Справа № 171/2473/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" листопада 2013 р.
м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

- головуючого - судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

за участі: представника позивача -
Солод Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного сільськогосподарського
підприємства «Едельвейс» до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2013 року до Апостолівського
районного суду Дніпропетровської
області надійшла вказана позовна
заява. Позов обґрунтовано тим, що
вироком Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від
22.10.12 року відповідачку ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні злочину,
передбаченого ст.. 190 ч. 1, ст.. 190 ч. 2 КК
України, вказаними злочинами
підприємству було завдано збитків
загальною сумою 15425,94 грн. На підставі
ст.. 1166 та ст.. 230 ч. 2 ЦК України завдані
збитки відшкодовуються у подвійному
розмірі, тому просили суд стягнути з
відповідачки 30 851, 88 грн.

У судовому засіданні представник
позивача Солод Р.Г. позов підтримав у
повному обсязі, пояснив, що
відповідачка шляхом обману заволоділа
коштами підприємства, чим завдала
збитків на суму 15 425,94 грн., дана
обставина підтверджена вироком та не
потребує доведення, згідно положень ЦК
України, сторона, яка застосувала
обман, зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням правочину, тому просив суд
позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності та у
відсутності її представника.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши докази, надані сторонами,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Всудовому ідповідачка ОСОБА_2 02.03.12 року

У період шлюбу сторонами придбано
житловий будинок АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 26.12.06 року,
взамін якого виконавчим комітетом
Апостолівської міської ради 31.05.2011 року
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно. Право власності на
вказаний житловий будинок 31.05.11 року КП
"Апостолівське БТІ" зареєстровано за
ОСОБА_3 (а.с.24-25)

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності.

Враховуючи, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 придбано сторонами у період
шлюбу за спільні сумісні кошти, він є
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Згідно ст.. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.
Договір про поділ нерухомого майна має
бути нотаріально посвідчений. Згідно
ст.. 71 СК України якщо дружина та
чоловік не домовились про порядок
поділу майна, спір може бути вирішено
судом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4
пояснила, що згоди щодо поділу майна
вони з відповідачем не дійшли,
відповідачем дану обставину не
спростовано, а тому суд вважає, що
сторони не досягли згоди щодо поділу
майна, тому позивач звернулась за
захистом свого невизнаного права в суд,
що передбачено ст. 71 СК України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ч. 1, 2, 4, 5 ст.. 71 СК України, майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема
на житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Згідно п. 25 ППВСУ № 11 від 21.12.07 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за
умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя
не вчинив таких дій, а неподільні
речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності. Якщо виділ у натурі
частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який
бажає виділу, має право на одержання
від інших співвласників грошової або
іншої матеріальної компенсації
вартості його частки.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо
вартості спірного будинку, жоден зі
сторін не вніс на депозитний рахунок
суду грошову компенсацію, доказів на
те, що виділ частки із спільного майна є
неможливим суду не надано, вимога про
виділення відповідачеві житлового
будинку та присудження позивачці
грошової компенсації задоволенню не
підлягає, на підставі чого суд
приходить до висновку про визначення
ідеальних часток подружжя у
зазначеному спірному майні без його
реального поділу.

На підставі ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України,
ст. 364 ЦК України позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно до задоволеної частини
вимог в сумі 500 грн..

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
об'єктом права спільної сумісної
власності будинку, поділ майна
подружжя задовольнити частково.

Визнати об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3
житловий будинок з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами, розташований за адресою -
Дніпропетровська область АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
відповідними господарчими та
побутовими будівлями і
спорудами,розташованого за адресою -
Дніпропетровська область АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами,
розташованого за адресою -
Дніпропетровська область АДРЕСА_1.

В іншій частині позову ОСОБА_4 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір в сумі 500 гр.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко