Справа № 369/6987/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2013 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області до Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання недійсним розпоряджень,
державного акту на право власності на
земельну ділянку, , -

встановив:

Прокурор Києво-Святошинського району
Київської області звернувся до суду в
інтересах держави з позовом до Києво-
Святошинської районної державної
адміністрації Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним
розпоряджень, державного акту на право
власності на земельну ділянку.

Свої позовні вимоги Прокурор
Києво-Святошинського району Київської
області мотивує тим, що розпорядженням
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 26.06.2009 року
№ 777 надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району.

Розпорядженням Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
05.10.2009 року № 1293 затверджено проект
землеустрою та передано у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,5 га,
яка розташована: Боярська міська рада,
Києво-Святошинський район, Київська
область для ведення особистого
селянського господарства.

На підставі зазначеного розпорядження
ОСОБА_2 був виданий державний акт серії
ЯИ № 852010 про право власності на
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:004:0028.

Вищезазначені розпорядження та
виданий на їх підставі державний акт
про право власності на землю
суперечать вимогам чинного
законодавства та повинні бути визнані
недійсними з наступних підстав.

Відповідно до ч.6, ч.7, ч.9 ст. 118
Земельного кодексу України (в редакції
чинній на момент прийняття
оскаржуваного розпорядження)
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної ведення особистого
селянського господарства у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Разом з тим, допитана у якості свідка по
кримінальному провадженню №0000179
ОСОБА_2 , будучи попередженою про
кримінальну відповідальність за
подання неправдивих свідчень, показав
що він ніяких клопотань про надання
йому у власність земельних ділянок до
Києво-Святошинської
райдержадміністрації не подавала.

За таких обставин, ОСОБА_2 не мала права
отримувати безоплатно у власність
спірну земельну ділянку із земель
державної власності.

Таким чином, Києво-Святошинською
районною державною адміністрацією
прийняте вищезазначене розпорядження
з порушенням вимог ст. 118 Земельного
кодексу України.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Акти органів місцевого самоврядування
та їх посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку
(частина десята статті 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні»).

Розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечить
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства на підставі
ст. 43 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» скасовуються
головою місцевої державної
адміністрації вищого рівня або судом.

Спірна земельна ділянка вибула з
власності держави з порушенням вимог
чинного законодавства в порядку
безкоштовної приватизації відповідно
до ст. 118 Земельного кодексу України, а
тому існують всі правові підстави для
витребування їх з незаконного
володіння відповідача на користь
держави на підставі ст. ст. 387, 396
Цивільного кодексу України.

Правовий акт органу державної влади,
Автономної республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним і
скасовується.

Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, Автономної
республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища яке
існувало до видання цього акта (Ст. 393
Цивільного кодексу України).

Право власності держави на спірну
земельну ділянку передбачено ст. ст. 17,
80 Земельного кодексу України. Земельна
ділянка вибула з державної власності
всупереч законодавству та волі держави
в особі уповноважених нею органів, що
дає підстави для пред'явлення вимог про
витребування їх із чужого незаконного
володіння. Така ж позиція висвітлена в
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними».

Під час розгляду справи були зменшені
позовні вимоги. Первісна редакція
містила також вимоги щодо: визнання
недійним договору купівлі продажу
земельної ділянки, укладеного між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3; витребування
із незаконного володіння ОСОБА_3
земельної ділянки. З врахуванням заяви
прокурора про зменшення позовних вимог
від 19 грудня 2013 року вказані вимоги у
позові прокурора відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти
позову заперечує.

Земельна ділянка отримана ним в
порядку первинної приватизації
відповідно до норм матеріального права

Згідно ст. 118 Земельного кодексу
України громадяни набувають права
власності на земельні ділянки із
земель державної та комунальної
власності за проектами землеустрою
щодо відведення земельних ділянок.

Підставами отримання державного акту
було розпорядження
Києво-Святошинської районної державна
адміністрації, яке прокурором не було
опротестоване.

При підготовці попередніх погоджень та
видачі вказаного розпорядження
здійснені відповідно до норм чинного
законодавства.

В судовому засіданні Прокурор
Києво-Святошинського району Київської
області позов підтримав.

Представник відповідача
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області в судове засідання не з'явився.
Відповідач про час і місце розгляду
справи належним чином попереджений.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 проти позову
заперечує.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
брали участь у розгляді справи,
дослідивши матеріали справи,
знаходить, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Розпорядженням Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
26.06.2009 року № 777 надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_2 для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району.

Розпорядженням Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
05.10.2009 року № 1293 затверджено проект
землеустрою та передано у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,5 га,
яка розташована: Боярська міська рада,
Києво-Святошинський район, Київська
область для ведення особистого
селянського господарства.

На підставі зазначеного розпорядження
ОСОБА_2 був виданий державний акт серії
ЯИ № 852010 про право власності на
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:004:0028.

Протокол допиту свідка ОСОБА_2 від
12.06.2013 року не може бути сприйнятий
судом як достовірний доказ. Прокурором
не надано законності його отримання,
оскільки протокол допиту складено
слідчим о/у СДСБЕЗ Ірпінського МВ ГУМВС
України в Київській області.

Слідчим о/у СДСБЕЗ Ірпінського МВ ГУМВС
України в Київській області запитання
ОСОБА_2 щодо спірної земельної ділянки
не задавалось.

Чинним законодавством не передбачено
що суд повинен приймати до уваги покази
свідка, дані в кримінальному
провадженні, внесеному до ЄРДСР за
певним фактом щодо себе, за відсутності
вироку, який набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду,
який розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, з питань
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та в
спосіб, визначений Конституцією та
законами України.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81, п. «б» ч. 3 ст. 116
Земельного кодексу України громадяни
України набувають права власності на
підставі безоплатної приватизації із
земель державної чи комунальної
власності.

Згідно ст. 118 Земельного кодексу
України громадяни набувають права
власності на земельні ділянки із
земель державної та комунальної
власності за проектами землеустрою
щодо відведення земельних ділянок.

Державні органи, приймають нормативні
та ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Оскаржуване рішення
Києво-Святошинської
райдержадміністрації Київської
області є ненормативним актом, було
прийняті стосовно конкретної
громадянки, підлягали одноразовому
застосуванню та було виконане в момент
розробки проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність та видачі відповідного
державного акту.

Згідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд
вирішує справи відповідно до
Конституції України, законів України
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно зі ст. 15 ЦК України Кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Відповідно до правової позиції
Європейського суду, зокрема, у справі
«Стретч проти Сполученого
Королівства» (рішення від 24 червня 2003
року), вказується, що самі по собі
допущені органами публічної влади
порушення не можуть бути безумовною
підставою для визнання їх рішень
недійсними, якщо вони не допущені
внаслідок винної, протиправної
поведінки самої фізичної особи

Враховуючи наведене, на підставі ч. 2 ст.
19 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 21, 316
- 319, 321, 373, 374, 391, 393 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 78 - 81, 116, 118, 152, 153, 155, 158
Земельного кодексу України, ст. 1
Протоколу № 1 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
керуючись ст.ст. 8, 15, 15-1, 30, 59, 60, 61, 63, 202,
202-1, 203 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позові прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави до Києво-
Святошинської районної державної
адміністрації Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним
розпоряджень, державного акту на право
власності на земельну ділянку
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя
Дубас Т.В.