Справа № 466/7595/13-ц
У Х В А Л А

іменем України

11 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді
Невойт П.С.

за участю представника
Тагієва С.В.

при секретарі с/з
Коваль Я.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові скаргу
представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
на дії та рішення державного виконавця
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, -

у с т а
н о в и в :

07.06.2013 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3
подав скаргу, в якій просить суд
скасувати постанови державного
виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ
Тагієва С.В. у ВП №37496313 від 21.05.2013 року
про стягнення з боржника виконавчого
збору та постанови від 21.05.2013 року про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Ухвалою колегії судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області від 21.08.2013 року
ухвалу судді Шевченківського
районного суду м.Львова від 10.06.2013 року
в частині відмови у прийнятті скарги
ОСОБА_3 в частині вимог про скасування
постанови у ВП №37496313 від 21.05.2013 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
та постанови від 21.05.2013 року про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій скасовано,
справу направлено до суду першої
інстанції для вирішення питання про
прийняття скарги в цій частині до
розгляду.

Вважає, що державним виконавцем
порушено норми ст.ст.5,7,27,30,55 ЗУ «Про
виконавче провадження».

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4
вимоги скарги підтримав в повному
об'ємі та додатково пояснив, що
оскаржувані постанови державним
виконавцем виконані без дотримання
вимог закону, не затверджені мокрою
печаткою, немає зазначено яким чином
необхідно виконати такі, відсутній
документ на підтвердження розрахунку
витрат на проведення виконавчих дій.
Просив скасувати дані постанови.

В останні судові засідання не прибув
двічі, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
скарги рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Подані
клоптання про перебування його як
представника на лікуванні суд не
пирймає до уваги, з урахуванням строків
розгляду скарги, а також можливості
самого скаржника укласти угоду з іншим
представником. А тому суд вважає, що
неявка представника скаржника не є
перешкодою для розгляду та вирішення
скарги.

ОСОБА_3 до суду жодного разу не прибув.
Щодо виклику в останнє судове
засідання, то ним було подане
клопотання про відкладення розгляду
справи до видужування його
представника - ОСОБА_4 Причину свого
неприбуття до суду не обгрунтував, а
тому суд вважає, що повторна неявка
скаржника не є перешкодою для розгляду
та вирішення скарги.

Державний виконавець Шевченківського
ВДВС ЛМУЮ Тагієв С.В. в судовому
засіданні проти скарги заперечив, дав
пояснення про те, що виконавче
провадження про стягннення з боржника
на користь держави судового збору
закінчене, однак у звязку з примусовим
виконанням рішення державним
виконавцем у ВП №37496313 від 21.05.2013 року
була прийнята постанова про стягнення
з боржника виконавчого збору та
постанова від 21.05.2013 року про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій. На даний час кошти за
цим виконавчим провадженням боржником
не сплачені. Покликання у скарзі на те,
що боржнику не було відомо про дане
виконавче провадження вважає
безпідставним. Просить у задоволенні
скарги відмовити.

Заслухавши пояснення представника
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ державного
виконавця Тагієва С.В., оглянувши та
перевіривши матеріали скарги,
оглянувши надане державним виконавцем
виконавче провадження ВП №37496313, а
також виділене виконавче провадження з
виконання постанови від 21.05.2013 року,
суд вважає, що скарга до задоволення не
підлягає.

У відповідності до ч 1,2 ст. 383 ЦПК
України скарга на рішення, дію або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний
виконавець або інша посадова особа
державної виконавчої служби не можуть
з'явитися до суду з поважних причин,
справу може бути розглянуто за участю
їх представників.

Зі скарги вбачається, що така подана
до суду 07.06.2013 року та з апеляційного
суду Львівської області до суду першої
інстанції надійшла 24.09.2013 року (а.с.160).

Згідно ч. 1 ст. 85 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
провадженні на дії (бездіяльність)
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби по виконанню рішення або
відмову у здійсненні передбачених цим
Законом дій стягувачем чи боржником
може бути подана скарга до начальника
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або до відповідного суду. Скарга у
виконавчому провадженні по виконанню
судових рішень на дії (бездіяльність)
державного виконавця або начальника
органу державної виконавчої служби
подається до суду, який видав
виконавчий документ. Скарги по
виконанню інших рішень подаються до
суду за місцем знаходження
відповідного органу державної
виконавчої служби, крім скарг на дії
(бездіяльність) державних виконавців
та посадових осіб Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, які
подаються до апеляційного суду за
місцем знаходження відповідного
органу державної виконавчої служби.

В судовому засіданні встановлено, що
виконавче провадження ВП №37496131з
виконання виконавчого листа
Шевченківського районного суду
м.Львова від 27.03.2013 р. №2/1328/834/12 було
відкрито 11.04.2013р постановою державного
виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ
Тагієва С.В. (а.с.19). При відкритті
виконавчого провадження боржнику було
встановлено строк для добровільного
виконання виконавчого документу до
19.04.2013р. Однак, у цей строк і до 21.05.2013р.
боржник добровільно не виконав
виконавчий документ, хоча мав таку
можливість.

Пунктом 7 ч.4 ст.41 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що до витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату, інших витрат, необхідних для
забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Згідно ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки боржник не виконав вимоги про
оплату коштів на користь ПАТ
ПриватБанк" у розмірі 611,51 грн. судового
збору та 120 грн. за ІТЗ розгляду
цивільної справи у термін,
передбачений постановою, державний
виконавець 21.05.2013 року виніс постанову
про стягнення з боржника 88,24 грн. витрат
на проведення виконавчих дій (а.с.42).

Згідно наданого державним виконавцем
копії розрахунку мінімальних витрат
виконавчого провадження,
затвердженого начальником
Шевченківського ДВС ЛМУЮ від 22.02.2013
року, вбачається, що розмір мінімальних
витрат, при проведенні виконавчих дій
становить 88,24 грн.

Відтак суд вважає, що державний
виконавець правомірно, у відповідності
до ч.1 ст.23, п.7 ч.4 ст. 41 ЗУ «Про виконавче
провадження» 21.05.2013 р. виніс постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору та постанову від 21.05.2013р. про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Судом не приймаються до уваги
пояснення скаржника про те, що йому не
відомо було про наявність таких
постанов, оскільки таке спростовується
поясненням державного виконавця та
реєстрацією вхідної кореспонденції і
копією журналу обліку звернень
громадян (а.с.181-183).

Згідно листа від 21.05.2013 року В-11 № 15700
державного виконавця Тагієва С.В. копія
постанови від 21.05.2013 року про стягнення
виконавчого збору направлена ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_1 (матеріали ВП № 373/11).

Оскільки при винесенні даних постанов
державний виконавець діяв в межах
наданих йому повноважень, дані
постанови належним чином направлені
скаржнику для виконання, суд вважає, що
у задоволенні скарги представника
боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 слід
відмовити, а постанову від 21.05.2013 р. про
стягнення з боржника виконавчого збору
та постанову від 21.05.2013р. про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 383 - 389 ЦПК України, суд, -

у х в а
л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_4, який діє в
інтересах боржника ОСОБА_3 -про
скасвування постанови державного
виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ
Тагієва С.В. у ВП №37496313 від 21.05.2013 року
про стягнення з боржника виконавчого
збору та постанови від 21.05.2013 року про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подачі протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали суду апеляційної
скарги, а особою, яка була відсутня у
судвомсу засіданні -з моменту
отримання.

Суддя: П. С. Невойт