Справа № 290/1470/13-ц
УХВАЛА

10 грудня 2013 року
Романівський районний суд
Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.

при секретарі Колосовській К.В.,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_1

та начальника ВДВС Романівського РУЮ
Мельнічука Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Романові скаргу ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_3 на дії та
бездіяльність начальника відділу
державної виконавчої служби
Романівського районного управління
юстиції Мельнічука Ю.В. у виконавчому
провадженні № 37956498, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2013 року до суду від представника
боржника у виконавчому провадженні
ОСОБА_3 - ОСОБА_1 надійшла скарга на дії
та бездіяльність начальника відділу
державної виконавчої служби
Романівського районного управління
юстиції Мельнічука Ю.В. у виконавчому
провадженні № 37956498.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд
визнати бездіяльність начальника
відділу державної виконавчої служби
Романівського районного управління
юстиції Мельнічука Ю.В. у захисті прав
боржника, а його дії зазначені у вимозі
- попередженні від 29.10.2013 року №4523
незаконними та зупинити в подальшому
реалізацію зазначених дій. Зокрема,
представник скаржника посилається на
те, що державний виконавець
безпідставно проігнорував заяви
боржника про зупинення виконавчого
провадження та протиправно склав акт
опису майна боржника.

Начальник відділу державної
виконавчої служби Романівського
районного управління юстиції
Мельнічук Ю.В. заперечував проти вимог
скарги, оскільки усі його рішення та
дії у виконавчому провадженні № 37956498
були прийняті та вчинені з дотриманням
процедури та вимог законодавства.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та матеріали виконавчого провадження
№ 37956498, надані державним виконавцем
для огляду в судовому засіданні, суд
прийшов до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Стаття 37 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлює вичерпний
перелік підстав для обов'язкового
зупинення виконавчого провадження. У
своїх заявах про зупинення виконавчого
провадження боржником не було вказано
на жодну із підстав, визначених у ст.37
Закону. Отже, безумовного обов'язку
державного виконавця зупинити
виконавче провадження не було. Разом з
тим, підстава зупинення виконавчого
провадження, на яку посилався боржник -
перебування на стаціонарному
лікуванні - закріплена пунктом 3 ч.1 ст.38
Закону України «Про виконавче
провадження» не є безумовною та
встановлює право, а не обов'язок
державного виконавця зупинити
виконавче провадження.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що перебування боржника на
стаціонарному лікуванні дійсно не було
достатньою підставою для зупинення
провадження виконавчих дій з
урахуванням строків виконання рішення
суду, участі у виконавчому провадженні
представників боржника та наявних
ознак злісного ухилення боржника від
виконання рішення суду.

Суд не приймає до уваги посилання
скаржника на п.5 ч.1 ст.37 Закону, оскільки
у даному виконавчому провадженні
проводиться виконання судового
рішення у цивільній справі, а не у
справі про адміністративне
правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що
рішення державного виконавця про
відсутність підстав для зупинення
виконавчого провадження прийняте у
межах його повноважень та у чіткій
відповідності із положеннями ст.ст. 37, 38
Закону України «Про виконавче
провадження».

Крім того, скаржник просить визнати
незаконними дії державного виконавця,
зазначені у його вимозі-попередженні №
4523 від 29.10.2013 року, відповідно до якої
начальник ВДВС Романівського РУЮ
Мельнічук Ю.В. повторно повідомляв
боржника про необхідність у
п'ятиденний термін витребувати майно,
що знаходиться на зберіганні згідно
акту опису, та негайно з'явитись до ВДВС
Романівського РУЮ.

На виконанні у ВДВС Романівського РУЮ
перебуває виконавчий лист, виданий
26.02.2013 року Романівським районним судом
Житомирської області про зобов'язання
ОСОБА_3 звільнити приміщення дитячого
садка, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України
«Про виконавче провадження» арешт
майна боржника застосовується для
реального виконання рішення.

Згідно з вимогами ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем 14.10.2013 року було проведено
опис та накладено арешт на майна
боржника, що знаходиться у приміщенні
дитячого садка та перешкоджає
виконанню рішення суду у частині
звільнення боржником вказаного
приміщення.

Відповідно до ч.7 ст.57 Закону України
«Про виконавче провадження» вилучення
арештованого майна з передачею його
для реалізації здійснюється у строк,
встановлений державним виконавцем, але
не раніше ніж через п'ять днів після
накладення арешту. Продукти та інші
речі, що швидко псуються, вилучаються і
передаються для продажу негайно після
накладення арешту.

Боржнику вимогою № 3774 від 15.10.2013 року
було надано десятиденний строк для
витребування описаного майна, крім
того, оскаржуваною
вимогою-попередженням № 4323 від 29.10.2013
року боржнику було додатково надано
п'ятиденний строк для витребування
описаного майна.

Отже, боржнику було надано достатній
строк для витребування свого майна та
оспорювана вимога-попередження № 4323
від 29.10.2013 року направлена боржнику
начальником ВДВС Романівського РУЮ
Мельнічуком Ю.В. у межах його
повноважень та у чіткій відповідності
із положеннями ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження».

Отже, суд приходить до висновку, що у
даному виконавчому провадженні були
відсутні будь-які підстави для
зупинення проведення виконавчих дій,
оспорювана вимога-попередження № 4323
від 29.10.2013 року є законною. Крім того,
під час примусового виконання ВДВС
Романівського РУЮ рішення суду
начальником відділу Мельнічуком Ю.В.
було вжито максимум заходів,
спрямованих на захист прав боржника у
даному виконавчому провадженні; разом
з тим боржник, зловживаючи своїми
правами, умисно ухиляється від
виконання рішення суду та перешкоджає
його виконанню.

У судовому засіданні встановлено, і
даний факт також підтвердив і
представник боржника ОСОБА_1, що не
зважаючи на неодноразові попередження
про кримінальну відповідальність за
статтею 382 КК України, вимоги та
постанови державного виконавця, станом
на час розгляду судом даної скарги
рішення суду боржником залишається
невиконаним.

На підставі наведеного вище та
керуючись ст.ст. 383-387, 294 ЦПК України,
ст.ст. 37-39, 57 Закону України «Про
виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_3 на дії та
бездіяльність начальника відділу
державної виконавчої служби
Романівського районного управління
юстиції Мельнічука Ю.В. у виконавчому
провадженні №37956498.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Житомирської області через
Романівський районний суд
Житомирської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
М.О. Лесько

Повний текст судового рішення складено
11.12.2013 року.