справа № 208/4803/13-ц
№ провадження 2/208/1708/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 грудня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: головуючого, судді
Ізотова В.М., при секретарі Кушта І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансові
Перспективи» «про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет застави»,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 15.06.2007 року між Акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»,
яке пізніше змінило свою назву на
Публічне акціонерне товариство
«Сведбанк», та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір, за
умовами якого банк надав, а ОСОБА_1
отримав кредит в розмірі 19801 доларів
США зі сплатою 12,8% річних за весь термін
фактичного користування кредитом з
кінцевим терміном повернення до 14.06.2014
року.

В забезпечення виконання
кредитних зобов'язань, між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 15.06.2007 року
був укладений договір застави, за яким
відповідач ОСОБА_1 передав у заставу
належний йому на праві власності
автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 2, 2007 року
випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» уклало
з ТОВ «Вердикт Фінанс» договори:
факторингу та відступлення прав за
договором застави, згідно з якими ПАТ
«Сведбанк» відступив ТОВ «Вердикт
Фінанс» свої права вимоги по кредитним
договорам від боржників та за
договорами застави рухомого майна.

30.04.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
уклав з ТОВ «Фінансові Перспективи»
договір поруки, згідно з яким обсяг
відповідальності поручителя перед
кредитором за невиконання ОСОБА_1
кредитного договору від 15.06.2007 року,
становить 2000 грн.

Посилаючись на те, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачами
своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 11.06.2013 року
утворилася заборгованість в розмірі
173848 грв. 49 коп., позивач просить
стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитним
зобов'язанням в сумі 2000 грв. та в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на предмет застави шляхом
продажу заставленого автомобіля з
укладенням договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з наданням ТОВ
«Вердикт Фінанс» всіх необхідних
повноважень для здійснення продажу
предмета застави.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву, в якій просив розглянути справу
за його відсутності та задовольнити
позов у повному обсязі.

Відповідачі п'ять разів у судові
засідання не з'явилися, хоча про час та
місце проведення судових засідань були
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили і з заявою
про розгляд справи за їх відсутності не
звертались, що дозволило суду,
відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224
ЦПК України, провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступні факти та
відповідні до них правовідносини. Так,
з матеріалів справи вбачається, що
15.06.2007 року між Акціонерним комерційним
банком «ТАС-Комерцбанк», яке пізніше
змінило свою назву на Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк», та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит в
розмірі 19801 доларів США зі сплатою 12,8%
річних за весь термін фактичного
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення до 14.06.2014 року.

В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
відповідачем ОСОБА_1 15.06.2007 року був
укладений договір застави, згідно з
яким відповідач ОСОБА_1 передав у
заставу автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 2, 2007
року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить йому на праві власності.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до п.5.1.1
вищезазначеного кредитного договору,
позичальник - відповідач ОСОБА_1
зобов'язався забезпечити своєчасне
повернення кредиту і сплату
нарахованих відсотків.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконує, в результаті чого,
згідно з розрахунком, заборгованість
за кредитним договором станом на 11.06.2013
року складає 173848 грв. 49 коп.

Згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ст. 19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
відсотки, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрат на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч. 2. ст. 1050
ЦК України, наслідками порушення
Боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
Заявника достроково вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
відсотків.

Відповідно до положень ст.ст. 589, 590
ЦК України, у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, що здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК
України, за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити фактору своє право грошової
вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно вищезазначеної норми
Закону, 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк»
та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено
договір факторингу № 11 та договір «Про
відступлення права за договором
застави», згідно з якими ПАТ «Сведбанк»
разом з відступленням своїх прав
вимоги заборгованостей по кредитним
договорам від боржників, одночасно
відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» і
права вимоги за договорами застави
рухомого майна, які визначені цим
договором.

30.04.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
уклав з ТОВ «Фінансові Перспективи»
договір поруки № 1701/0607/64-010-П, згідно з
яким, обсяг відповідальності
поручителя перед кредитором за
невиконання ОСОБА_1 кредитного
договору від 15.06.2007 року, становить 2000
грн.

Згідно з ст. 553 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

В силу ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору
поруки, ТОВ «Фінансові Перспективи», як
поручитель, зобов'язується перед
Кредитором відповідати за невиконання
відповідачем ОСОБА_1 обов'язків, які
виникли на підставі кредитного
договору № 1701/0607/64-010 від 15.06.2007 року у
обсязі 2000 грн.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який
ініціює звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Позивачем вищезазначена вимога Закону
була виконана, що підтверджується
Витягом про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна № 40933403
від 12.06.2013 року (а.с. 35).

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 28
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
якщо протягом 30 днів з моменту
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача. Якщо
боржник, у володінні якого знаходиться
предмет забезпечувального обтяження,
не виконує обов'язок щодо передачі
предмета забезпечувального обтяження
у володіння обтяжувача, звернення
стягнення здійснюється на підставі
рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
користуючись при цьому рівними
правами, на засадах змагальності,
згідно ст. 10 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідачами не надано
доказів на спростування позовних вимог
та, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві
посилання позивача є обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета застави із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою - покупцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦКП
України позови до кількох
відповідачів, які проживають або
знаходяться у різних місцях,
пред'являються за місцем проживання
або місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача, отже
судовий розгляд зазначеної цивільної
справи повинен проводитися у
Заводському районному суді м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись статтями 11, 16, 509, 525, 526,
527, 530, 549, 553, 554, 589, 590, 1050, 1054 1077 ЦК
України, статтями 15, 19 Закону України
«Про заставу», статтями 24, 25, 26, 28 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
статтями 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансові
Перспективи» «про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет застави», задовольнити
повністю.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансові
Перспективи» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» 2000,00 (дві тисячі) гривень -
заборгованість за кредитним
зобов'язанням по договору поруки №
1701/0607/64-010-П від 30.04.2013 року.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 1701/0607/64-010 від 15.06.2007 року, яка станом
на 11.06.2013 року становить 173848 гривень 49
копійок, звернути стягнення на предмет
застави: автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 2,
2007 року випуску, шасі (кузов, рама)
НОМЕР_2, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, вартість якого, згідно договору
застави, складала 127600 гривень, що
належить ОСОБА_1 на праві власності,
шляхом продажу вказаного автомобіля
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» з
укладанням від його імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з наданням
повноважень на отримання дублікату
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України по свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу або його
дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням ТОВ
«Вердикт Фінанс» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Передати у володіння Товариству з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» предмет застави: автомобіль
марки MITSUBISHI LANCER 2, 2007 року випуску, шасі
(кузов, рама) НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1 на праві власності та
знаходиться у нього або інших осіб, а
також комплект ключів від цього
автомобіля.

Стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1 та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансові
Перспективи» на користь ТОВ «Вердикт
Фінанс» судовий збір у сумі 1296 грв. 00
коп. (одна тисяча двісті дев'яносто
шість гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Ізотов В. М.