Справа №498/1856/13-ц
Провадження по справі №2/498/494/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2013 року

Великомихайлівський районний суд
Одеської області в складі:

головуючої судді - Ткачук О.Л.,

при секретарі - Козачінській Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Велика Михайлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилалася на те, що вони з
відповідачем з 22 вересня 2007 року
перебувають в шлюбі, зареєстрованому
відділом реєстрації актів цивільного
стану Роздільнянського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 178. Від вказаного шлюбу
мають неповнолітню дочку: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї
послужила відсутність у родині
належного відношення одне до одного та
взаєморозуміння. Шлюбні відносини
фактично припинились у червні 2013 року.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, однак просила в позовній
заяві розглянути справу за її
відсутності у зв'язку із зайнятістю з
дитиною. Також просила залишити
проживати дочку ОСОБА_4 з нею та після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
«ОСОБА_2».

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але надав через канцелярію
суду заяву, в якій зазначив, що на
розірвання шлюбу з ОСОБА_2 згоден, а
також згоден, щоб після розірвання
шлюбу дитина залишилася проживати з
матір'ю та просив слухати справу за
його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі,
зареєстрованому 22 вересня 2007 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Роздільнянського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 178.

Від спільного життя мають неповнолітню
дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони припинили подружні відносини і
однією сім'єю не проживають з червня 2013
року, відновлювати подружні відносини
не мають наміру, у наданні строку для
примирення з метою збереження родини
не мають потреби, оскільки вважають, що
їхня сім'я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка, примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

При таких обставинах суд вважає, що
сформовані в родині відносини
виключають спільне проживання
чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне
життя надалі неможливим, тому що,
збереження родини суперечило б
інтересам сторін, адже сторони
категорично налаштовані на
розірванні шлюбу, на примирення не
згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на
вільній згоді сторін, то ніхто не
вправі примусити чоловіка та жінку до
шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані
обставини подальше застосування
будь-яких заходів щодо примирення
подружжя, як це передбачає ст.111
Сімейного Кодексу України, є
недоцільним та неефективним і
суперечить моральним засадам
суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає
надалі іменуватися прізвищем "ОСОБА_2".

На підставі ч.1 ст.160 Сімейного кодексу
України, місце проживання дитини, яка
не досягла десяти років, визначається
за згодою батьків.

Враховуючи, що між сторонами досягнута
домовленість, суд вважає можливим
залишити проживати дитину з матір'ю.

Спору щодо розділу спільного майна між
сторонами немає.

Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу
України регламентує, що документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу судом,
є рішення суду про розірвання шлюбу,
яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 114,70 грн.
на користь позивачки ОСОБА_2

На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113,115,
160 ч.1 Сімейного кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований 22 вересня 2007 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Роздільнянського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 178, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 надалі
іменувати прізвищем "ОСОБА_2".

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 114 грн.70 коп. на користь ОСОБА_2.

Рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати відділу ДРАЦС
реєстраційної служби по
Великомихайлівському району
Великомихайлівського МУЮ в Одеській
області для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення 10-ти денного строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.Л.Ткачук