
України, суд, -

РІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» заборгованість за
кредитним договором №Ск-282-000030/7-2008 від
09.07.2008 року в сумі 119858 (сто дев'ятнадцять
тисяч вісімсот п'ятдесят вісім) гривень
49 копійок, а також 1198,58 грн. судового
збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Ужгородського
міськрайонного суду протягом десяти
днів з моменту отримання рішення
відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги, передбачених ст. 294
ЦПК.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Семерак І.О.