Справа № 2-н-14/2011
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року
Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської
І.С.

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

представника ВДВС Маневицького
РУЮ Козюк Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі подання
начальника ВДВС Маневицького РУЮ
Литвинчука Сергія Михайловича про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2013 року начальник ВДВС
Маневицького району Литвинчук С.М.
звернувся в суд із вказаним поданням,
яке обґрунтував тим, що на виконанні у
ВДВС Маневицького РУЮ знаходиться
судовий наказ № 2-н-14/2011 року, виданий
Маневицьким районним судом 15 лютого 2011
року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, з усіх видів
заробітку (доходу) боржника в розмірі
не меншому 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідно віку щомісячно,
починаючи з 2 лютого 2011 року та до
досягнення ними повноліття. ОСОБА_4 в
добровільному порядку аліменти не
сплачує, ухиляється від покладених на
нього судовим рішенням зобов'язань, у
зв'язку з чим має заборгованість у сумі
27320 гривень. Посилаючись на зазначені
обставини, з метою повного виконання
зобов'язань, покладених на боржника
згідно рішення суду, просили тимчасово
обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України.

В судовому засіданні представник
ВДВС Маневицького РУЮ Козюк Т.І.
подання підтримала із наведених у
ньому підстав та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення
представника ВДВС Маневицького РУЮ,
проаналізувавши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
подання з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно судового наказу, виданого
Маневицьким районним судом 11 лютого 2011
року, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
стягуються аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, з усіх видів
заробітку (доходу) боржника в розмірі
не меншому 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідно віку щомісячно,
починаючи з 2 лютого 2011 року та до
досягнення ними повноліття (а.с. 5).
Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження серії ВП №
25408376 від 25 березня 2011 року по вказаному
судовому наказу було відкрито
виконавче провадження, згідно з яким
боржник зобов'язаний добровільно
сплачувати аліменти щомісячно, а разі
невиконання рішення в наданий для
добровільного виконання строк
виконати його в примусовому порядку зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов'язаних з
провадженням виконавчих дій (а.с. 6).

Із матеріалів справи, зокрема,
довідки, виданої ВДВС Маневицького РУЮ,
заборгованість по аліментах ОСОБА_4
станом на 1 грудня 2013 року становить 27320
гривень (а.с. 4).

Згідно ст. 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України, який має
паспорт може бути тимчасово відмовлено
у праві виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
надано право державному виконавцю у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатись до суду з
таким поданням.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та інші факти,
як обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді обмеження у праві виїзду не за
сам факт невиконання зобов'язань, а за
ухилення від їх виконання. Саме по собі
самостійне невиконання боржником
зобов'язань протягом строку, вказаного
державним виконавцем в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від покладених на нього рішенням суду
обов'язків.

Заявником не доведено та в матеріалах
подання відсутні будь - які докази того,
що боржник ухилявся від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішення суду, а тому суд вважає дане
подання безпідставним.

Керуючись ст. ст. 10, 377-1 ЦПК України, на
підставі п. 5 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання начальника
ВДВС Маневицького РУЮ Литвинчука
Сергія Михайловича про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя Маневицького районного
суду І.С.
Токарська