Провадження № 2/201/3903/2013р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

( заочне)

27 грудня 2013р.

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

19.11.2013р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві та в
наданій суду 27.12.2013р. заяві в
обґрунтування вимог посилалася на те,
що вони з відповідачем
зареєстрували шлюб 01.03.2003р. у відділі
РАГС Жовтневого районного управління
юстиції м. Дніпропетровська.
Від даного шлюбу сторони мають
малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбні відносини з відповідачем
припинилися з листопада 2011р., коли
позивачка разом із дитиною переїхали
жити до свекрові. Причиною припинення
шлюбних відносин стали відсутність в
родині взаєморозуміння з питань
ведення господарства, виховання
дитини, небажання відповідача
працювати та матеріально утримувати
родину, через що виникали конфлікти .
Сторони проживають окремо, не ведуть
спільного господарства, не мають
спільного бюджету. Позивачка вважає, що
родина розпалася остаточно і не може
бути відновлена. Строк на
примирення просила не надавати.
Просила шлюб розірвати та винести
заочне рішення суду в судовому
засіданні за її відсутності без
фіксування процесу технічними
засобами, про що надала суду
відповідну заяву, а також після
розірвання шлюбу просила прізвище
своє залишити без змін.

Відповідач в судові засідання 18.12.2013р.
та 27.12.2013р. не з'явився, про дату та час
слухання справи був повідомлений
належним чином за адресою, наданою
адресно-довідковим підрозділом ГУДМС,
УДМС України в Дніпропетровській
області від 11.12.2013р., шляхом вручення
судових повісток та копії позову
матері відповідача, що відповідно до
вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України є
належним повідомленням, про причини
неявки суд не сповістив (а.с. №10-12, 16).

Таким чином, суд вважає за можливе на
підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України
ухвалити рішення суду в судовому
засіданні за відсутності сторін без
фіксування процесу технічними
засобами та на підставі ст.224ЦПК
України винести по справі заочне
рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним з
подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Сторони зареєстрували шлюб 01.03.2003р. у
Відділі РАГС Жовтневого районного
управління юстиції м.
Дніпропетровська, під актовим записом
№ 110 (а.с. № 4).

Судом встановлено, що спільне життя
сторін не склалося через відсутність в
родині взаєморозуміння з питань
ведення господарства, виховання
дитини, небажання відповідача
працювати та матеріально утримувати
родину, через що в родині виникали
конфлікти.

Сторони проживають окремо, мають
роздільний бюджет, спільне
господарство не ведуть, не підтримують
подружніх відносин з листопада 2011р.

З огляду на вищевикладене і приймаючи
до уваги те, що шлюбні відносини між
сторонами по даній справі припинені
близько двох років тому і з цього
часу більше не відновлювалися,
позивачка від позову не відмовилася,
а відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату та час слухання
справи, будь-яких заперечень до суду не
надав, то суд дійшов висновку про те, що
родина сторін розпалася остаточно, її
відновлення бути не може, і шлюб
підлягає розірванню.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивачки
понесені при подачі позову судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229грн. 40коп. (а.с. № 3).

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60,
88, 74-76, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213,
214, 215, 224 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01.03.2003р. у відділі
РАГС Жотневого районного управління
юстиції
м. Дніпропетровська, під актовим
записом № 110 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
ОСОБА_1 залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені при подачі позову судові
витрати в розмірі 229 грн. 40 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115
СК України копію рішення суду про
розірвання шлюбу надіслати на адресу
Жовтневого відділу РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції для внесення

відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, яка може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя :

Н.В.Ткаченко