Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції - Волокітіна
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання дії
незаконними, зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 липня 2013 року
залишено без задоволення позов ОСОБА_1
до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про
визнання дії незаконними, зобов'язання
вчинити дії.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Вважає, що рішення
суду не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що в порушення вимог
ст. 213 ЦПК України, суд застосував
положення ч.І ст. 60 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»,та не
застосував п.1 ч.І ст. 62 цього Закону,
якими встановлено, що інформація щодо
юридичних та фізичних осіб, яка містить
банківську таємницю, розкривається
банками на письмовий запит або з
письмового дозволу власника такої
інформації.

В судове засідання позивач та її
представник не прибули, про час та
місце розгляду справи повідомлені в
установленому законом порядку, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2007
року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було
укладено Кредитний договір, відповідно
до якого остання отримала в кредит
кошти в розмірі 105 193,89 доларів США
строком до 12 листопада 2032 року.

За вказаним кредитним договором у
позивача виникла заборгованість.

20 грудня 2012 року позивач направила на
адресу відповідача лист про надання їй
виписки по рахунку з відображенням
усіх внесених платежів по кредиту та
порядком зарахування коштів в
погашення тіла кредиту, відсотків та
штрафних санкцій за весь період
користування кредитними коштами.

На дане звернення 03 січня .2013 року банк
надав відповідь, у якій позивача було
запрошено з'явитися до банку для
врегулювання питань щодо погашення
заборгованості, повідомлено контактну
особу, з якою можливо вирішити питання,
її телефони, час, у якій можливо
телефонувати.

15 січня .2013 року позивач повторно
направила листа до банку про надання їй
виписки по рахунку за кредитним
договором.

На дане звернення позивача банк
повідомив письмово про те, що в цілях
забезпечення не розголошення
банківської таємниці третім особам,
позивач може отримати документи з
повним розрахунком заборгованості за
кредитним договором особисто в
приміщенні банку.

У травні 2013 року позивач звернулася до
суду з даним позовом. Мотивуючи свої
вимоги тим, що вона зверталася до банку
із заявою про надання виписки по
рахунку за кредитним договором з
відображенням платежів, а саме
нарахувань по тілу кредиту, відсотках
та штрафних санкціях у зрозумілому для
споживача вигляді, проте відповідач не
надав відповідну виписку по рахунку,
просила визнати дії відповідача щодо
ненадання необхідної доступної та
зрозумілої інформації позичальнику
незаконними та зобов'язати відповідача
надати зрозумілу для споживача виписку
по рахунку з відображенням усіх
внесених платежів по кредиту та
порядком зарахування коштів в
погашення тіла кредиту, відсотків та
штрафних санкцій за весь період
користування кредитними коштами.

Відповідач позов не визнав.
Представник відповідача пояснив що
відповідачем на звернення позивача
надавалися відповіді, якими позивача
було запрошено до банку для отримання
інформації за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх безпідставності.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

З доводами апеляційної скарги про те,
що судом невірно було застосовано при
вирішенні спору положення ст. ст. 60, 62
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», судова колегія відхиляє,
та вважає, що суд дійшов до вірного
висновку про те, що відповідач
правомірно, з метою забезпечення не
розголошення банківської таємниці,
запросив позивача для отримання
запитуваної інформації особисто з
документом, що посвідчує особу
позивача, оскільки із запитів позивача,
які були направлені поштою, встановити
особу, яка їх направляла, було
неможливо.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: Судді: