Справа № 456/2214/13-ц
Провадження № 2/456/1142/2013
РІШЕННЯ

іменем України

"12" грудня 2013 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Саса С. С.

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом Івано-Франківського прокурора
в інтересах Міністерства оборони
України до концерну
«Військторгсервіс», ОСОБА_1, третя
особа регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області про визнання недійсним
договору та публічних торгів,

встановив:

Івано-Франківський прокурор звернувся
в суд в інтересах Міністерства оборони
України до концерну
«Військторгсервіс», ОСОБА_1, третя
особа регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області та просить визнати недійсними
публічні торги нежитлової
будівлі-магазину "А-1" загальною площею
379,2 кв.м, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, що оформлена протоколом від 15
травня 2009 року №036-н про хід публічних
торгів. Визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 21.09.2009 року
укладеного між ОСОБА_1 та Державою в
особі Міністерства оборони України в
особі філії Управління Західного
оперативного командування концерну
"Військторгсервіс". Застосувати
наслідки недійсності договору
купівлі-продажу від 21.09.2009 року шляхом
повернення в натурі концерну
"Військторгсервіс" нежитлової
будівлі-магазину "А-1" загальною площею
379,2 кв.м, що розташована за адресою
АДРЕСА_1.

Покликається на те, що 15 травня 2009 року
проведено публічні торги продажу
нерухомого майна, а саме: нежитлової
будівлі - магазину «А-1», загальною
площею 379,2 кв.м, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, які оформлені
протоколом № 036-н про хід публічних
торгів.

На підставі вищевказаних публічних
торгів 21 вересня 2009 року між ОСОБА_1
(Покупець) та Державою в особі
Міністерства оборони України в особі
філії Управління торгівлі Західного
оперативного командування концерну
«Військторгсервіс» (Продавець)
укладено договір купівлі-продажу,
згідно п.1.1. якого Продавець передав
(продав) у власність, а Покупець - набув
(купив) у власність нежитлову будівлю -
магазин «А-1», побудований з цегли,
загальною площею 379,2 кв.м, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно п.2.1 Договору сторони погодили
ціну договору в розмірі 399398,69 грн. в
тому числі ПДВ, на підставі
вищевказаного протоколу №036-н про хід
публічних торгів від 15.05.2009.

Вважає, що вказані публічні торги та
договір купівлі-продажу підлягають
визнанню недійсними, оскільки
вищевказане нерухоме майно було
реалізовано без надання дозволу
Міністром оборони України та без
відповідного погодження Фонду
державного майна України.

Концерн «Військторгсервіс» є
державним господарським об'єднанням,
заснованим на державній власності та
належить до сфери управління
Міністерства оборони України, а отже
нерухоме майно, яке являється
предметом оспорюваного договору є
загальнодержавною власністю, яке
перебуває на праві господарського
відання концерну «Військторгсервіс», а
тому відчуження останнього повинно
здійснюватись з урахуванням
особливостей його правового режиму
встановлених чинним законодавством
України.

Відповідно до п.6 Постанови КМУ № 803 від
06.06.2007 «Про затвердження Порядку
відчуження об'єктів державної
власності» відчуження майна
здійснюється безпосередньо суб'єктом
господарювання, на балансі якого
перебуває таке майно, лише після
надання на це згоди або дозволу
відповідного суб'єкта управління
майном, який є представником власника і
виконує його функції у межах,
визначених законодавчими актами.
Рішення про надання згоди на
відчуження нерухомого майна, а також
повітряних та морських суден, суден
внутрішнього плавання та рухомого
складу залізничного транспорту
приймається суб'єктами управління лише
за погодженням з Фондом державного
майна.

Підставою проведення зазначених вище
публічних торгів та укладення договору
купівлі-продажу стало звернення
начальника філії Управління торгівлі
Західного оперативного командування
концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_2 з
необхідними документами до біржі.
Вважає, що ОСОБА_2 звернувся до біржі
без достатніх на те повноважень.

Довіреністю директора концерну
«Військторгсервіс» ОСОБА_3, що видана
начальнику філії Управління торгівлі
Західного оперативного командування
ОСОБА_2 передбачено, що останній має
право здійснювати відчуження
нерухомого майна лише з дозволу органу
управління майном концерну -
Міністерства оборони України.

В свою чергу, 4 жовтня 2004 року за вих. №
220/2071 Міністр оборони України видав
довіреність ОСОБА_3, як начальнику
Головного управління торгівлі тилу
Міністерства оборони України, а не як
директору концерну «Військторгсервіс»
згідно якої останній отримав право
надання від Міністерства оборони
України дозволу на відчуження майна, що
закріплене за ними на праві
господарського відання.

Однак, відповідно до наказу Міністра
оборони України № 47 від 31.01.2006 Головне
управління торгівлі тилу МОУ припинило
свою діяльність в зв'язку із створенням
концерну «Військторгсервіс».

Оскільки довіреність Міністра оборони
України від 04.10.2004 вих. № 220/2071, що видана
начальнику Головного управління
торгівлі тилу Міністерства оборони
України втратила свою чинність
внаслідок припинення даної юридичної
особи, а згідно довіреності директора
концерну «Військторгсервіс», що видана
начальнику філії Управління торгівлі
Західного оперативного командування
даного концерну ОСОБА_2 не уповноважує
останнього самостійно здійснювати
реалізацію майна, тому спірний договір
від 18 березня 2010 року, що укладений
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає визнанню
недійсним.

Згідно листа від 15.03.2006 за вих. № 10/2-1698
начальника відділу Генеральної
прокуратури України підтверджується
та обставина, що 12.05.2005 окремим
дорученням Міністр оборони України
скасував довіреність від 04.10.2004 № 220/2071
надану ОСОБА_3 і остання була повернута
до адміністративного департаменту МОУ
18.02.2005, що підтверджується супровідним
листом начальника Головного
управління торгівлі тилу МО України №
140/ЮР/154 від 17.02.2005.

Отже, на момент укладення оспорюваного
договору, довіреність (дозвіл) від
04.10.2004 № 220/2071, втратила свою чинність.

На підставі незаконних публічних
торгів, що оформлені протоколом від 15
травня 2009 року № 036-н про хід публічних
торгів, між сторонами укладено
незаконний договір купівлі-продажу від
21 вересня 2009 року, що у свою чергу
призвело до вибуття з державної
власності вищевказаного нерухомого
майна.

Тому нерухоме майно - нежитлова будівля
магазину «А-1», загальною площею 379,2
кв.м, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка незаконно реалізована
ОСОБА_1, підлягають поверненню концерну
«Військторгсервіс» в натурі.

В судовому засіданні прокурор Кітраль
С.І. позовні вимоги підтримав,
покликаючись на викладені в позовній
заяві обставини та просить позов
задоволити.

Представник відповідача Концерну
"Військторгсервіс" та представник
третьої особи Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи своєчасно та належним
чином повідомлені.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
позов заперечили та пояснили, що
Міністерство оборони України
довіреністю від 04.10.2004р. уповноважило
начальника Головного управління
торгівлі Тилу МОУ ОСОБА_3, в числі
іншого, на надання від імені МОУ
підприємствам (установам) військової
торгівлі висновків (дозволів) на
відчуження майна, що закріплене за ними
на праві господарського відання.

Діючи на підставі цієї довіреності,
начальник ГУ ТТ МОУ Пукір П.Н. 18.10.2004р.
видав начальнику державного
підприємства МОУ «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
ОСОБА_2 дозвіл на відчуження нежитлової
будівлі магазину «А-1», що знаходиться
по АДРЕСА_1.

І лише 12.02.2005р., тобто через 4 місяці
після видачі даного дозволу, Міністр
оборони України скасував довіреність
від 04.10.2004р. та повідомив про це
повіреного ОСОБА_3

В подальшому, з 2006 по 2007 ГУ ТТ МОУ було
реорганізовано у Концерн
«Військторгсервіс», а ДП МОУ
«Управління торгівлі Західного
оперативного командування, у Філію
«Управління торгівлі Західного
оперативного командування» Концерну
«Військторгсервіс» з
правонаступництвом усіх прав та
обов'язків, а відтак і дозволу 140/3/1369/9 на
відчуження нерухомого майна.

29.12.2008р. довіреністю директора Концерну
«Військторгсервіс» було уповноважено
начальника Філії «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
ОСОБА_2 на відчуження нерухомого майна
з дозволу органу управління майном, що
не виходить за межі статуту
відповідача.

Таким чином, начальник Філії
«Управління торгівлі Західного
оперативного командування» ОСОБА_2 при
укладені оспорюваного договору діяв на
підставі чинного і не скасованого
дозволу начальника ГУ ТТ МОУ ОСОБА_3 від
18.10.2004р., виданий в межах дії
довіреності Міністерства оборони
України та в його інтересах.

15.03.2006 року Генеральною прокуратурою
України на адресу Концерну
«Військторгсервіс» було скеровано
листа № 10/2-1968 вих. 06 щодо законності дій
керівництва ГУ ТТ МОУ після скасування
Міністром оборони України довіреності
від 04.10.2004 року. У вказаному листі
Генеральної прокуратури України
зроблено висновок не лише про
законність дій щодо надання таких
дозволів, а й про їх чинність у
майбутньому.

Дозвіл начальника ГУ ТТ МОУ ОСОБА_3 на
відчуження нежитлового приміщення, що
знаходиться по АДРЕСА_1, був виданий
18.10.2004р., тобто за три роки до прийняття
КМУ Порядку відчуження об'єктів
державної власності.

Такий дозвіл повністю відповідає
вимогам діючого на той час Порядку
надання дозволів державним
підприємствам (установам) Міністерства
оборони України, що підпорядковані
Головному управлінню торгівлі Тилу
МОУ, на відчуження основних засобів.

Дозвіл був виданий 18.10.2004р., коли
рішення про видачу дозволу приймалось
без окремого погодження Фонду
державного майна України.

При цьому, в даному дозволі строк його
дії не вказаний, а його чинність
пов'язана з вчиненням конкретної дії із
настанням правових наслідків у вигляді
реалізацієї неживого приміщення, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Посилаючись на відсутність
необхідного обсягу цивільної
дієздатаості та волевиявлення
власника майна, прокурором не
враховано положення Статуту Концерну
«Військторгсервіс», затвердженого
Міністром оборони України 25.06.2005р., яким
встановлено обсяг цивільної
дієздатності відповідача 1.

Виходячи з п.7.5 Статуту Концерн
«Військгоргсервіс» вправі відчужувати
основні фонди Концерну за попередньою
згодою Органу управління майном, яким
являється Міністерство оборони
України.

Тоді як, об'єкт нерухомості був
відчужений на підставі дозволу,
виданого начальником ГУ ТТ МОУ ОСОБА_3
від імені МОУ, що відображає
волевиявлення останнього.

Відтак, відчуження нерухомого майна
Концерном «Військгоргсервіс»
здійснювалось в межах цивільної
дієздатності, встановленої Статутом.

Таким чином, в даному випадку відсутні
підстави, передбачені ЦК України, для
визнання недійсними договору
купівлі-продажу та публічних торгів.

Крім цього, позивач заявив про
наявність підстав для застосування
наслідків пропущення позивачем строку
позовної давності.

У відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Просять в позові відмовити.

Проаналізувавши мателіади справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає, що в позові слід відмовити.

Судом встановлено, що 15 травня 2009 року
проведено публічні торги продажу
нерухомого майна, а саме: нежитлової
будівлі - магазину «А-1», загальною
площею 379,2 кв.м, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, які оформлені
протоколом № 036-н про хід публічних
торгів.

На підставі вищевказаних публічних
торгів 21 вересня 2009 року між ОСОБА_1
(Покупець) та Державою в особі
Міністерства оборони України в особі
філії Управління торгівлі Західного
оперативного командування концерну
«Військторгсервіс» (Продавець)
укладено договір купівлі-продажу,
згідно п.1.1. якого Продавець передав
(продав) у власність, а Покупець - набув
(купив) у власність нежитлову будівлю -
магазин «А-1», побудований з цегли,
загальною площею 379,2 кв.м, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно п.2.1 Договору сторони погодили
ціну договору в розмірі 399398,69 грн. в
тому числі ПДВ, на підставі
вищевказаного протоколу №036-н про хід
публічних торгів від 15.05.2009.

Міністерство оборони України
довіреністю від 04.10.2004р. уповноважило
начальника Головного управління
торгівлі Тилу МОУ ОСОБА_3 на надання від
імені МОУ підприємствам (установам)
військової торгівлі висновків
(дозволів) на відчуження майна, що
закріплене за ними на праві
господарського відання.

Діючи на підставі цієї довіреності,
начальник ГУ ТТ МОУ Пукір П.Н. 18.10.2004р.
видав начальнику державного
підприємства МОУ «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
ОСОБА_2 дозвіл на відчуження нежитлової
будівлі магазину «А-1», що знаходиться
по АДРЕСА_1.

12.02.2005р. Міністр оборони України
скасував довіреність від 04.10.2004р. та
повідомив про це повіреного ОСОБА_3

В подальшому, з 2006 по 2007 ГУ ТТ МОУ було
реорганізовано у Концерн
«Військторгсервіс», а ДП МОУ
«Управління торгівлі Західного
оперативного командування, у Філію
«Управління торгівлі Західного
оперативного командування» Концерну
«Військторгсервіс» з
правонаступництвом усіх прав та
обов'язків, а відтак і дозволу 140/3/1369/9 на
відчуження нерухомого майна.

29.12.2008р. довіреністю директора Концерну
«Військторгсервіс» було уповноважено
начальника Філії «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»
ОСОБА_2 на відчуження нерухомого майна
з дозволу органу управління майном, що
не виходить за межі статуту
відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 249 ЦК України
права та обов'язки щодо третіх осіб, що
виникли внаслідок вчинення правочину
представником до того, як він довідався
або міг довідатися про скасування
довіреності, зберігають чинність для
особи, яка видала довіреність та її
правонаступників.

Суд вважає, що начальник Філії
«Управління торгівлі Західного
оперативного командування» ОСОБА_2 при
укладені оспорюваного договору діяв на
підставі чинного і не скасованого
дозволу начальника ГУ ТТ МОУ ОСОБА_3 від
18.10.2004р„ виданий в межах дії
довіреності Міністерства оборони
України та в його інтересах.

Дозвіл начальника ГУ ТТ МОУ ОСОБА_3 на
відчуження нежитлового приміщення, що
знаходиться по АДРЕСА_1, був виданий
18.10.2004р., тобто за три роки до прийняття
КМУ Порядку відчуження об'єктів
державної власності.

Такий дозвіл повністю відповідає
вимогам діючого на той час Порядку
надання дозволів державним
підприємствам (установам) Міністерства
оборони України, що підпорядковані
Головному управлінню торгівлі Тилу
МОУ, на відчуження основних засобів.

Крім того, положенням Статуту Концерну
«Військторгсервіс», затвердженого
Міністром оборони України 25.06.2005р.,
встановлено обсяг цивільної
дієздатності відповідача 1.

Виходячи з п.7.5 Статуту Концерну
«Військторгсервіс», затвердженого
Міністром оборони України 25.06.2005р., яким
встановлено обсяг цивільної
дієздатності відповідача 1, Концерн
«Військгоргсервіс» вправі відчужувати
основні фонди Концерну за попередньою
згодою Органу управління майном, яким
являється Міністерство оборони
України.

Об'єкт нерухомості був відчужений на
підставі дозволу, виданого начальником
ГУ ТТ МОУ ОСОБА_3 від імені МОУ, що
відображає волевиявлення останнього.

Суд вважає, що відчуження нерухомого
майна Концерном «Військгоргсервіс»
здійснювалось в межах цивільної
дієздатності, встановленої Статутом.

Згода Фонду державного майна України
на прийняття рішення про відчуження
нерухомого майна не являється згодою
його власника - МОУ, не становить зміст
правочину та не визначає обсяг
цивільної дієздатності Концерну
«Військгоргсервіс», створеного МОУ.
Відсутність згоди Фонду державного
майна України на прийняття рішення про
відчуження нерухомого майна не
являється вимогою ЦК України щодо
чинності правочину.

Аналізуючи зібрані докази в сукупності
суд вважає, що відсутні підстави,
передбачені ЦК України, для визнання
недійсними договору купівлі-продажу та
публічних торгів, а тому в позові слід
відмовити.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 267
ЦК України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що позов подано
прокурором лише 08.04.2013р., тобто через 3
роки 6 міс. після укладення оспореного
договору та 3 роки 10 міс. після
оформлення протоколу про хід публічних
торгів. Тому суд також вважає
необхідним відмовити в позові за
спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 203, 215, 261, 317, 1212, 1213 ЦК
України, суд -

вирішив:

Відмовити в позові Івано-Франківського
прокурора в інтересах Міністерства
оборони України до концерну
«Військторгсервіс», ОСОБА_1, третя
особа регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області про визнання недійсним
договору та публічних торгів.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Сас С.С.