Справа № 541/281/13-ц
Провадження №2/541/264/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2013 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої, судді -
Куцин В. М.,

при секретарі -
Кононенко Н. О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» про визнання угоди нікчемною,
стягнення грошових внесків

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ТОВ «АВТО ПРОСТО» про визнання
нікчемною угоду №0320765 про надання
послуг спрямованих на придбання
автомобіля та додатків до неї, укладену
26 червня 2010 року між ним та
відповідачем та просив стягнути з
відповідача на його на користь
44593гривні 62 коп. - кошти сплачені за
угодою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував,
що 26.06.2010 року між ним та ТОВ «АВТО
ПРОСТО» було укладено угоду № 0320765 про
надання послуг системи АвтоТак,
спрямованих на придбання легкового
автомобіля ЗАЗ Lanos вартістю 69 600 грн.

Як клієнт системи, він сплатив:вступний
внесок у розмірі 2 505 грн. 60 коп., та
сплачував, щомісячні чисті внески
(частина вартості автомобіля, за
рахунок якого здійснюється його
придбання) - 0,8333%, щомісячні внески в
оплату послуг (плата за послуги з
формування груп клієнтів системи та за
здійснення організаційних дій з
придбання автомобіля) - 0,38%, щомісячні
внески в оплату страхового платежу -
0,065%, плату за право на отримання
автомобіля (одноразовий платіж, що
підлягає сплаті учасником, якому було
надано право на отримання автомобіля) -
3%.

Усього на виконання умов угоди на час
звернення до суду сплачено 44 593 грн. 62
коп.., що становить 64,07% вартості
автомобіля, але автомобіля не отримав.

Вказана угода не відповідає вимогам
ст.19 Закону України «Про захист прав
споживачів», якою заборонена нечесна
підприємницька практика, що вводить
споживача в оману, зокрема така як
утворення, експлуатація або сприяння
розвитку пірамідальних схем. Угода не
містить стоків чи терміну отримання
автомобіля.

Крім того угода та додатки до неї не
відповідають вимогам п.4 ч.3 ч.4 ст.18
вказаного Закону, оскільки містить
несправедливі умови договору щодо його
розірвання за бажанням клієнта з
утриманням із клієнта штрафу,
вступного внеску, двох чистих внесків
відступного, не повертаються внески за
оплату послуг, внески за оплату
страхового платежу, терміни повернення
внесених за угодою коштів не визначені,
але не містить будь-яких негативних
наслідків для самого ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Оскільки незважаючи на здійснення ним
платежів потягом трьох років, сплати
значної суми коштів він так і не
отримав автомобіль, з метою захисту
своїх прав звернувся до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити з підстав викладених у
позові. Суду пояснив, що при укладенні
спірної угоди йому було повідомлено, що
він має можливість отримати автомобіль
на протязі року при виконанні умов
угоди. Він добросовісно виконував
умови договору, сплачував кошти в
розмірі визначеному угодою, коли мав
можливість сплачував щомісячно два
платежі з метою отримання більшої
кількості балів. Однак на протязі
останнього року незважаючи на
щомісячні платежі йому повідомляли, що
він перебуває на черзі на отримання
автомобіля 8 чи 9, а особа яка мала право
на отримання автомобіля має значно
більшу кількість балів ніж має він.
Після цього він зрозумів, що незважаючи
на виконання умов угоди він фактично
позбавлений можливості отримати
автомобіль, тому звернувся за
консультацією до юристів, а після
отримання консультації звернувся з
позовом до суду.

Представник відповідача ТОВ «АВТО
ПРОСТО» в судове засідання не з'явився,
направив на адресу суду заперечення
проти позову та просив відмовити в
задоволенні позову, а справу
розглянути за відсутності
представника відповідача.

Заперечуючи проти позову вважав
позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними,
такими, що не підлягають задоволенню.
Оскільки послуги які надає відповідач
позивачеві врегульовані положеннями
ЗУ «Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг»
відповідно до п.11-1 ч.1 ст. 4 (яким даний
закон доповнений 02.06.2011 року)
передбачено, що фінансовими послугами
вважаються послуги, адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах . В зв'язку з
прийняттям вказаного закону 15.01.2013 року
ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало Ліцензію на
право надання фінансових послуг з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів в групах і
здійснює свою діяльність в межах вимог
закону. Безпідставними вважає
відповідач твердження позивача про
утворення відповідачем пірамідальної
схеми, оскільки відповідно до угоди
позивач сплачує внески, а відповідач
гарантує йому надання права на
отримання автомобіля, який позивач
зобов'язується отримати. Крім того
умовами угоди передбачено, що
відповідач зобов'язується надати
позивачу послуги: включення його до
системи Авто Так, формування груп
учасників, включення позивача до групи
для придбання автомобілів, організація
та створення умов для придбання
автомобіля, здійснення оплати
автомобіля постачальнику,
забезпечення отримання автомобіля,
здійснення адміністративних процедур,
приймання та перерахунок страхових
внесків, адміністрування групи,
здійснення повернення внесків.
Відповідач надає фінансові послуги у
вигляді адміністрування фінансових
активів для придбання товарів у групах,
шляхом формування групи, де кожен
учасник має порядковий номер. Після
формування групи не відбувається
залучення інших учасників, це не
вимагається і від учасника групи. За
угодою споживач сплачує за одержання
послуги у вигляді отримання права на
отримання автомобіля за механізмами
передбаченими угодою і відповідно до
здійснених ним платежів, а не
відповідно до платежів здійснених
іншими учасникам групи.

В супереч вимог ст.10 та ст.60 ЦПК України
позивачем не наведено у позовній заяві
доказів на підтвердження нікчемності
угоди, а тому відсутні будь-які
підстави для повернення коштів
сплачених позивачем по угоді. Тим
більше, з 2010 року позивач регулярно
проводив оплату за умовами угоди, а
отже вважав їх справедливими, такими що
його задовольняють і ніяким чином не
виявляв бажання на розірвання угоди.
Зважаючи на вказане вважав, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Заслухавши позивача, дослідивши та
проаналізувавши письмові докази по
справі судом встановлено.

26.06.2010 року ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО ПРОСТО»
уклали угоду № 0320765 з додатками до неї,
з метою придбання легкового автомобіля
ЗАЗ Lanos вартістю 69 600 грн. у групі.

Відповідно до якої ОСОБА_1, як клієнт
системи,сплачує: вступний внесок у
розмірі 2505 грн. 60 коп., щомісячні чисті
внески (частина вартості автомобіля, за
рахунок якого здійснюється його
придбання) - 0,8333%, щомісячні внески в
оплату послуг (плата за послуги з
формування груп клієнтів системи та за
здійснення організаційних дій з
придбання автомобіля) - 0,38%, щомісячні
внески в оплату страхового платежу -
0,065%, плату за право на отримання
автомобіля (одноразовий платіж, що
підлягає сплаті учасником, якому було
надано право на отримання автомобіля) -
3% (а.с.7-13).

Усього на виконання умов угоди на час
звернення до суду ОСОБА_1 сплатив 44 593
грн. 62 коп., що становить 64,07% вартості
автомобіля, але автомобіля не отримав
(а.с.14-32).

Виконання послуг з адміністрування
системи полягає в тому, що клієнт
сплачує передбачені угодою кошти, а
відповідач формує групу клієнтів, за
рахунок чистих внесків яких
здійснюється придбання автомобіля (ст.
5, 6 Угоди та п. 1.2, 1.4, 4.3 додатку № 2 до
Угоди).

Клієнт, позивач ОСОБА_1 одержує
автомобіль відповідно до методів
визнання права на отримання ним
автомобіля, передбачених Угодою (пп. 4.4,
статті 5 та 6 додатку № 2 до Угоди) і таке
визнання права здійснює ТОВ «АВТО
ПРОСТО» на власний розсуд. Право на
купівлю мають не всі учасники системи,
а тільки ті, які зробили найбільшу
кількість внесків. Угода не містить
строків та (або) термінів отримання
клієнтом автомобіля, не передбачає
будь-якої відповідальності ТОВ «АВТО
ПРОРСТО» за невиконання умов договору
та будь-яких гарантій отримання
клієнтом автомобіля навіть у разі
повної оплати його вартості. Натомість
угодою (ст. 13 додатку № 2 до Угоди)
передбачено, що у випадку розірвання
угоди клієнтом з нього утримується
вступний внесок, два чистих внески
відступного, не повертаються внески в
оплату послуг й внески в оплату
страхового платежу, терміни повернення
коштів Угодою не визначені.

Відповідно до чч.1,2 ст. 203 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною(сторонами) вимог
які встановлені ч.ч. 1-3,5, ст.203 цього
Кодексу. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена
законом(нікчемний правочин).

Частинами 1 та 2 ст. 216 ЦК України
встановлено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину; якщо у
зв'язку із вчиненням недійсного
правочину другій стороні або третій
особі завдано збитків та моральної
шкоди, вони підлягають відшкодуванню
винною стороною.

За положеннями ч.1, п.7 ч3, ч.6 ст.19 ЗУ «Про
захист прав споживачів» нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводять споживача
оману або є агресивною. Забороняється
як такі ,що вводять в оману: утворення
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням
підприємницької практики є недійсними.

Оскільки ОСОБА_1 сплачував кошти не за
сам товар(автомобіль ЗАЗ Lanos), що
підтвердив в своїх запереченнях
відповідач, а за можливість одержання
права на придбання автомобіля, ТОВ
«АВТО ПРОСТО» без залучення власних
коштів формувало групи клієнтів, за
рахунок коштів яких здійснювалась
передача права на купівлю автомобіля
одному з учасників групи, що на думку
суду є компенсацією за рахунок інших
учасників групи, залучених до умов
діяльності системи Авто Так, тому
спірна угода є такою, що вводить
споживача в оману, шляхом залучення
його коштів з метою реалізації
діяльності пірамідальної схеми.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає,
що спірна угода є нікчемною відповідно
до положень ст. 19 ЗУ «Про захист прав
споживачів», отже позовні вимоги
ОСОБА_1, ґрунтуються на законі і
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На думку суду не заслуговують на увагу
заперечення подані відповідачем,
зважаючи на вищевикладені
обґрунтування підстав задоволення
позову.

В зв'язку з задоволенням позову судові
витрати (судовий збір) від сплати якого
був звільнений позивач при зверненні
до суду, відповідно до ст.88 ЦПК України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК
України, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст.19
ЗУ «Про захист прав споживачів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати угоду №0320765 про надання послуг
спрямованих на придбання автомобіля та
додатків до неї, укладену 26 червня
2010року між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» - нікчемною.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на
користь ОСОБА_1 44593(сорок чотири тисячі
п'ятсот дев'яносто три) гривні 62 коп. -
кошти сплачені за угодою №0320765 від 26
червня 2010року.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» 446
гривень 00 коп. - судового збору на
користь держави.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з часу отримання копії
рішення через Миргородський
міськрайонний суд до апеляційного суду
Полтавської області.

Суддя: В. М. Куцин