АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 жовтня
2012 року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, процентів,
нарахованих за користування кредитом,
пені та штрафних санкцій.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2009 року публічне акціонерне
товариство «Дочірній банк Сбербанку
Росії» звернулося у суд з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, пені та штрафних санкцій.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
відповідач належним чином не виконує
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, що підлягає
солідарному стягненню з відповідачів,
як боржника та поручителя за договором,
на користь банку.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 жовтня
2012 року позов задоволено й стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 788 331 грн. 85 коп., 1 700 грн.
судового збору та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідачі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та порушення їх прав, як споживачів,
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі втретє
не з'явилися, про день і час розгляду
справи повідомлені належно. На адресу
суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2
поступило клопотання про відкладення
розгляду справи з причин перебування
її на лікуванні.

Враховуючи ту обставину, що справа
неодноразово відкладалася слуханням, в
тому числі і за клопотанням
відповідачів, колегія суддів вважає
клопотання ОСОБА_2 таким, що не підлягає
задоволенню й вважає за можливе
розглядати справу у відсутність
відповідачів.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 26 липня 2007 року між
ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого
є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»,
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №02-В/07/11/П про надання кредиту
на поточні потреби в сумі 98 500 доларів
США, зі сплатою 13% річних, погашенням
кредитної заборгованості відповідно
до графіку та кінцевим строком
повернення кредитних коштів до 26 липня
2017 року. /а.с.8-22 т.1/

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
того ж дня, між банком та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки, за умовами
якого поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати за виконання
боржником його зобов'язань, що
випливають з кредитного договору.
/а.с.27-28 т.1/

Відповідно до п.4.1. договору поруки у
випадку неналежного виконання умов
кредитного договору боржник та
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Відповідальність поручителя наступає
у випадку, якщо позичальник допустить
прострочення виконання зобов'язань.

24 грудня 2008 року між позивачем та
відповідачем було укладено додаткову
угоду №1 до кредитного договору, якою
змінено графік повернення кредиту.
/а.с.23-26 т.1/

У зв'язку з неналежним виконанням
боржником умов кредитного договору 23
березня 2009 року ОСОБА_1, та 23 жовтня 2009
року ОСОБА_2 банком було направлено
повідомлення-вимогу про повернення
простроченої заборгованості за
договором, яка станом на 23 листопада 2009
року становить 95 163 долари США 90 центів
та складається з кредитної
заборгованості - 85 380 доларів
США, /з яких 820 дол. США - прострочена/
заборгованості по відсотках - 9 789
доларів США 90 центів; та 27 972 грн. 29 коп. -
пені за прострочення виконання
зобов'язань за договором, що в
гривневому еквіваленті становить 788 331
грн. 85 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, районний
суд, виходив з того, що відповідачі
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором та договором поруки не
виконують, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, в сумі 788 331 грн. 85 коп.,
яка підлягає стягненню з них у
солідарному порядку.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів та ґрунтуються на вимогах
ст.525-526, 530, 553-554, 610-611, 612, 629, 627, 1054 ЦК
України.

Твердження апеляційної скарги про те,
що кредитний договір суперечить
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів» - безпідставні.

Положеннями ч.1 ст.627 ЦК України
визначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Укладений між позивачем та ОСОБА_1
кредитний договір містить його істотні
умови, а також зобов'язання боржника
щодо сплати процентів, комісії,
неустойки та інших платежів у порядку
та в строки, визначені умовами
договору.

Отже, підписуючи договір, ОСОБА_1
повністю погоджувався з його умовами
та зобов'язаннями, а також
відповідальністю у випадку
невиконання умов договору.

Відповідачами у розумінні вимог ст.57-59
ЦПК України не надано належних та
допустимих доказів того, що умовами
кредитного договору, у зв'язку з
неналежним виконанням якого
утворилася заборгованість в сумі 788 331
грн. 85коп., порушено права боржника
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як його поручителя.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 жовтня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2-1427/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8989/2013

Головуючий у суді першої інстанції:
Голік Н.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.