Провадження № 2/161/3572/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

24 грудня 2013 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Халупко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Богдан-Авто Луцьк», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог: відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Луцьку про
визнання звільнення з роботи
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, покладення
матеріальної відповідальності на
особу, винну в незаконному звільненні з
роботи ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про визнання звільнення з
роботи незаконним, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, покладення
матеріальної відповідальності на
особу, винну в незаконному звільненні з
роботи. Свої вимоги обгрунтовує тим, що
12 липня 2007 року він був прийнятий на
посаду слюсаря по ремонту автомобілів
Луцької філії ТОВ «Український
автомобільний холдинг», згідно наказу
№ 421 від 12 липня 2007 року. У 2011 році на
підприємстві відбулася реорганізація,
замість Луцької філії ТОВ «Український
автомобільний холдинг» було створено
ТОВ «Богдан-Авто Луцьк». 29 липня 2011 року
позивача та усіх працівників Луцької
філії «Український автомобільний
холдинг», згідно наказу № 310/2-к від 29
липня 2011 року було звільнено на
підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку
з переведенням до ТОВ «Богдан-Авто
Луцьк». 01 серпня 2011 року позивача було
прийнято на посаду слюсаря з ремонту
автомобілів ТОВ «Богдан-Авто Луцьк»,
згідно наказу № 5-к від 01 серпня 2011 року.
09 листопада 2012 року о 09 год. 52 хв. з
позивачем стався нещасний випадок на
виробництві, в ході якого останній,
виконуючи вказівку та наказ
керівництва, зазнав істотних розладів
здоров'я. Від зазначених травм
отриманих під час нещасного випадку,
останній отримав ступінь втрати
професійної працездатності - 25%. Після
виходу на роботу позивача було
направлено для проходження
періодичного медичного огляду. Згідно
медичної довідки про проходження
попереднього (періодичного) медичного
огляду від 28 лютого 2013 року останній
непридатний до роботи за професією
слюсар з ремонту автомобіля. 06 червня
2013 року позивача було ознайомлено з
наказом директора ТОВ «Богдан-Авто
Луцьк» № 16-к від 17 квітня 2013 року, яким
ОСОБА_3 запропоновано легшу роботу, а
саме посаду двірника. Тоді ж 06 червня 2013
року позивачу був вручений лист ТОВ
«Богдан-Авто Луцьк», зареєстрований за
вих. № 58 від 06 червня 2013 року, яким
передбачено: «У зв'язку з отриманням
медичної довідки від 28 лютого 2013 року,
виданої КЗ «Луцька міська клінічна
лікарня № 1» цим листом вдруге
повідомляємо Вас, що згідно вказаної
медичної довідки Ви не можете
працювати слюсарем за станом здоров'я.
Пропонуємо Вам введену в зв'язку з цим в
штатний розпис посаду двірника з 06
червня 2013 року на неповний робочий день
(4 години) з оплатою праці пропорційно
відпрацьованому часу». Позивачем було
зазначено на вказаних листах та
наказах ТОВ «Богдан-Авто Луцьк» , що він
з ними не згідний, оскільки передбачив,
що під час попереднього медичного
огляду, лікар також прийде до висновку
про його непридатність для роботи за
професією двірник. Враховуючи
наведене, останній звернувся до
керівництва ТОВ «Богдан-Авто Луцьк» з
заявою, якою просив надати йому
можливість для проходження медичного
огляду про встановлення можливості
працювати на посаді двірника.
Пройшовши попередній медичний огляд,
згідно медичної довідки від 10 червня 2013
року № 1210, встановлено, що позивач
непридатний для роботи за професією
двірник. Після чого останній звернувся
до керівництва ТОВ «Богдан-Авто Луцьк»
з проханням надати йому будь-яку іншу
посаду, яка б не була пов'язана з
фізичними навантаженнями, і
перебуваючи на якій він зміг би
ефективно виконувати покладені на
нього функціональні обов'язки. Однак, 11
червня 2013 року позивачу було вручено
наказ ТОВ «Богдан-Авто Луцьк» № 24-к від
11 червня 2013 року про звільнення
останнього згідно п. 2 ст. 40 КЗпП
України. Не погоджуючись з вказаним
наказом позивач змушений звернутися до
суду за захистом свого порушеного
права.

Враховуючи вищенаведене, просить
визнати звільнення з роботи
незаконним, визнати незаконним та
скасувати наказ про звільнення від 11
червня 2013 року, визнати недійсним запис
№ 21 в його трудовій книжці, поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,
покладення матеріальної
відповідальності на особу, винну в
незаконному звільненні з роботи.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав
наведених в позовній заяві. Просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, подав
письмові заперечення на позовну заяву.
В задоволенні позову просив відмовити
в зв'язку з безпідставністю.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином повідомлявся про час і місце
розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, свідків, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов безпідставний та до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

З копії трудової книжки вбачається, що
позивача 12 липня 2007 року було прийнято
на посаду слюсаря по ремонту
автомобілів до Луцької філії ТОВ
«Український автомобільний холдинг»
на підставі наказу № 421 від 12 липня 2007
року (а.с. 5).

У відповідності до списку працівників,
які підлягають періодичним медичним
оглядам ТОВ «Богдан-Авто Луцьк» у 2013
році затвердженого директором ТОВ
«Богдан-Авто Луцьк» Кухтою О.П. 15 лютого
2013 року ОСОБА_3 підлягає проходженню
періодичного медичного огляду (а.с. 27).

Згідно заключного акту за результатами
періодичного медичного контролю
працівників ТОВ «Богдан-Авто Луцьк»
від 26 березня 2013 року та медичної
довідки про проходження попереднього
(періодичного) медичного огляду
працівників виданої 28 лютого 2013 року
ОСОБА_3 не придатний для роботи за
професією слюсар з ремонту автомобілів
(наказ МОЗ № 246, д. 4, п. 6.1.1.1, п.п. 8 і п.п. 1)
(а.с. 34-36).

У зв'язку з неможливістю виконання
посадових обов'язків слюсаря,
останньому було запропоновано посаду
двірника на неповний робочий день
(чотири години) з оплатою праці
пропорційно відпрацьованому часу, з
врахуванням медичної довідки про
проходження попереднього
(періодичного) медичного огляду
працівників виданої 28 лютого 2013 року
(а.с.36).

Проте ОСОБА_3 відмовився від вказаної
посади. Інших вільних посад, які б
відповідали стану здоров'я позивача на
підприємстві не було, що в судовому
засіданні підтвердив представник
відповідача.

На підставі вищенаведеного було видано
наказ № 24 к від 11 червня 2013 року за
підписом в.о. директора ТОВ
«Богдан-Авто Луцьк» Демидюком М.Я., яким
ОСОБА_3 було звільнено з посади слюсаря
з ремонту автомобілів ТОВ «Богдан-Авто
Луцьк» згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку зі станом здоров'я (а.с. 6).

Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи, а так само в
разі відмови у наданні допуску до
державної таємниці або скасування
допуску до державної таємниці, якщо
виконання покладених на нього
обов'язків вимагає доступу до
державної таємниці.

П.2 постанови пленуму Верховного
Суду України № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» від 06
листопада 1992 року зазначено, що судам
слід мати на увазі, що відповідно до
статей 3 і 221 КЗпП в порядку,
передбаченому главою XV цього Кодексу,
підлягають розглядові індивідуальні
трудові спори працівників усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форми власності, виду
діяльності і галузевої приналежності,
в тому числі членів кооперативів, їх
об'єднань, членів колективних
сільськогосподарських підприємств,
членів інших громадських організацій,
які перебували з ними в трудових
відносинах, членів селянських
(фермерських) господарств, осіб, які
працюють за трудовим договором із
фізичними особами.

П. 21 вказаної постанови
передбачено, що при розгляді справ про
звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може
визнати правильним припинення
трудового договору в тому разі, якщо
встановить, що воно проведено на
підставі фактичних даних, які
підтверджують, що внаслідок
недостатньої кваліфікації або стану
здоров'я (стійкого зниження
працездатності) працівник не може
належно виконувати покладених на нього
трудових обов'язків чи їх виконання
протипоказано за станом здоров'я або
небезпечне для членів трудового
колективу чи громадян, яких він
обслуговує, і неможливо перевести, за
його згодою, на іншу роботу. З цих
підстав, зокрема, може бути розірваний
трудовий договір з керівником
підприємства, установи, організації
або підрозділу у зв'язку з
нездатністю забезпечити належну
дисципліну праці у відповідній
структурі.

Твердження позивача про
неправомірність наказу на звільнення з
тих причин, що він підписаний
виконуючим обов'язки директора
Демидюком М.Я. спростовується, наявним
в матеріалах справи, наказом № 23-к від 10
червня 2013 року, виданим директором
підприємства Кухтою О.П. про
призначення виконуючим обов'язки
директора Демидюка М.Я. (а.с. 29).

Враховуючи наведені обставини,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 81, 88,
213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 40, 42,
43, 170, 235, 237, 237-1 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Богдан-Авто Луцьк»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог: відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у місті
Луцьку, про визнання звільнення з
роботи незаконним, поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, покладення
матеріальної відповідальності на
особу, винну в незаконному звільненні з
роботи - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного
суду В.В.
Черняк