Провадження №2/761/1288/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Н И
20 січня 2013 року Шевченківський
районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» про стягнення страхового
В листопаді 2013 року Позивач - ОСОБА_1
звернувся до Шевченківського
районного суду м.Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова Компанія "Лафорт" (Відповідач,
ПрАТ "Страхова Компанія "Лафорт", СК
«Лафорт») про стягнення страхового
У позові Позивач просив: - стягнути з
Відповідача на користь Позивача
страхове відшкодування в розмірі 50
000,00грн.; - стягнути з Відповідача на
користь Позивача 800,00грн. в якості
витрат, понесених на проведення оцінки
(дослідження) КТЗ; - стягнути з
Відповідача на користь Позивача 800,00
грн. в якості витрат, понесених на
евакуацію пошкодженого автомобіля; -
стягнути з Відповідача на користь
Позивача, понесені останнім судові
Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що
29.11.2012р. о 18 год. 00 хв. на просп..
Г.Сталінграду, буд.10-А, в м.Києві,
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Шкода»,
д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням та належить на праві
власності ОСОБА_1 У зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, Позивач
змушений скористатися послугами
евакуатора з метою евакуації
транспортного засобу до місця стоянки,
у зв'язку з чим Позивач поніс витрати в
розмірі 800,00 грн., що підтверджується
квитанцією ААР № 293868 від 29.11.2012р.
21.12.2012р. постановою Оболонського
районного суду м. Києва, ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
Враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ПрАТ "Страхова Компанія
"Лафорт", Позивач 30.11.2012р. звернувся до
вказаної страхової компанії з
повідомленням про подію, що має ознаки
страхової. Окрім того, Позивач подав до
Відповідача 16.01.2013р. Заяву про виплату
страхового відшкодування із
зазначенням реквізитів для її виплати.
Як зазначає Позивач, він самостійно
звернувся до сертифікованого фахівця
для визначення розміру матеріального
збитку та поніс витрати в розмірі 800,00
Відповідно до Звіту Про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди № С 13-134
від 12.03.2013р., ринкова вартість
автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2
дорожньо-транспортної пригоди складає
160 355,55 грн., вартість відновлювального
ремонту даного КИЗ становить 73 680,49 грн.,
вартість матеріального збитку,
завданого внаслідок ДТП складає 73 680,49
грн. Договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/774497,
встановлено, що обов'язків ліміт
відповідальності Страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 000,00 грн., на одного потерпілого.
Безумовна франшиза відповідно до
зазначеного полісу - відсутня, тобто
сума стравного відшкодування, яка
підлягає виплаті Позивачу як
потерпілому становить 50 000,00 грн.
Проте, Позивач зазначає, що страхове
відшкодування Відповідачем не
виплачене, у зв'язку з чим просить його
стягнути, а також витрати пов'язані з
евакуацією транспортного засобу та
витрати на проведення авто
товарознавчого дослідження.
Представник Позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав до
суду заяву, в якій просить справу
розглядати за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, зазначив, що проти заочного
розгляду справи не заперечує (а.с. 65).
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечувала, суд, на
підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1
ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу
про заочний розгляд справи.

Оскільки Відповідач в судове засідання
не з'явився, жодних пояснень та
відповідних їм доказів суду не подав,
то суд вирішуючи справу виходить з
наявних у справ доказів, наданих
стороною позивача.

Розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з постанови суду
Оболонського районного суду м. Києва
від 21.12.2012р., 29.11.2012р. о 18-00 год., ОСОБА_2
керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з.
НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по пр.. Г.
Сталінграду, 10-А, проїхав регульований
пішохідний перехід на забороняюче
світло світлофора, внаслідок чого
сталося зіткнення з автомобілем
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів, чим порушив п.8.7.3. Правил
Дорожнього Руху України. ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та піданно адміністративному
стягненню у вигляді штрафу на користь
держави у розмірі 340,00 грн. (а.с.10).

В результаті ДТП, автомобіль Позивача
«Фольксваген», державний номер НОМЕР_2
отримав механічні пошкодження, що
підтверджується довідкою ІДПС ОСОБА_3
(а.с.9).

Автомобіль «Фольксваген», державний
номер НОМЕР_2, зареєстровано за ОСОБА_1
що підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу, серії
НОМЕР_3 (а.с.8).

В позовній заяві Позивач зазначив, що
достовірно знав про наявність у
Відповідача страхового полісу №
АВ/7784497 ПрАТ «Страхова Компанія
«Лафорт» по відношенню до
транспортного засобу «Шкода» д.н.
НОМЕР_1.

У зв'язку з механічними пошкодженнями
автомобіля Позивача внаслідок ДТП,
останній був змушений скористатись
послугами евакуатора для
транспортування свого транспортного
засобу до місця стоянки, у зв'язку з чим
поніс витрати в розмірі 800,00 грн., що
підтверджується квитанцією № 293868
серії ААР від 29.11.2012р. (а.с.16).

Після ДТП Позивач 30.11.2012р. Позивач
звернувся до Відповідача з
повідомленням про подію, що сталася за
участю забезпеченого транспортного
засобу (ТЗ) згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності виданого СК
«Лафорт», в якому вказав, в тому числі
відомості про особу, яка заподіяла
шкоду - ОСОБА_2, відомості про поліс
страхування - АВ/7784497, державний номер
транспортного засобу - НОМЕР_1, що
підтверджується копією відповідного
повідомлення зі штампом Відповідача №
3493 від 30.11.2012р. (а.с. 11-14).

16.01.2013р. Позивач звернувся до
Відповідача з заявою про отримання
страхового відшкодування, що
підтверджується відповідною заявою з
вхідним штампом Відповідача № 555 від
16.01.2013р. (а.с.15).

Згідно звіту про визначення вартості
матеріального збитку № С13-134 від
12.03.2013р., складеного експертом ТОВ
«Експертан компанія
«Укравтоекспертиза-стандарт» Бутенкго
О.Д., що діяв на підставі свідоцтва № 7512,
виданого Фондом державного майна
України від 29.05.2009р. (а.с.57), вартість
відновлювального ремонту КТЗ
«Фольксваген», держ. № НОМЕР_2 складає 73
680,49 грн., ринкова вартість КТЗ
«Фольксваген», держ. № НОМЕР_2,
визначена за порівняльним методом
складає 160 355,55 грн., вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику «Фольксваген», держ. № НОМЕР_2
станом на 12.03.2013р. складає 73 680,49 грн.
(а.с.21-36). До Звіту № С13-134 від 12.03.2013р.
додано протокол огляду транспортного
засобу від 05.03.2013р. (а.с.38-41), ремонтна
калькуляція № С13-134 від 12.03.2013р. (а.с.42-48),
ілюстративні таблиці (а.с.49-54).

При цьому, Позивачем понесені витрати
на проведення авто-товарознавчого
дослідження в сумі 800,00 грн., що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера № 32 від
15.03.2013р. (а.с.20).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

За ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

При цьому, шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: 1) шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою(п.1 ч.1
ст.1188 ЦК України).

ОСОБА_1, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Разом з тим, згідно зі ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Пленум Вищого спеціалізовано суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.16 Постанови від
01.03.2013 року N4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» зокрема, зазначив, що
відповідно до статті 3 Закону N 1961-IV
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників.

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (далі -
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності)
регулюються Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон).

Відповідно до п.9.4 статті 9 Закону чітко
визначено, що страхові виплати за
договорами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.

За ст. 6 даного Закону, страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована, за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю та/або майну
потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах
якої страховик зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. (п.9.1 ст.9 Закону).

П.9.2 статті 9 Закону, в редакції, що діяла
на час укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
передбачалось, що обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 000,00 гривень на одного потерпілого.

У разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. (п.22.1 ст.
22 Закону).

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до п. 34.2., 34.3 Закону, протягом
10 робочих днів з дня отримання
повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або
до місцезнаходження пошкодженого
майна для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому разі страховик
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до п.п. 30.1, 30.2 ст.30 Закону,
транспортний засіб вважається
фізично знищеним, якщо його ремонт є
технічно неможливим чи економічно
необґрунтованим. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з аварійним
сертифікатом (рапортом), звітом (актом)
чи висновком про оцінку, виконаним
аварійним комісаром, оцінювачем або
експертом відповідно до
законодавства, витрати на
відновлювальний ремонт транспортного
засобу перевищують вартість
транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається зі Звіту № С13-134 від
12.03.2013р., складеного Бутенко О.Д.,
вартість відновлювального ремонту КТЗ
«Фольксваген», держ. № НОМЕР_2
становить 73 680,49 грн.

Отже, враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 на час
вчинення ДТП була застрахована у СК
«Лафорт», а добровільного
відшкодування завданої ним шкоди майну
Позивача не проведено, то суд приходить
до висновку, що позовні вимоги про
стягнення з Відповідача суми
страхового відшкодування в розмірі 50
000,00 грн., тобто в межах ліміту
відповідальності Страховика за шкоду,
заподіяну майну Позивача, а також
витрат на евакуацію транспортного
засобу в розмірі 800,00 грн. та витрат, які
були понесені Позивачем на проведення
експертизи у сумі 800,00 грн., - підлягає
задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Позивача підлягають задоволенню
шляхом стягнення з Відповідача на
користь Позивача страхового
відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.,
витрат на евакуацію автомобіля з місця
ДТП в сумі 800,00 грн., витрат на
проведення експертизи в сумі 800,00 грн.,
що разом становить 51 600,00 грн.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь
Позивача підлягають стягненню з
Відповідача судові витрати
пропорційно до задоволених позовних
вимог. Таким чином, враховуючи розмір
задоволених позовних вимог, з
Відповідача підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 516,00 грн.

На підставі ст.ст. 6, 9, 12, 22, 28, 29, 34, 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», з урахуванням
п.16 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізовано суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
01.03.2013р. N4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1192, 1194
ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169,
179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 294, 296 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт» про стягнення
страхового відшкодування -
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування у сумі 50 000,00грн., витрати
на евакуацію автомобіля в сумі 800,00грн.,
витрати на проведення експертизи в
сумі 800,00грн., що разом становить 51 600,00
грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1, сплачений
ним судовий збір, пропорційно до
задоволених позовних вимог з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Лафорт» у розмірі
516,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: