Справа №406/2001/2012
Провадження №2/173/129/2013
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
головуючого судді Трофимової Н.А.
при секретареві Зубачевській О.А.
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Фарт, третя особа: управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та застосування наслідків його недійсності, -
30 липня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Фарт, третя особа: Верхньодніпровський районний відділ Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та застосування наслідків його недійсності. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачеві на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 22.000 га., яка розташована на території Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. У 2009 році між ним та відповідачем підписано договір оренди земельної ділянки, який 18.11.2009 року зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельної ділянки у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру. Він вважає що спірний договір підлягає визнанню недійсним оскільки є укладеним з недотриманням вимог чинного законодавства. Вказані обставини підтверджуються відсутністю у тексті спірного договору таких істотних умов, як відповідальність сторін за порушення умов договору та умови передачі у заставу і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того в тексті спірного договору відсутня така істотна умова договору, як дата його укладення, на підставі чого просить договір оренди земельної ділянки укладений між ним та відповідачем визнати недійсним та запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки скасувати.
Позовною заявою від 13 травня 2013 року представник позивача уточнив назву третьої особи вказавши Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області.
В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним.
Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання 18.03.2013 р. зявився, позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні, надав письмові заперечення (а.с. 26). Надалі представник відповідача в судові засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в звязку чим справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до Ухвали суду від 24.07.2013 р.
Третя особа: управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області в судові засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином.
Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Між позивачем та відповідачем укладений договір оренди вказаної земельної ділянки/ зареєстрований 18 листопада 2009 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру (а.с. 8-11).
В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
Згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.
Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Частиною першою статті 215 ЦК Українипередбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними №9 від 06.11.2009р., правочин може бути визнаний недійсним лиш з підстав, визначених законом.
Проте положення ст. 215 ЦК України, не передбачають таку підставу визнання недійсним правочину, як відсутність істотних умов договору оренди.
Положення ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якого відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов є підставою для визнання договору недійсним, не може бути застосоване, оскільки воно суперечить нормам ЦК України, прийнятому пізніше.
За такими обставинами позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214-215,217-218, 224, 225, 232 ЦПК України, суд,
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Фарт, третя особа: управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та застосування наслідків його недійсності, - відмовити в повному обсязі.
Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 24 липня 2013 року, повний текст рішення буде виготовлено 29 липня 2013 року.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова