Справа № 464/3476/13-ц
пр.№ 2/464/1048/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2013року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Борейка С.В.

при секретарі Калітовській
А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за позовом третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди , -

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду із позовом,
у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь 30228,14 грн матеріальної
шкоди та 2500,00 грн. моральної шкоди, а
також судові витрати; третя особа із
самостійними вимогами ОСОБА_3 просить
задовольнити і його позовну заяву
стягнувши з ОСОБА_2 на його користь 9071,23
грн. матеріальної шкоди. В
обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що 17.12.2012 року
Івано-Франківським міським судом
визнано винним відповідача ОСОБА_2 у
вчинені ДТП, яке сталося 17.10.2012 року на
пр.Ч.Калини в м.Львові, в результаті
якого останній здійснив зіткнення з
автомобілем марки „Мерседес", д.н.з.
НОМЕР_1, внаслідок чого даний
автомобіль отримав технічні
пошкодження. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП
була застрахована в ПАТ «СК «ПЗУ
Україна». Крім цього, вважає, що
справедливою буде сума відшкодування
їй моральної шкоди у розмірі 2500 грн.,
мотивуючи це тим, що у результаті ДТП
через протиправну поведінку
відповідача щодо неї та їй близьких
(чоловіка та сина) та пошкодження
належного позивачу майна їй спричинені
душевні страждання та пов"язані з ними
моральна шкода /виникла
роздратованість, порушення сну,
неможливість задоволення її
культурно-побутових потреб, втрата
власного часу тощо/. Також просить
стягнути понесені ним судові витрати.

Третя особа зазначає, що була
користувачем пошкодженого автомобіля,
застрахувала його за договором
добровільного страхування, проте через
протиправність дій позивача тривалий
час не в змозі отримати страхові
послуги за які уже сплачено страховий
платіж, оскільки автомобіль суттєво
пошкоджено, що унеможливлює його
експлуатацію, просить відшкодувати
завдану йому шкоду надавши суду
відповідні розрахунки.

В судове засідання позивач, третя особа
та їх представник не з'явились, подали
клопотання про слухання справи за їх
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечили.

Відповідач повторно не з'явився у
судове засідання, хоча належним
чином був

повідомлений, суду не відомі причини
неявки, від нього не надійшла заяви про
розгляд справи за йоговідсутності, а
тому суд вважає можливим, провести
заочний розгляд справи з дотриманням
вимог встановлених ст. 224 ЦПК України та
постановити повторне заочне рішення.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою

звукозаписувальноготехнічного запису
не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що постановою
Івано-Франківського міського суду від
17 грудня 2012 року по справі №0907/17725/2012
року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені
ДТП, яке сталося 17.10.2012 року на
пр.Ч.Калини в м.Львові, в результаті
якого останній здійснив зіткнення з
автомобілем марки „Мерседес", д.н.з.
НОМЕР_1, внаслідок чого даний
автомобіль отримав технічні
пошкодження. З матеріалів справи
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП
була застрахована в ПрАТ «ПЗУ Україна»
за полісом №АВ1682396 з терміном дії до
16.01.2013р. Величина ВТВ, яку визначено на
підставі звіту про оцінку від 05.11.2012р.
за №245 , становить 30228,14 грн. Вказаний
вид шкоди не покривається страховиком
ПрАТ «ПЗУ Україна» згідно ЗУ «Про
загально обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» як і умовами договору
Добровільного страхування наземних
транспортних засобів №2-00/12084/1.1.200 від
04.07.2012р., що укладений ОСОБА_3 з ПАТ «УСК
«Гарант АВТО» та долучений до
матеріалів справи , однак у
відповідності до ст..1166 ЦК України
підлягає стягненню безпосередньо із
заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно з ст.119 ЦПК України у позовній
заяві про відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди має бути зазначено, у
чому саме полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди та якими доказами це
підтверджується.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України,
моральна шкода полягає в душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв"язку із знищенням чи пошкодженням
майна і відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов"язана з
розміром цього відшкодування.

З правової позиції, викладеної у
постанові Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995 р. „Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної /немайнової/ шкоди"
вбачається, що відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов"язковому
з"ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної /немайнової/
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв"язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з"ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями /бездіяльністю/
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Виходячи із вищенаведеного, враховуючи
обставини справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог щодо відшкодування
моральної шкоди, а саме у розмірі 1000
грн.; підстав для відшкодування
моральної шкоди у розмірі, зазначеному
у позовних вимогах, суд не вбачає, так
як ОСОБА_1 не доведено з яких міркувань
він виходить, визначаючи розмір шкоди в
сумі саме 2500 грн., та якими доказами це
підтверджується /оскільки завдана
моральна шкода підлягає обгрунтуванню,
а не просто зазначенню її розміру/.

Позовні вимоги третьої особи із
самостійними вимогами підлягають до
задоволення виходячи з наступного.

Третя особа, ОСОБА_3, був
користувачем пошкодженого автомобіля
марки „Мерседес", д.н.з. НОМЕР_1,
застрахував його за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів №2-00/12084/1.1.200 від
04.07.2012р., у ПАТ «УСК «Гарант АВТО»,
сплативши 30100,00 грн, проте через
протиправність дій позивача тривалий
час не в змозі отримати страхові
послуги за які уже сплачено страховий
платіж, оскільки автомобіль суттєво
пошкоджено, що унеможливлює його
експлуатацію.

Суд, перевіривши правильність
розрахунків третьої особи визнає їх
підставними та вважає, що такі вимоги
підлягають до задоволення.

Судові витрати відносяться
судом на сторін пропорційно до
задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК
України, ЗУ „Про загальнообов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", керуючись ст.ст.
79, 88, 119, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позови задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 30228
гривень 14 копійок відшкодування
матеріальної шкоди та 1 000 гривень 00
копійок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_3 АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) 9071
гривень 23 копійок відшкодування
матеріальної шкоди

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь держави судовий збір у розмірі
402 гривень 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1(АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь держави судовий збір у розмірі
15 гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський

районний суд м. Львова шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному
екземплярі.