Справа № 226/3910/13-ц
Cправа № 2/226/1212/2013
Димитровський мiський суд Донецької
головуючого - суддi Перекупка І.Г.,
при секретарi Пікало К.І.,
розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в місті Димитров Донецької
області справу за позовом ОСОБА_3 до
Димитровської міської ради про
визначення частки майна, належної
померлим на праві спільної сумісної
Позивач ОСОБА_3 звернулася до
Димитровського мiського суду Донецької
областi з позовом до Димитровської
міської ради про визначення частки
майна, належної померлим на праві
спільної сумісної власності. В
обґрунтування позовних вимог вказала,
що ІНФОРМАЦІЯ_3. померла її бабка -
ОСОБА_4. Після її смерті якої відкрилася
спадщина, яка складається з частки у
пpaвi спільної сумісної власності на
житлову квартиру АДРЕСА_2, яка належала
їй на підставі Свідоцтва про право
власності на житло № 3/3-93 виданого
04.04.1995 року ВО «Красноармійськвугіля».
Згідно вищевказаного Свідоцтва про
право власності на житло, житлова
АДРЕСА_2 належить на пpaвi приватної
спільної сумісної власності її бабці -
ОСОБА_4 та її діду - ОСОБА_5.
Згідно заповіту, посвідченому 20.09.1995
року приватним нотаріусом ОСОБА_6,
реестровий № 1842, ОСОБА_4 заповіла їй,
позивачці, належну їй частину вказаної
квартири, однак, позивачка не прийняла
дану спадщину, оскільки не подавала
заяву про прийняття спадщини i не
приймала дану спадщину фактично.
Згідно чинної на той час ч.1 ст. 544 ЦК
УРСР, в разі неприйняття спадщини
спадкоємцем за законом або за
заповітом або позбавлення спадкоємця
права спадкування (статті 528 i 534 цього
Кодексу) його частка переходить до
спадкоємців за законом i
розподіляється між ними в рівних
Таким чином, оскільки вона, позивачка,
за заповітом не прийняла у спадщину
частку квартири після смерті ОСОБА_4, то
дана спадщина перейшла до спадкоємців
Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_4 являлися її чоловік (дід
позивачки) - ОСОБА_5 та и донька (мати
позивачки) - ОСОБА_8.
ОСОБА_8 не прийяла дану спадщину,
оскільки не подавала заяву про
прийняття спадщини i не приймала дану
спадщину фактично. ОСОБА_5 прийняв дану
спадщину згідно чинної на той час ст. 549
ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном, оскільки на час смерті
спадкодавця проживав разом з ним за
однією адресою, що підтверджується
довідкою з місця проживания. Згідно
пункту 113 чинного на той час Наказу
Мінюсту України N 18/5 від
«Про затвердження інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», доказом вступу в
управління чи володіння спадковим
майном можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутата чи
відповідної місцевої державної
адміністрації про те, що спадкоємець
безпосередньо перед смертю
спадкодавця проживав разом з ним.
ОСОБА_5 належним чином прийняв дану
спадщину але свідоцтво про право на
спадщину він не отримував.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина, яка
складається з житлової квартири
АДРЕСА_2, оскільки частину даної
квартири він успадкував після смерті
своєї жінки - ОСОБА_4, а інша частина
даної квартири належала йому на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло № 3/3-93 виданого 04.04.1995 р. ВО
«Красноармійськвуплля».
ОСОБА_5 заповів їй, позивачці,
вищевказану квартиру шляхом укладання
заповіту посвідченого 20.09.1995 р.
приватним нотаріусом ОСОБА_6,
реестровий № 1843.
У встановлений законом шестимісячний
строк вона, позивачка, подала до
Димитровсько державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.
На теперішній час у неї виникла
необхідність в отриманні свідоцтва про
право на спадщину на вищевказану
квартиру. 3 ціею метою вона звернулася
до Димитровської державної
нотаріальної контори. Однак, державним
нотаріусом Димитровської державної
нотаріальної контори була винесена
постанова від 07.06. 2013 р., якою їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вищевказану
житлову квартиру після смерті ОСОБА_5,
оскільки, квартира знаходиться у
приватній спільній сумісній власності
i у правовстановлюючому документі -
Свідоцтві про право власності на житло
№ 3/3-93 виданому 04.04.1995 р. ВО
«Красноармійськвуплля» не визначені
частки квартири, які належать
співвласникам.

3 цих обставин позивачка змушена
звернутися до суду для визначення
часток, які належать спадкодавцям
ОСОБА_5 i ОСОБА_4 у пpaвi спільної сумісної
власності на вищевказану житлову
квартиру.

Позивачка до суду не з'явилася, надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі та наполягала на задоволені
позовних вимог.

Представник відповідача до суду не
з'явилася, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним чином
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі та не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено. Згідно паспорта
громадянина України ОСОБА_3 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1. (а. с. 17-18).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло № 3/3-93 04.04.1995 року виданого ВО
«Красноармійськвугіля» квартира
АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4. (а.
с. 6).

Згідно заповіту, посвідченому 20.09.1995
року приватним нотаріусом ОСОБА_6,
реестровий № 1842, ОСОБА_4 заповіла
ОСОБА_3, належну їй частину вказаної
квартири, однак, остання не прийняла
дану спадщину, оскільки не подавала
заяву про прийняття спадщини i не
приймала дану спадщину фактично. (а. с.
14).

Згідно заповіту, посвідченому 20.09.1995
року приватним нотаріусом ОСОБА_6,
реестровий № 1843, ОСОБА_5 заповідав
ОСОБА_3 належну йому частину вказаної
квартири, однак, ОСОБА_3 не прийняла
дану спадщину, оскільки не подавала
заяву про прийняття спадщини i не
приймала дану спадщину фактично. (а. с.
11).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками
дитини вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_8. (а. с.
9).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_3. (а. с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_4. (а. с. 16).

Згідно постанови про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 07.06.2013 р. ОСОБА_3
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності у зв'язку з тим, що до
Димитровської державної нотаріальної
контори не були надані необхідні
документи для вчинення нотаріальної
дії. (а. с. 13).

Згідно абзацу 5.6. пункту 3.4
інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13
від 16.05.2013 р. «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування», у paзі відмови нотаріуса
видати свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності. 3i змісту ст. 357 ЦК
вбачається, що під терміном
«визначення часток» законодавець
розуміє визначення (встановлення)
розміру частки співвласника у
спільному сумісному майні. Отже,
резолютивну частину судового рішення в
цій категорії справ має бути викладено
наступним чином: «Визначити, що частка
померлого (П.І.Б.) в праві спільної
сушеної власності на квартиру (будинок.
садибу) становила ?».

Згiдно ст. 325 ЦК України, фiзичнi особи
можуть бути власниками будь-якого
майна, за винятком окремих видiв майна,
якi вiдповiдно до закону не можуть їм
належати.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, частки
кожного iз співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавціві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згiдно ст.1261 ЦК України, позивач є
спадкоемцем майна пiсля смертi своїх
батьків, а iнших спадкоємцiв на майно
померлих не має.

Суд вважає, що частки померлих ОСОБА_5 i
ОСОБА_4 в праві спільної власності щодо
житлової квартири АДРЕСА_2, становила
по 1/2 частині у кожного, оскільки згідно
вищевказаного Свідоцтва про право
власності на житло дана квартира
належить на праві спільної сумсіної
власності двом співвласникам, i між
ними - співвласниками, не було
домовленості або рішення суду про
зміну розміру часток.

На пiдставi ст.ст. 325, 370, 1218, 1261 ЦК України,
пункту 3.4 інформаційного листа ВССУ №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», керуючисть ст.ст.10, 11, 57,
130, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Димитровської
міської ради про визначення частки
майна, належної померлим на праві
спільної сумісної власності,
задовольнити.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в
пpaвi спільної сумісної власності на
житлову квартири АДРЕСА_2 становила по
1/2 частину квартири.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_2, становила по 1/2
частину квартири.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський

міський
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь в справі і не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Димитровського міського

Суду Донецької області
І.Г.Перекупка