АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3227/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30,32 Резнік Ю.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. РІШЕННЯ
26 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Сіренко Ю. В. суддів
Магда Л. Ф. , Трюхан Г. М. при секретарі
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 6 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_6 до ПАТ
«Уманьферммаш» про відшкодування
моральної та матеріальної шкоди
спричиненої злочином, визнання факту
нанесення травм нещасним випадком та
зобов'язання відповідача скласти акт
про нещасний випадок на виробництві; за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
відшкодування моральної шкоди,
заслухавши учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року позивач звернувся до
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області з позовною заявою
до ПАТ «Уманьферммаш» про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди спричиненої
злочином, визнання факту нанесення
травм нещасним випадком та
зобов'язання відповідача скласти акт
про нещасний випадок на виробництві. В
обґрунтування позовних вимог
вказував, що він у кримінальній справі
по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України визнаний потерпілим і
цивільним позивачем.
Тому він подав до суду цивільний позов
у кримінальній справі про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди спричиненої
злочином. Зазначав, що шкода спричинена
йому ОСОБА_7, який є працівником ПАТ
«Уманьферммаш» у зв'язку з виконанням
ним трудових обв'язків. Оскільки
відповідно до вимог ст.1172 ЦК України -
шкоду нанесену працівником
підприємства іншій людині або
працівнику при виконанні ним службових
обов'язків, відшкодовує підприємство,
на якому працівник працює, то позивач
вважає, що належним відповідачем - є ПАТ
«Уманьферммаш» і саме воно повинно
відшкодувати спричинену матеріальну і
моральну шкоду та є підстави для
визнання факту нанесення позивачу
ОСОБА_6 травм ОСОБА_7 нещасним випадком
та необхідно зобов'язати відповідача
скласти акт про нещасний випадок на
виробництві по відповідним подіям.
Також позивач вказував, що раніше він
звертався з позовними вимогами про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди з ОСОБА_7 Але, оскільки цивільним
відповідачем у кримінальній справі має
бути ПАТ «Уманьферммаш», то просив суд
визнати цивільним відповідачем ПАТ
«Уманьфермаш» і звернути всі позовні
вимоги в даній кримінальній справі на
ПАТ «Уманьферммаш» і задовольнити
позов у повному обсязі. В позові
позивач просив суд стягнути з ПАТ
«Уманьферммаш» - 13 332, 77 коп. втраченого
заробітку, 5 292 грн., на придбання
путівки для лікування на 21 день; 1 850 грн.
витрат за послуги адвоката -
представника та 200000 грн. моральної
шкоди; зобов'язати ПАТ «Уманьферммаш»
визнати нанесення ОСОБА_6 травм ОСОБА_7
нещасним випадком на виробництві;
зобов'язати ПАТ «Уманьферммаш» скласти
акт про нещасний випадок на
виробництві, який стався 09.03.2010 року.
3 жовтня 2013 року в підготовчій частині
судового засідання позивач ОСОБА_6
вказував, що має претензії і до ОСОБА_7,
хоча відповідно до вимог ст. 1172 ЦК
України він вважає, що цивільним
відповідачем має бути юридична особа з
якою позивач ОСОБА_6 і засуджений
ОСОБА_7 перебували в трудових
відносинах, просив суд залучити ОСОБА_7
співвідповідачем у даній цивільній
справі та подав позовну заяву в якій
відповідачем вказав ОСОБА_7 і просив
стягнути з останнього на його користь у
відшкодування спричиненої моральної
шкоди грошові кошти в сумі 200000 гривень.
Ухвалою суду від 03.10.2013 року клопотання
позивача було задоволено і ОСОБА_7 був
залучений до участі у даній цивільній
справі в якості співвідповідача.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 6 листопада
2013 року відмовлено ОСОБА_6 в задоволені
позову до ПАТ «Уманьферммаш» про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, спричиненої
злочином, визнання факту нанесення
травм нещасним випадком та
зобов'язання відповідача скласти акт
про нещасний випадок на виробництві.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
грошові кошти в сумі 5 000 гривень у
відшкодування моральної шкоди.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить дане рішення скасувати і
постановити нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в порядку
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
відхилення з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відмовляючи у позові ОСОБА_6 до ПАТ «
Уманьферммаш» про відшкодування
моральної та матеріальної шкоди
спричиненої злочином, суд вірно
виходив з того, що із врахуванням
предмету і підстав позову, ПАТ
«Уманьферммаш» не є належним
відповідачем у справі.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі представлених
доказів. Згідно з положеннями ст. 11 ЦК
України права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, які не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права і обов'язки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звертатись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Встановлено, що 17 червня 2013 року
Уманським міськрайонним судом
Черкаської області винесено вирок у
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбачено
ч. 1 ст. 122 КК України. Відповідно до
цього вироку ОСОБА_7 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України і призначено покарання у
вигляді виправних робіт строком на 1
рік із відрахуванням у розмірі 15
відсотків із суми його заробітку в
доход держави. Також в резолютивній
частині вироку вказано про те, що в
задоволенні цивільного позову ОСОБА_6
до ПАТ «Уманьферммаш» - відмовлено.

Вказаний вирок був предметом розгляду
в апеляційній інстанції. Апеляційним
судом Черкаської області винесено
ухвалу, якою вирок Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17.06.2013 року, стосовно ОСОБА_7
- змінено, скасовано його в частині
вирішення цивільного позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 та ПАТ «Уманьферммаш», а справу
в цій частині направлено на новий
судовий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

За обставинами кримінальної справи
встановлено, що ОСОБА_7 9 березня 2010
року, близько 9 год., перебуваючи у
приміщенні складу МСП № 1, що
розташований на території ВАТ
«Уманьферммаш» по вулиці Енергетичній,
1 міста Умані Черкаської області, в ході
сварки, яка виникла на ґрунті
невиконання ОСОБА_6 вимог щодо
залишення приміщення складу після
того, як він відмовився залишити дане
приміщення, діючи умисно та
цілеспрямовано, наніс йому декілька
ударів кулаком правої руки в область
голови в результаті чого ОСОБА_6, згідно
висновку судово-медичного експерта №
143мд/517 від 10.09.2010 року, отримав закритий
перелом тіла лівої скулової кістки та
скулової дуги зліва, які відносяться до
ушкоджень середнього ступеню тяжкості,
що спричинили тривалий розлад здоров'я.
Дії підсудного ОСОБА_7 суд кваліфікував
за ч.І ст.122 КК України, як умисне
нанесення середньої тяжкості тілесне
ушкодження.

В ході апеляційного розгляду, колегія
суддів вважала доводи апеляції
потерпілого, про призначення ОСОБА_7
надмірно м'якого покарання, у зв'язку з
тим, що суд не врахував обтяжуючу
обставину - ОСОБА_7 вчинив злочин проти
ОСОБА_6 при виконанні останнім
службових обов'язків, не переконливими
та не підлягаючими задоволенню,
оскільки конфлікт виник між останніми
у зв'язку із раптово виниклими
неприязними відносинами, пов'язаними з
поведінкою самого ОСОБА_6

Дані факти встановлені вироком
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 17 червня 2013
року, ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 27 серпня 2013 року
та на підставі ст. 61 ЦПК України не
потребують доказуванню при розгляді
даної справи.

Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

В позовній заяві на обґрунтування
своїх позовних вимог до ПАТ
«Уманьферммаш» ОСОБА_6 посилається на
ст.1172 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду завдану їх
працівником під час виконання ним
своїх трудових обов'язків.

Згідно ст. 173 КЗпП шкода, заподіяна
працівникам каліцтвом або іншими
ушкодженням здоров'я, пов'язаних з
виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законом порядку.

Відповідно до положень підп. 16 п. 15
Порядку проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30.11.2011
року № 1232 - обставинами, за яких
нещасний випадок визнається таким, що
пов'язаний з виробництвом, і
складається акт за формою Н-1, - є в тому
числі заподіяння тілесних ушкоджень
іншою особою або вбивство потерпілого
під час виконання чи у зв'язку з
виконанням ним трудових (посадових)
обов'язків або дій в інтересах
підприємства незалежно від порушення
кримінальної справи, крім випадків
з'ясування потерпілим та іншою особою
особистих стосунків невиробничого
характеру, що підтверджено висновком
компетентних органів.

При цьому, як зазначалось вище,
конфлікт виник між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у
зв'язку із раптово виниклими
неприязними відносинами, пов'язаними з
поведінкою самого ОСОБА_6

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає висновок суду щодо
відмови в позові ОСОБА_6 до ПАТ
«Уманьферммаш» про відшкодування
моральної та матеріальної шкоди,
спричиненої злочином обґрунтованим та
таким, що відповідає фактичним
обставинам справи та узгодженим з
нормами матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини.

Оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
вірного висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування
моральної шкоди - підлягають до
часткового задоволення.

В позовній заяві, позивач ОСОБА_6
вказував на те, що йому спричинена
моральна шкода в результаті нанесення
йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості , яку
позивач оцінив в 200 000 грн.

Вирішуючи вимоги позивача в частині
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції, з чим погоджується і
колегія суддів, виходив з того, що
відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного переконання, що в результаті
неправомірних дій ОСОБА_7 під час
вчинення злочину передбаченого ч. І ст.
122 КК України, позивачу заподіяно
моральну шкоду, яка полягає у фізичному
болі, нервовому потрясінні та тривалих
душевних переживаннях, внаслідок чого
погіршився стан його здоров'я,
порушився нормальний уклад життя у
зв'язку з хворобою та перебуванням на
лікуванні.

У зв'язку з цим суд вірно виходив з
того, що позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
відшкодування моральної шкоди
підлягає до часткового задоволення.
При цьому, правильно враховано істотні
зміни та додаткові зусилля в
організації життя позивача, враховано
всі обставини справи, характер
правопорушення, глибину фізичних та
душевних страждань, ступеня вини
відповідача ОСОБА_7

Проте, колегія суддів вважає за
необхідне збільшити визначений судом
розмір моральної шкоди з 5000 грн. до 10000
грн. відповідно до засад розумності та
справедливості, та з урахуванням
характеру неправомірних діянь
відповідача і перенесених ним
моральних страждань.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують і не дають підстав для її
задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 6 листопада
2013 року у даній справі - змінити.

Збільшити визначений судом розмір
моральної шкоди, що підлягає до
стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 з
5000 грн. до 10000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :