Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 0552/7078/2012
Провадження № 2/270/360/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року Центрально-Міський
районний суд міста Макіївки Донецької
області в складі: головуючого судді
Яременко І.В.

при секретарі Бойко К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Макіївці
справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

треті особи: Орган опіки та
піклування Макіївської міської ради

Приватне підприємство
«МакРинок-Сервіс»

про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,

за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
яка діє у своїх інтересах та інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_4

до ОСОБА_1

треті особи: Орган опіки та
піклування Макіївської міської ради

Приватне підприємство
«МакРинок-Сервіс»

про вселення до жилого
приміщення,

В С Т А Н
О В И В :

10 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_7. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що вона та її
син ОСОБА_5 1997 року народження,
зареєстровані та проживають у спірній
квартирі, основним квартиронаймачем
спірної квартири був ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6. Відповідачі ОСОБА_2, яка є
її матір'ю, та ОСОБА_3 - її сестра із
своєю малолітньою дочкою ОСОБА_4 2005
року народження, зареєстровані за
вказаною адресою, але з 1993 року у
спірній квартирі не проживають, їх
особистих речей в квартирі немає. При
цьому ОСОБА_2 пішла з квартири у 1993 році
на постійне місце помешкання до свого
чоловіка ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8.
Відповідачка ОСОБА_3 у 1993 році пішла зі
спірної квартири на постійне місце
помешкання до свого співмешканця
ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_9 там же
відповідачка ОСОБА_3 народила і свою
дитину ОСОБА_4 Відповідачі спірною
квартирою не цікавляться,
житлово-комунальні послуги не
сплачують. Тому просила визнати ОСОБА_2
та ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування спірним жилим
приміщенням.

04.04.2013 року до початку розгляду справи
по суті позивач ОСОБА_1 уточнивши свої
позовні вимоги, зазначила, що у спірній
квартирі крім відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 також зареєстрована малолітня
дочка останньої - ОСОБА_4 2005 року
народження. При цьому неповнолітня
дитина відповідачки з моменту
народження ніколи до спірної квартири
не вселялась і у ній не проживала, тому
що проживає разом зі своєю матір'ю.
Остаточно просила визнати такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням в квартирі, розташованій
за адресою: АДРЕСА_7, ОСОБА_2, а також
ОСОБА_3 та її малолітню дочку ОСОБА_4, 2005
року народження.

03 квітня 2013 року відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 2005
року народження, звернулись до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в праві користування
квартирою АДРЕСА_7, вселенні в спірну
квартиру та визначення порядку
користування спірною квартирою.
Мотивують зустрічні позовні вимоги
тим, що з 22.07.1987 року ОСОБА_2 вселилась до
спірної квартири із своїми на той час
неповнолітніми дочками ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 до своїх батьків ОСОБА_6 та
ОСОБА_10 У 1993 році ОСОБА_2 стала
проживати їз ОСОБА_7 за адресою:
АДРЕСА_8, за цією ж адресою з нею
проживали і неповнолітні дочки ОСОБА_1
та ОСОБА_3, але при цьому вони
періодично проживали і у спірній
квартирі у батьків ОСОБА_2, не менше
одного разу на тиждень ночували у них
та зберігали там свої речі. У 1996 році
ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_11 та вони
стали проживати у спірній квартирі
сумісно з ОСОБА_6 та ОСОБА_10, там же у них
народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7
померла ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер
наймач спірної квартири ОСОБА_6, після
смерті якого з лютого 2005 року ОСОБА_3
стала проживати постійно у спірній
квартирі, де у неї ІНФОРМАЦІЯ_3
народилась дочка ОСОБА_4, яка також
зареєстрована у спірній квартирі.
Після смерті батьків ОСОБА_2, між
останньою та її дочками ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 була досягнута домовленість
про зміну договору найму спірної
квартири з визначенням наймачем
ОСОБА_2 із наступною приватизацією
квартири. Приблизно з грудня 2005 року
ОСОБА_3 періодично стала проживати із
своїм громадянським чоловіком ОСОБА_8
за адресою: АДРЕСА_9 при цьому
продовжувала проживати та
користуватись спірною квартирою із
своєю малолітньою дочкою ОСОБА_4 так
продовжувалось до середини вересня 2011
року, коли ОСОБА_1 заявила, що бажає
провести приватизацію квартири
самостійно із своїм неповнолітнім
сином ОСОБА_5, оскільки вона одна там
постійно проживає і несе більшість
витрат на утримання квартири.
Відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ОСОБА_1 запропонувала відмовитись від
участі у приватизації спірної
квартири. На теперішній час питання про
укладання договору найму спірного
жилого приміщення між сторонами не
вирішено, оскільки виникли суперечки з
цього приводу. На цьому грунті між ними
виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_1
почала перешкоджати у проживанні в
спірній квартирі відповідачам,
замінила замки в квартирі, Просили
усунути перешкоди в користуванні
квартирою за адресою: АДРЕСА_7 вселити у
спірну квартиру ОСОБА_2, ОСОБА_3 з її
малолітньою дочкою ОСОБА_4, 2005 року
народження, а також визначити порядок
користування спірною квартирою.

16 грудня 2013 року сторони надали суду
заяви про часткове залишення без
розгляду позовних вимог як за
первісним позовом, так і за зустрічним
позовом.

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м.Макіївки від 16 грудня 2013 року
відповідно до поданих сторонами заяв,
залишено без розгляду позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визнання такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням ОСОБА_3 та її малолітньої
дитини ОСОБА_4, 2005 року народження.

Тією ж ухвалою суду залишено без
розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 2005
року народження, за зустрічним позовом
в частині зобов'язання ОСОБА_1 усунути
перешкоди в користуванні жилим
приміщенням, вселення ОСОБА_2 у спірне
жиле приміщення, визначення порядку
користування спірним жилим
приміщенням, та стягнення за
зустрічним позовом судових витрат
(арк.с.107-108).

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явилась, надала суду заяву з
проханням розгляд справи проводити у
її відсутність, також надала заяву про
визнання зустрічних позовних вимог про
вселення до спірної квартири ОСОБА_3 та
її малолітньої дитини ОСОБА_4
(арк.с.102,103).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
судового засідання не з'явились, надали
заяву про розгляд справи у їх
відсутність за участю їх представника
за довіреністю ОСОБА_12 (арк.с.66).

Представник відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 ОСОБА_12, який діє за
довіреністю, надав заяви про визнання
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням спірної квартири
ОСОБА_2, а також остаточно просив
задовольнити зустрічні позовні вимоги
про вселення до жилого приміщення
спірної квартири ОСОБА_3 з її
малолітньою дочкою ОСОБА_4 2005 року
народження. Просив у судовому
засіданні 16 грудня 2013 року розгляд
справи проводити у його відсутність
(арк.с.104,105).

Представник третьої особи ПП
«МакРинок-Сервіс» до судового
засідання не з'явився, до справи
надійшов лист про розгляд справи у
відсутності представника вказаної
третьої особи (арк.с.21).

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Макіївської
міської ради до суду не з'явився, копію
ухвали суду про залучення до участі у
справі та копії позовних заяв сторін
отримали (арк.с. 74), про свою згоду на
участь у справі не заявили, тому
відповідно до ч.3 ст. 36 ЦПК України
судовий розгляд здійснюється без
участі представника третьої особи -
Органу опіки та піклування Макіївської
міської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевіривши надані в справі докази в
межах розглянутих позовних вимог за
первісним та зустрічним позовом,
прийшов до наступного.

Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться у судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що з
копії особового рахунку № 81
вбачається, що наймачем квартири за
адресою: АДРЕСА_7, з 06.02.1962 року вказано
ОСОБА_6, який вибув як померлий
ІНФОРМАЦІЯ_6. Крім нього як члени його
сім'ї зареєстровані з 22.07.1987 року дочка
ОСОБА_2, з 22.07.1987 року онука ОСОБА_1, з
22.07.1987 онука ОСОБА_3, з 12.01.2006 року
правнучка ОСОБА_4, з 29.09.2008 року ОСОБА_5
правнук (арк.с. 33).

Згідно акту складеному ПП
«МакРинок-Сервіс» від 05 грудня 2012 року
вбачається, що відповідачка ОСОБА_2
дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_7,
з 1993 року (арк.с. 14).

Таким чином, виходячи з наведеного, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
про визнання такою, що втратила право
користування жилим приміщенням в
квартирі, розташованій за адресою:
АДРЕСА_7, ОСОБА_2, підлягає задоволенню,
тому що відповідач не проживають у
квартирі за адресою позивача з 1993 року,
тобто більше шести місяців без
поважних причин, проти чого не
заперечувала сама відповідачка у
поданій заяві.

Відповідно з вимогами ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11
ЦПК України,, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб , які
беруть участь у справі.

Відповідно з вимогами ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Всупереч наведеним нормам
позивачем ОСОБА_1 не надано належних
доказів на підтвердження тієї
обставини, що відповідачка ОСОБА_3 у 1993
році пішла зі спірної квартири на
постійне місце помешкання до свого
співмешканця ОСОБА_8 за адресою:
АДРЕСА_9 там же відповідачка ОСОБА_3
народила і свою дитину ОСОБА_4

Згідно копії паспорту громадянина
України ОСОБА_3, датою народження
останньої є 30 травня 1982 року (арк.с. 37),
що свідчить про те, що останній у 1993
році було лише 11 років, а тому будучи
малолітньою дитиною ОСОБА_3 не могла
самостійно піти на інше постійне місце
проживання, а тим більше до
співмешканця, оскільки на думку суду,
це не є природнім.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
зустрічні позовні вимоги про вселення
до жилого приміщення спірної квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_7,
ОСОБА_3 з її малолітньою дочкою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, підлягають задоволенню,
проти чого не заперечувала і позивач
ОСОБА_1 у наданій суду заяві.

На підставі викладеного, ст.ст.71,72 ЖК
України, і, керуючись ст.ст. 15, 57-62, 209,
212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки
та піклування Макіївської міської
ради, Приватне підприємство
«МакРинок-Сервіс», про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_7

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дочки ОСОБА_4, до ОСОБА_1,
треті особи: Орган опіки та піклування
Макіївської міської ради, Приватне
підприємство «МакРинок-Сервіс», про
вселення до жилого приміщення, -
задовольнити.

Вселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з її
малолітньою дочкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3,
до жилого приміщення за адресою:
АДРЕСА_7

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії через Центрально-Міський
районний суд м.Макіївки.

Суддя І.В.
Яременко