Справа № 653/2444/13-ц
Провадження № 2/653/929/13
РІШЕННЯ

іменем України

"26" листопада 2013 р.
м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі:

головуючого
судді Крапівіна О.П.

при секретарі
Пшеничній В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом виселення, стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи його тим,
що відповідач неправомірно
користується земельною ділянкою, яка
належить йому на праві оренди.

В судовому засіданні позивач пояснив,
що між ним та Щасливцівською сільською
радою було укладено договір оренди
земельної ділянки. Цей договір було
зареєстровано в Генічеському
районному окрузі Херсонської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» про що
у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 06 липня 2006 року за №
4АА72000009. Проведено факт
засвідчення державної реєстрації по
Щасливцівській сільській раді від
06.07.2006 року за № 27. Так, згідно акту
прийому та передачі земельної ділянки
в натурі, йому передана в оренду
земельна ділянка площею 0,1564 га, яка
знаходиться на території
Щасливцівської сільської ради, яка
надане в оренду строком на 5 років,
здійснено на підставі рішення сесій
Щасливцівської сільської ради від
28.04.2006 року №24 та 19.06.2006 року №29 та
договору оренди від 06.07.06 року № 27. - під
розміщення ринку. 10 червня 2011 року між
ним та Щасливцівською сільською радою
було укладено договір про внесення
змін до договору оренди землі від 06
липня 2006 року, згідно якого строк дії
договору оренди землі замінено з 5
років на 49 років, договір
зареєстрований у Відділі Держкомзему у
Генічеському районі про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 20.07.2011 року.

Рішенням Щасливцевської сільської
ради №34 від 18.04.2013 року погоджено, що на
орендованій ним земельній ділянці, він
відкрив торгівельне містечко (ринок) з
реалізацією продовольчих та
промислових товарів, овочевої
продукції, розташованого АДРЕСА_1.
Відповідач по справі займається
підприємницькою діяльністю, а саме
продажем різних видів товарів на
території ринку, незважаючи на
чинність договору оренди, укладеного
між ним та Щасливцівською сільською
радою, відповідач вчиняє самовільне
зайняття орендованої земельної
ділянки, та здійснює самостійну
підприємницьку діяльність, без жодного
на те дозволу, чим порушує права
орендаря. На його звернення до
відповідачки, покинути територію
орендованої ним земельної ділянки,
вона відповідає відмовою та чинить
опір.

Вважає такі дії незаконними,
відповідач повинна звільнити
самовільно зайняту спірну земельну
ділянку, яка на підставі договору
оренди знаходиться у нього у
строковому платному володінні і
користуванні, просить зобов'язати
відповідача покинути належну йому
ділянку, шляхом виселення ОСОБА_2 з
належної земельної ділянки, а саме з
території ринку розташованого АДРЕСА_1.

Також в судовому засіданні позивач
доповнив позовні вимоги, в яких
пояснює, що ОСОБА_2 займаючи місце на
території ринку не платить оренду
займаного нею місця, а саме:

- у 2010 році гр.. ОСОБА_2 здійснювала
торгівлю з палатки розміром 3х2 (6м2)
місячний розмір оплати згідно
встановленого розрахунку становить 166
гривень за м2, тобто 996 гривень
щомісячно, за літній період (червень,
липень, серпень) загальна сума складає
2988 гривень.

- у 2011 році гр.. ОСОБА_2 здійснювала
торгівлю зі столу та займала 2 м2
торгівельної площі, яку зайняла
самовільно, місячний розмір оплати
згідно встановленого розрахунку
становить 200 гривень за м2, тобто 400
гривень щомісячно, за літній період
(червень, липень, серпень) загальна сума
складає 1200 гривень,

- у 2012 році гр.. ОСОБА_2 здійснювала
торгівлю зі столу та займала 2 м2
торгівельної площі, яку зайняла
самовільно, місячний розмір оплати
згідно встановленого розрахунку
становить 220 гривень за м2, тобто 440
гривень щомісячно, за літній період
(червень, липень, серпень) загальна сума
складає 1320 гривень.

- у 2013 році гр.. ОСОБА_2 здійснювала
торгівлю зі столу та займала 2 м2
торгівельної площі, яку зайняла
самовільно, місячний розмір оплати
згідно встановленого розрахунку
становить 234 гривень за м2, тобто 468
гривень щомісячно, за літній період
(червень, липень, серпень) загальна сума
складає 1404 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 протягом чотирьох
років не сплачує орендну плату, у
наслідок чого нею не сплачено орендну
плату у розмірі 6912 гривень.

ОСОБА_2 відмовляється вносити орендну
плату, самовільно займає місце, та
здійснює торгівлю, тому вважає, що
відповідачкою також нанесено
матеріальну шкоду.

Також, своїми діями, вже досить довгий
час відповідачка наносить йому
моральні страждання, а саме кожен день
коли він виходить на ринок просить
покинути займане нею місце на що у
відповідь чує лише нецензурні вислови
та образи, йому постійно приходиться
викликати співробітників міліції, йому
вже просто соромно звертатись до
міліції, а сам він нічого зробити не
може, відповідач своїми протиправними
діями, завдала йому моральну шкоду, що
виразилась у його душевних
стражданнях, яких він зазнає в зв'язку з
її нахабним поводженням, у зв'язку з
чим, просить зобов'язати відповідача
покинути належну йому ділянку, шляхом
виселення ОСОБА_2 з належної йому
земельної ділянки, а саме з території
ринку розташованого АДРЕСА_1 та
стягнути з ОСОБА_2 завдану йому
моральну шкоду в сумі 5000 (п'ять тисяч
гривень), та матеріальну шкоду в сумі 6912
гривень.

Відповідач в судовому засіданні з
позовними вимогами не погодилась,
пояснила, що вона дійсно вже на протязі
останніх років займається торгівлею в
с. Генічеська Гірка, точніше в
торгівельному містечку (ринку),
розташованого АДРЕСА_1. Договір вона
заключати не бажає, платити орендну
плату позивачу не бажає, вважає що має
право коли і де захоче торгувати. Також
підтвердила, що дійсно гр.. ОСОБА_1
неодноразово звертався до нею з
проханням заключити договір, але вона
відмовилась, бо вважає, що не повинна
нікому нічого платити, а та сума яку
платять всі люди які займаються
торгівлею для неї завелика, після того
як вона не стала платити оренду, ОСОБА_1
поросив її піти з ринку, з чим вона
також не погоджується, та пояснила, що
вона буде займатись торгівлею на
території ринку який розташований в
АДРЕСА_1 і в подальшому.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в
Щасливцевській сільській раді. По вул.
Азовській в с.Генічеська гірка є ринок,
директором та орендатором земельної
ділянки цього ринку є ОСОБА_1 Також
пояснила, що на цьому ринку торгує гр..
ОСОБА_2, вона ніколи не оформлювала
документи на займання підприємницької
діяльності, тільки запитувала як
отримати місце на ринку, але нічого не
оформлювала. Торгувала на ринку з 2010
року в сезонний період з червня по
серпень включно.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, пояснили
в судовому засіданні, що вони всі
торгують на ринку по вул. Азовській в
с.Генічеська гірка є ринок, директором
цього ринку є ОСОБА_1, всі вони
заключили договори, а ОСОБА_2 постійно
вчинює сварки на ринку, особливо з
ОСОБА_1, також неодноразово підбурювала
їх також не платити оренду, а просто
торгувати. Постійно свариться зі всіма
торгівцями, внаслідок чого вони
звертаються до ОСОБА_1 для наведення
порядку, але такі дії не давали
результату, тоді викликали працівників
міліції.

Суд, вислухавши позивача, відповідача,
свідків, дослідивши письмові докази та
оцінивши досліджені докази у їх
сукупності, вважає що позов підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 і
Щасливцівською сільською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки (а.с. 6-9) цей договір було
зареєстровано в Генічеському
районному окрузі Херсонської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» про що
у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 06 липня 2006 року за №
4АА72000009. Проведено факт
засвідчення державної реєстрації по
Щасливцівській сільській раді від
06.07.2006 року за № 27.

10 червня 2011 року ОСОБА_1 та
Щасливцівською сільською радою було
укладено договір про внесення змін до
договору оренди землі від 06 липня 2006
року за № 4АА72000009, згідно якого
строк дії договору оренди землі
замінено з 5 років на 49 років, договір
зареєстрований у Відділі Держкомзему у
Генічеському районі про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 20.07.2011 року за № 00306 (а.с.
5).

Відмовні матеріали з Генічеського РВ
УМВС України № 1797, № 2406, № 2738, № 2875
свідчать про те,що гр.. ОСОБА_1
неодноразово звертався до міліції щодо
неправомірних дій відповідачки.

Також, в судовому засіданні
відповідачка у справі визнала ту
обставину, що дійсно вже на протязі
трьох років займається торгівлею в
АДРЕСА_1, на ринку без будь яких
документів.

Статтею 27 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що орендареві
забезпечується захист його права на
орендовану земельку ділянку нарівні із
захистом права власності на земельну
ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом
порядку має право витребувати
орендовану земельну ділянку з
будь-якого незаконного володіння та
користування ,на усунення перешкод у
користуванні нею.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд. Власник має право вчинити щодо
свою майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
цивільного інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею 212 Земельного кодексу України
встановлено, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню - власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
витрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю.

Оскільки відповідно до вимог ст.ст.13-21
Закону України «Про оренду землі» і
положень Закону України «Про плату за
землю» обов'язок по сплаті орендної
плати за землю виникає у разі укладення
договору оренди землі, та в даному
випадку такий договір не укладався, так
як відповідач уникає будь яких
зобов'язань.

Відповідно до ст..27 Закону України «Про
оренду землі» орендар в установленому
законом порядку має право витребувати
орендовану земельну ділянку з
будь-якого незаконного володіння та
користування, на усунення перешкод у
користуванні нею.

Відповідно до ст.212 ЗК України
передбачено, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власнику землі, в судовому
порядку. Відмова ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
обмежує законного власника вправі
розпоряджатися вказаною земельною
ділянкою та використовувати її за
призначенням.

Але враховуючи, що на день розгляду
справи судом земельна ділянка, яка
належить позивачу на праві оренди не є
зайнятою, про що сторони не заперечуть,
тому в цій частині позовні вимоги не
підлягають задоволенню. Крім того
обраний позивачем спосіб порушеного
права шляхом виселення не передбачений
ст..152 ЗК України, тому в цій частині суд
вважає відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Позовні вимоги щодо стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 6912
гривень не підлягають задоволенню так
як розрахунок такої шкоди здійснено
виходячи з договірних зобобов»язань ,
але як вбачається з наданих матеріалів
бубь-яких договорів не укладалось між
сторонами. Шкода полягає в будь-якому
знеціненні блага, що охороняється
правом , майнова шкода - у зменшенні
майнової шкоди потерпілого. В даному
випадку позивачем не доведено , що йому
завдано майнової шкоди.

Ст. 1167 ЦК України містить підстави
відповідальності за завдану моральну
шкоду: моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що вимоги позивача у справі
щодо стягнення моральної шкоди
підлягають задоволенню частково, а
саме в сумі 1500 гривень, факт
неправомірної поведінки по відношенню
до майна позивача в суді підтверджено
належним чином: поясненнями свідків,
матеріалами перевірок Генічеського РВ
УМВС, якими підтверджено вчинення
неодноразових сварок відповідача з
позивачем щодо користування земельною
ділянкою , за таких умов суд вважає, що
її діями спричинені моральні
страждання позивачеві.

Відповідно до ст. 23 ЦК України та
роз'яснень, викладених у п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 "Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", розмір
відшкодування моральної шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховуються характер і
тривалість страждань, істотність
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках.

Позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
вчинення відповідачем неправомірних
дій підлягають до задоволення в
розмірі 1500 грн., який суд визначає з
урахуванням обставин скоєних діянь,
які є умисними діяннями, душевних
страждань позивача перенесених
внаслідок вчинення неправомірних
діянь щодо нього як директору ринку,
щодо зміни життєвого укладу та зусиль
для організації правомірного
вирішення питання щодо гр.. ОСОБА_2, в
зв"язку з наведеним ОСОБА_2 зобов'язана
відшкодувати ОСОБА_1 - 1500 грн. завданої
неправомірними діяннями моральної
шкоди.

В іншій частині позову, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,57-60,88,169,209, 212-215,218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом виселення, стягнення
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 1500 гривень.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду до Генічеського районного
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Генічеського

районного суду
О. П. Крапівіна