Справа
№ 438/1731/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( З а о ч н е )

23 грудня 2013 року Бориславський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Слиша А.Т.

при секретарі
Слєпченко Н.С.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориславі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання відповідача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на
користування жилим приміщенням у
житловому будинку АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно
договору дарування від 15 лютого 2001 року
є власником житлового будинку АДРЕСА_1.
В даному будинку зареєстровані та
фактично проживають: позивач, його мати
- ОСОБА_4, його син ОСОБА_5 та дружина
ОСОБА_6 Відповідач ОСОБА_2, є рідним
братом позивача. Він зареєстрований в
даному будинку, однак з 2005 року і по
даний час не проживає.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1
позов підтримав, зіславшись на
обставини зазначені у позовній заяві.
Позов підтримує та просить його
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином, через засоби
масової інформації повідомлений про
дату судового розгляду. Повідомлення
про виклик до суду надруковане у ЗМІ:
газеті «Високий Замок» від 23 грудня 2013
року. Враховуючи належне повідомлення
відповідача, а також зібрання
достатніх доказів по справі для
прийняття рішення, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача і ухвалити заочне рішення,
проти чого позивачі не заперечують.

Заслухавши пояснення позивача та
свідків, перевіривши матеріали справи,
оцінивши представлені суду документи
та ухвалюючи рішення у відповідності
до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника втрачає право на
користування житлом у разі відсутності
члена сім'ї без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1
належить на праві приватної власності
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями,
розташований в АДРЕСА_1, що
підтверджується договором дарування
від 15 лютого 2001 року посвідченого
державним нотаріусом Бориславської
державної нотаріальної контори, зар. в
реєстр №310.

Згідно будинкової книги на даний час у
будинку зареєстровані зареєстровані
та фактично проживають: позивач, його
мати - ОСОБА_4, його син ОСОБА_5 та
дружина ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2

З представленої суду довідки від 1
листопада 2013 року, складеної комітетом
громадського самоврядування
мікрорайону «Тустановичі», вбачається,
що відповідач на протязі багатьох
років не проживає у даному будинку.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, підтвердили факт не
проживання відповідача у будинку з 2005
року. Свідки підтвердили, що відповідач
не мав перешкод в користуванні спірним
будинком, своїх речей там не зберігає,
витрат по її утриманню не несе, дій, які
б свідчили про намір та бажання
зберегти за собою право користування
жилим приміщенням, не вчиняв.

Таким чином, відповідач, будучи
зареєстрований в належному позивачу
будинку, порушує права та законні
інтереси власника на свій розсуд
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним майном, в
спірному жилому приміщенні не
проживає, не маючи перешкод в
користуванні ним, своїх речей там не
зберігає, жилою площею не цікавиться,
витрат по її утриманню не несе, дій, які
б свідчили про намір та бажання
зберегти за собою право користування
жилим приміщенням, не вчиняла.

Суд враховує, що на час подання позову
сплив встановлений законом понад один
рік. З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що
відповідачка разом із малолітніми діть
втратила право користування спірним
жилим приміщенням, добровільно
залишивши спірне жиле приміщення і на
час розгляду справи не проживає в ньому
більше одного року, що відповідно до
вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду
підстави визнати відповідача таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням жилим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст.
10-11, 57-60, 74, 76, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш
и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
Бориславським міським судом
Львівської області за письмовою заявою
відповідачів, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Бориславський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення.

Головуючий:
Слиш А.Т.