Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року
м.
Рівне

в особі головуючого судді
Головчака М.М.,

з участю секретаря Панасюк
О.М.

представників позивача
Лазовського О.В., Саковця А.О.

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В
И В :

Публічне акціонерне товариство
"Державний ощадний банк України"
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості в сумі 24
741 грн. 51 коп. та судових витрат по
справі в сумі 247 грн. 45 коп.

В обґрунтування позову зазначили, що
наказом філії - Рівненського обласного
управління публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" № 353/К від 19 грудня 2011 року за
підписом начальника Управління ОСОБА_4,
ОСОБА_5 було звільнено з посади
провідного економіста сектору
розвитку банківського бізнесу ТВБВ №
10017/080 Управління з 19 грудня 2011 року у
зв'язку з скороченням чисельності або
штату працівників згідно з п.1 ст.40
Кодексу законів про працю України.

Не погоджуючись із зазначеним наказом,
16 січня 2012 року ОСОБА_5 звернулась до
Кузнецовського міського суду
Рівненської області з позовом до ПАТ
"Державний ощадний банк України" про
поновлення її на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

07 червня 2012 року Кузнецовським міським
судом Рівненської області було
ухвалене рішення про задоволення
позовних вимог працівника ОСОБА_5,
поновлено її на посаді провідного
економіста ТВБВ № 10017/080 Управління та
стягнення з АТ "Ощадбанк" в особі
Управління на користь працівника
ОСОБА_5 11 167,65 грн. Ухвалою апеляційного
суду Рівненської області від 26 липня
2012 року апеляційну скаргу Управління
на рішення Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 07 червня
2012 року було відхилено, рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

06 вересня 2012 року Управлінням було
видано наказ № 277/К про поновлення
ОСОБА_5 на роботі та скасування наказу
про звільнення № 353/К від 19 грудня 2011
року.

04 жовтня 2012 року працівник ОСОБА_5
звернулась до Кузнецовського міського
суду Рівненської області з позовом до
АТ "Ощадбанк", в особі Управління, про
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу з 07 червня 2012 року
по 06 вересня 2012 року (з дати прийняття
рішення суду першої інстанції по дату
поновлення на роботі.

04 грудня 2012 року Кузнецовським міським
судом Рівненської області було
ухвалене рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_5 та стягнення з АТ
"Ощадбанк", в особі Управління, на її
користь 6 020,82 грн.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 31 січня 2013 року апеляційну
скаргу Управління на рішення
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 04 грудня 2012
року було відхилено, рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

На виконання рішень Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
07 червня 2012 року та від 04 грудня 2012 року
Управлінням було зараховано на
банківську платіжну карту Працівника
ОСОБА_5 кошти в розмірі відповідно 10 011,70
грн. та в розмірі 5 360,13 грн. При
оскарженні та виконанні Управлінням
зазначених вище судових рішень,
останнім до Державного бюджету України
було сплачено судові витрати в
загальному розмірі 1 190,66 грн. На вимогу
Кузнецовського міського центру
зайнятості № 06-07-1935 від 13 вересня 2012
року про повернення коштів, які були
сплачені останнім працівнику в якості
допомоги по безробіттю, Управлінням, що
підтверджується платіжним дорученням
від 24 вересня 2012 року на підставі п.4
ст.35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" Кузнецовському міському
центру зайнятості було відшкодовано
кошти в сумі 8 179,02 грн.

Посилаються на пункт 8 ст.134 КЗпП
України, відповідно до якого
встановлено, що працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли, зокрема,
службова особа винна в незаконному
звільненні або переведенні працівника
на іншу роботу. Відповідно до статті 237
КЗпП України, суд покладає на службову
особу, винну в незаконному звільненні
або переведенні працівника на іншу
роботу, обов'язок покрити шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації у зв'язку з оплатою
працівникові часу вимушеного прогулу.
Такий обов'язок покладається, якщо
звільнення здійснено з порушенням
закону або якщо власник чи
уповноважений ним орган затримав
виконання рішення суду про поновлення
на роботі.

Зважаючи на те, що в результаті видання
відповідачем ОСОБА_4 з порушенням
закону, наказу № 353/К від 19 грудня 2011
року про звільнення ОСОБА_5, АТ
"Ощадбанк" заподіяно матеріальну шкоду
в загальному розмірі 24 741,51 грн., з яких:
15 371,83 грн. - сплачені банком кошти, які
були зараховані на банківську платіжну
карту працівника згідно рішень
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 07 червня 2012
року та 04 грудня 2012 року; 1 190,66 грн. -
судові витрати, сплачені Банком до
Державного бюджету України; 8 179,02 грн. -
кошти, відшкодовані Банком
Кузнецовському міському центру
зайнятості. Оскільки заподіяну Банку
діями ОСОБА_4 шкоду було виявлено під
час перевірки стану
претензійно-позовної роботи юридичної
служби Управління, яка на підставі
наказу голови правління АТ "Ощадбанк" №
279-вд від 08 серпня 2013 року проводилась
співробітниками департаменту
правового забезпечення АТ "Ощадбанк" в
період з 13 серпня 2013 року по 15 серпня 2013
року, Банком строк, встановлений ч. 3
ст.233 КЗпП України для звернення до суду
з позовом про стягнення заподіяної
шкоди не пропущений.

Вказує, що листом АТ "Ощадбанк" №
19/2-02/1595-12009 від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_4
було запропоновано в 5-ти денний строк з
моменту отримання цього листа
добровільно відшкодувати Банку шкоду,
завдану його неправомірними діями,
однак останній заподіяну шкоду не
відшкодував, на лист не відреагував.
Покликаючись на викладені обставини,
просять позов задовольнити, стягнути з
ОСОБА_4 на користь ПАТ "Державний
ощадний банк України" шкоду в
загальному розмірі 24 741 грн. 51 коп., з
яких 15 371,83 грн. - сплачені АТ "Ощадбанк"
кошти, які були зараховані на
банківську платіжну карту ОСОБА_5
згідно рішень Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 07 червня
2012 року та 04 грудня 2012 року; 1 190,66 грн. -
судові витрати, сплачені АТ "Ощадбанк"
до Державного бюджету України; 8 179,02
грн. - кошти, відшкодовані АТ "Ощадбанк"
Кузнецовському міському центру
зайнятості, та витрати по сплаті
судового збору в сумі 247 грн.45 коп.

В судовому засіданні
представники ПАТ "Державний ощадний
банк України" Лазовський О.В., Саковець
А.О. позов підтримали, покликаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Також додатково пояснили, що наказом
від 12 жовтня 2011 року № 277/К, який був
підписаний начальником
філії-Рівненське обласне управління АТ
„Ощадбанк" ОСОБА_4, на посаду
економіста і категорії сектору
розвитку банківського бізнесу
Кузнецовського ТВБВ № 10017/080 було
прийнято ОСОБА_6 24 січня 2012 року
відповідно до наказу № 24/К, який був
підписаний начальником
філії-Рівненське обласне управління АТ
„Ощадбанк" ОСОБА_4 на посаду
контролера-касира операційної частини
Кузнецовського ТВБВ № 10017/080 було
прийнято ОСОБА_7 Дані накази були
видані начальником філії-Рівненського
обласною управління А1 „Ощадбанк"
ОСОБА_4 після того, як наказом № 205 від 13
жовтня 2011 року "Про скорочення штатної
чисельності працівників" вирішено
скоротити одну штатну одиницю
провідного економіста у секторі
розвитку банківського бізнесу
Кузнецовського ТВБВ № 10017/080. Наказом №
278/К від 13 жовтня 2011 року, який був також
підписаний начальником облуправління,
ОСОБА_5 було попереджено про наступне
її вивільнення із займаної посади 13
грудня 2011 року. У відповідності до ч.1,2
ст.49 КЗпП України роботодавець повинен
врахувати переважне право
вивільнюваних працівників на
залишення на роботі у випадку зміни в
організації виробництва та праці та
наявність обов'язкової пропозиції
працівнику іншої роботи на тому ж
підприємстві, установі, організації.
Відповідальність за стягнення
матеріальних збитків передбачена
також ст.1168 ЦК України,згідно якої
шкода відшкодовується в повному обсязі
особою,яка її завдала. Покликаючись на
викладене, просять позов задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнала, просила у його задоволенні
відмовити. Пояснила, що звільнення
працівника ОСОБА_5 відбулось у зв'язку
із скороченням чисельності
працівників, тобто за п.1 ст.40 КЗпП
України. Відповідно до п.2 Посадової
інструкції начальника
філії-Рівненського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України", начальник філії призначає та
звільняє з посад працівників
Управління, ТВБВ, в тому числі за
поданням керівників ТВБВ.

Вказує, що в рішенні Кузнецовського
міського суду у справі №2/1711/85/12
зазначається про те, що у вересні 2011
року керуючою відділенням ОСОБА_8 до
Рівненського обласного управління
було направлено клопотання про
скорочення штатної чисельності
працівників у зв'язку з зменшенням
роботи, тому дійсно мало місце
скорочення чисельності працівників.
Стажування наступного працівника
відбулось без відома ОСОБА_4, таким
чином вини у звільненні ОСОБА_5 немає.
Посилається на пропуск позивачем
строку звернення до суду, касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ направлена 01 серпня
2012 року. Про звільнення ОСОБА_5 та
рішення першої та апеляційної
інстанцій ПАТ "Державний ощадний банк
України" було відомо, ще у серпні 2012
року, тобто в суд Банк звернувся із
пропуском строку. Зазначає, що стаття 237
КЗпП України передбачає лише виплату
заподіяної шкоди, проте відшкодуванню
моральної шкоди, інші судові витрати
законодавством не передбачені.
Покликаючись на викладені обставини,
просила відмовити у задоволенні позову
за безпідставністю та в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом філії -
Рівненського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" № 353/К
від 19 грудня 2011 року за підписом
начальника Управління ОСОБА_4,
працівника ОСОБА_5 було звільнено з
посади провідного економіста сектору
розвитку банківського бізнесу ТВБВ №
10017/080 Управління з 19 грудня 2011 року у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату працівників згідно з п.1 ст.40
Кодексу законів про працю України.

07 червня 2012 року Кузнецовським міським
судом Рівненської області було
ухвалене рішення про задоволення
позовних вимог працівника ОСОБА_5, про
поновлення її на посаді провідного
економіста ТВБВ № 10017/080 Управління та
стягнення з АТ "Ощадбанк" в особі
Управління на користь працівника
ОСОБА_5 11 167,65 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 26 липня 2012
року рішення Кузнецовського міського
суду від 07 червня 2012 року залишено без
змін.

06 вересня 2012 року Управлінням було
видано наказ № 277/К про поновлення
ОСОБА_5 на роботі та скасування наказу
про звільнення № 353/К від 19 грудня 2011
року.

04 грудня 2012 року Кузнецовським міським
судом Рівненської області було
ухвалене рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_5 та стягнення з АТ
"Ощадбанк" в особі Управління, на
користь ОСОБА_5 6 020,82 грн.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 31 січня 2013 року рішення
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 04 грудня 2012
року залишено без змін.

На виконання рішень Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
07 червня 2012 року та від 04 грудня 2012 року
Управлінням було зараховано на
банківську платіжну карту ОСОБА_5
кошти в розмірі відповідно 10 011 грн. 70
коп. та в розмірі 5 360 грн. 13 коп.,а
всього 15 371 грн. 83 коп., що підтверджено
дослідженими в судовому засіданні
меморіальними ордерами №АG8C001.39 від 10
вересня 2012 року та №КЕ20001.06 від 20
березня 2013 року.

Пунктом 8 ст.134 КЗпП України
встановлено, що працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли, зокрема,
службова особа винна в незаконному
звільненні або переведенні працівника
на іншу роботу.

Відповідно до статті 237 КЗпП України,
суд покладає на службову особу, винну в
незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу. Такий обов'язок
покладається, якщо звільнення
здійснено з порушенням закону або якщо
власник чи уповноважений ним орган
затримав виконання рішення суду про
поновлення на роботі.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06 листопада 1992 року № 9
"Про практику розгляду судами трудових
спорів" роз'яснено,що при незаконному
звільненні або переведенні на іншу
роботу, невиконанні рішення про
поновлення працівника на роботі, що
мало місце після введення в дію пункту 8
статті 134 та нової редакції статті 237
КЗпП (з 11 квітня 1992 року) настає повна
матеріальна відповідальність винних в
цьому службових осіб і обов'язок
покрити шкоду, заподіяну
підприємству,установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу або часу виконання
нижчеоплачуваної роботи може бути
покладено при допущенні ними в цих
випадках будь-якого порушення закону, а
не лише явного, як передбачалось
раніше.

Однак нормами статті 237 КЗпП України
передбачено, що відшкодуванню підлягає
лише шкода, заподіяна
підприємству,установі,організації
лише у зв'язку з оплатою працівникові
часу вимушеного прогулу або часу
виконання нежчеоплачуваної роботи,
проте відшкодуванню суми компенсації
моральної шкоди та інших витрат
законодавством України не передбачено.

Рішеннями Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 07 червня
2012 року та 04 грудня 2012 року, які
залишені в силі Апеляційним судом
Рівненської області, стягнуто з ОСОБА_5
середній заробіток за час вимушеного
прогулу 11 167 грн. 65 коп. та 6020 грн. 82 коп.

Враховуючи, що як встановлено рішенням
Кузнецовського міського суду від 07
червня 2012 року порушення вимог
ст.ст.40,42,49-2 КЗпП України при звільненні
ОСОБА_5 та про відсутність законних
підстав для її звільнення, ОСОБА_5
поновлена на роботі в зв'язку з
незаконним звільненням та їй проведена
оплата вимушеного прогулу ,суд
приходить до висновку про наявність
правових підстав для покладення на
відповідача ОСОБА_4 обов'язку покрити
шкоду, заподіяну ПАТ "Державний ощадний
банк України" у зв'язку з оплатою
працівникові часу вимушеного прогулу.

З приводу вимоги позивача про
відшкодування судових витрат а також
коштів, які відшкодовані банком
Кузнецовському міському центру
зайнятості, суд вважає, що вони не
обґрунтовані, оскільки нормами ст.237
КзпП України не передбачено
відшкодування інших витрат окрім
шкоди, яка заподіяна підприємству,
установі, організації лише у зв'язку з
оплатою працівникові часу вимушеного
прогулу або часу виконання нижче
оплачувальної роботи.

За таких обставин, розмір завданої ПАТ
"Державний ощадний банк України" шкоди
становить 15 371 грн. 83 коп.

Представник відповідача ОСОБА_3 в своїх
запереченнях, посилається на пропуск
Банком строку звернення до суду.

Частиною 3 статті 233 КЗпП України
встановлено, що для звернення власника
або уповноваженого ним органу до суду в
питаннях стягнення з працівника
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству, установі, організації,
встановлюється строк в один рік з дня
виявлення заподіяної працівником
шкоди.

В судовому засіданні встановлено
про виявлення заподіяної Банку шкоди
діями ОСОБА_4 саме під час перевірки
стану претензійно-позовної роботи
юридичної служби Рівненського
обласного управління АТ "Ощадбанк",яка
на підставі наказу голови правління АТ
"Ощадбанк" №279-вд від 08 серпня 2013 року
проводилась співробітниками
департаменту правового забезпечення
АТ "Ощадбанк" в період з 13 серпня 2013 року
по 15 серпня 2013 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
підстав для відмови в задоволенні
позову у зв'язку з пропуском звернення
до суду не немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.134,237 КЗпП України, ст.ст.88, 208, 209,
212-215, 218, 223, 292- 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" 15 371
(п'ятнадцять тисяч триста сімдесят
одну) грн. 83 коп. на відшкодування шкоди,
заподіяної банку у зв'язку з оплатою
часу вимушеного прогулу працівникові,
як незаконно звільненого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України"
судовий збір 247 (двісті сорок сім) грн. 45
коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд поданням
в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи,які брали участь у справі,але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового
рішення,можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення,якщо його
не скасовано,набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського міського суду
М.М.Головчак