Справа № 183/590/13- ц
№ 2/183/1776/13
05.12.2013 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної і
матеріальної шкоди, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, в якому просить стягнути з
відповідача суму матеріальних витрат у
розмірі 1 056,30 грн., моральну шкоду у
розмірі 20 000,00 грн. та витрати на
юридичну допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
В обґрунтування свого позову позивач
зазначає, що в провадженні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області знаходилася
кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України.
Постановою Новомосковського
міськрайонного суду від 01.11.2012 року
підсудна ОСОБА_3, на підставі ст. 49 КК
України, була звільнена від
кримінальної відповідальності, у
зв'язку з закінченням строку
притягнення до кримінальної
відповідальності. Кримінальна справа у
зв'язку з цим була закрита. Цивільний
позов до відповідача про стягнення
моральної шкоди був залишений без
розгляду. Погоджуючись із закриттям
справи, відповідач фактично визнав
свою провину у повному обсязі.
13.04.2009 року вона зайшла на територію
домоволодіння АДРЕСА_1
Дніпропетровської області з метою
забрати своїх курчат, на що
відповідачка, побачивши її, підбігла до
неї та навмисно вдарила її по голові
металевою частиною сапи, завдавши їй
тілесні ушкодження у вигляді струсу
головного мозку, садин та синців на
обличчі, синців на передній поверхні
грудної клітини зліва.
Окрім матеріальної шкоди, ОСОБА_1
зазначає, що їй була заподіяна моральна
шкода, яка виразилась у душевних
стражданнях, переживаннях та
негативних емоціях, які порушили її
нормальний життєвий стан та вплинули
на її спокій і стан здоров'я.
У зв'язку з вищевикладеним, позивач
вважає, що відповідач повинна
відшкодувати їй матеріальну і моральну
шкоди у вищезазначеному розмірі.
За таких обставин ОСОБА_1 звернулась із
даним позовом до суду, посилаючись на
вимоги ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайно вої) шкоди».
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 позов підтримали
в повному обсязі, мотивуючи його
обставинами, викладеними у позовній
заяві, просили суд задовольнити його.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явились, будучи належним чином
повідомленими про час і місце судового
засідання, причин неявки суду не
повідомили, а тому суд з погодження
позивача, керуючись ст.224 ЦПК України
провів заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача та
її представника, дослідивши матеріали
справи дійшов наступного висновку.
Постановою судді
Новомосковського міськрайонного суду
від 01.11.2012 року, ОСОБА_3 звільнено від
кримінальної відповідальності, з
підстав, передбачених ст. 49 КК України у
зв'язку зі спливом строку притягнення
до кримінальної відповідальності.
Вищевказаною Постановою встановлено,
що 13.04.2009 року о 16.00 годині ОСОБА_1 зайшла
на територію домоволодіння АДРЕСА_1
Дніпропетровської області з метою
забрати своїх курчат, на що
відповідачка, побачивши її в дворі
свого домоволодіння, підбігла до неї та
навмисно вдарила її по голові
металевою частиною сапи, завдавши їй
тілесні ушкодження у вигляді струсу
головного мозку, садин та синців на
обличчі, синців на передній поверхні
грудної клітини зліва (а.с.3-4).
Факт спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_1 встановлений також висновком
судово-медичної експертизи
(Кримінальна справа, а.с.11-12), у
відповідності з висновками якої
тілесні ушкодження у вигляді струсу
головного мозку, саднин на обличчі,
відносяться до легкого ступеню
тяжкості, з короткочасним розладом
здоров'я. Тілесні ушкодження у вигляді
синців на передній поверхні грудної
клітини зліва, лінійної подряпини на
передній поверхні грудної клітини,
відносяться до легкого ступеню
тяжкості. Всі знайдені тілесні
ушкодження виникли від дії тупих
твердих предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею, лінійна
подряпина виникла від дії предмету з
гострим ріжучим краєм, яким могло бути
лезо металевої частини сапи та за
давністю утворення можуть відповідати
даті події, вказаній у постанові та
потерпілим /13.04.2009 року/.
Відповідно до роз'яснень викладених у
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про
практику застосування судами України
законодавства про звільнення особи від
кримінальної відповідальності"
звільнення від кримінальної
відповідальності - це відмова держави
від застосування щодо особи, котра
вчинила злочин, установлених законом
обмежень певних прав і свобод шляхом
закриття кримінальної справи, яке
здійснює суд у випадках, передбачених
КК України, у порядку, встановленому
КПК України. Умовою звільнення особи
від кримінальної відповідальності є
вчинення нею певного умисного злочину,
незалежно від того, закінчено його чи
ні, вчинений він одноособово чи у
співучасті. При вирішенні питання про
звільнення особи від кримінальної
відповідальності суд (суддя) під час
попереднього, судового, апеляційного
або касаційного розгляду справи
повинен переконатися (незалежно від
того, надійшла вона до суду першої
інстанції з відповідною постановою чи
з обвинувальним висновком, а до
апеляційного та касаційного судів - з
обвинувальним вироком), що діяння, яке
поставлено особі за провину, дійсно
мало місце, що воно містить склад
злочину і особа винна в його вчиненні, а
також що умови та підстави її
звільнення від кримінальної
відповідальності передбачені КК.
Тільки після цього можна постановити
(ухвалити) у визначеному КПК порядку
відповідне судове рішення.
У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим майновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов ОСОБА_1 обґрунтований,
оскільки неправомірними діями ОСОБА_3
їй заподіяно шкоду, однак підлягає
частковому задоволенню.

При вирішенні питання щодо стягнення
матеріальної шкоди суд бере до уваги
посилання позивача на надані копії
платіжних чеків та відповідні
призначення лікаря (а.с.8, 34-36, 88-90
Кримінальної справи), у зв'язку з чим
позовні вимоги щодо відшкодування
матеріальної шкоди підлягають
задоволенню і з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
матеріальна шкода в сумі 1 056, 30 гривень.

В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
спричинена фізичній або юридичній
особі

неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю відшкодовується особою,
що її спричинила.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для її відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

З'ясувавши вказані обставини при
вирішенні дійсного спору суд прийшов
до висновку про наявність моральної
шкоди, що була нанесена позивачу, а саме
про фізичні та душевні страждання, які
пережила остання, у зв'язку з
вищевказаними подіями.

При вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди суд
також керується постановами Пленуму
Верховного суду України № 6 від 27.03.1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» та № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», Методичними рекомендаціями про
відшкодування моральної шкоди (лист
Міністерства Юстиції України № 35-13/797
від 13.05.2004 року.

З урахуванням обставин справи суд,
виходячи з принципів розумності та
справедливості вважає, що діями
відповідача позивачу дійсно була
спричинена моральна шкода, яка
виразилась в фізичному болю,
переживаннях та стражданнях, позивач
відчував фізичний біль, а також
приниження, і в результаті дій
відповідача вимушена була ходити з
синцями на обличчі. Крім того, ОСОБА_1
змушена була витрачати свій вільний
час для надання пояснень в органах
міліції, в суді, що порушило її звичний
образ життя, а тому суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача спричинену моральну
шкоду, однак у меншому розмірі, з
урахуванням характеру та обсягу
страждань, які зазнав позивач, їх
тривалості, і вважає за необхідне
стягнути з відповідача суму, розміром 2
000,00 гривень, що є достатньою у даній
спірній ситуації.

Крім того, судом встановлено, що
адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надавали
ОСОБА_1 правову допомогу, приймаючи
участь в судових засіданнях, загальна
тривалість яких в цивільному процесі
становить 1 годину (а.с. 23-24, 39-40), а також
участь під час розгляду кримінальної
справи ( а.с. 62-77, 90-106, 122, 125-127, 134-151, 171
Кримінальної справи), а також під час
складання позовної заяви, а тому на
підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20.12.2011 року, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню витрати на правову допомогу
у розмірі 3000,00 гривень.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
повинен бути стягнутий судовий збір у
розмірі 229,6 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної і
матеріальної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 1 056 гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
2000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу в сумі 3000,00
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 229 гривень 60
копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк