Справа № 567/1666/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Лєщенко І.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Острозької районної
державної адміністрації, треті особи
без самостійних вимог щодо предмету
спору управління Держземагенства в
Острозькому районі Рівненської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на земельні ділянки

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до
Острозької РДА, треті особи без
самостійних вимог щодо предмету спору
управління Держземагенства в
Острозькому районі Рівненської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на земельні ділянки
звернувся ОСОБА_1 Зазначив, що для
ОСОБА_5 належала земельна ділянка
загальною площею 2,35 га, яка знаходяться
на території Межиріцької сільської
ради Острозького району Рівненської
області та складається з трьох
земельних ділянок, право власності на
які посвідчувалось Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №048953, який був виданий взамін
сертифіката на земельну частку (пай)
серії РВ №018004.

Вказуючи на те, що він є спадкоємцем за
заповітом ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року і не може отримати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, оскільки зазначений в
заповіті сертифікат на право на
земельну частку (пай) ОСОБА_5 був
замінений державним актом на право
власності на земельну ділянку, просить
позов задоволити та визнати за ним
право власності на земельну ділянку
розміром 2,35 га, яка розташована на
території Межиріцької сільської ради
Острозького району Рівненської
області.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному об'ємі, просять суд визнати за
ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом
ОСОБА_5 право власності на земельну
ділянку площею 2,35 га, яка розташована
на території Межиріцької сільської
ради Острозького району Рівненської
області.

Зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
мати позивача - ОСОБА_5 За життя вона
склала заповіт, відповідно до якого
заповіла ОСОБА_1 сертифікат на право на
земельну частку (пай). У зв'язку з тим, що
в подальшому зазначений сертифікат
було замінено на державний акт на право
власності на землю, нотаріальна
контора відмовилась видати для
позивача свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку, а тому просять визнати за
позивачем право власності на земельну
ділянку розміром 2,35 га, яка розташована
на території Межиріцької сільської
ради Острозького району Рівненської
області та призначена для ведення
особистого селянського господарства.

Представник Острозької РДА в судове
засідання не з'явився, в поданій заяві
позов визнав та просить справу
розглянути за його відсутності.

Треті особи без самостійних вимог щодо
предмету спору: управління
Держземагенства в Острозькому районі
Рівненської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилися, подали
суду заяви, відповідно до яких проти
задоволення позову не заперечують та
просять справу розглянути за їх
відсутності.

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні, встановлено
наступне.

Згідно заповіту від 19.09.1997 року, ОСОБА_5
заповіла належний їй сертифікат на
право на земельну частку (пай) серії РВ
№018004, виданий правлінням КСП
"Межиріцьке" Острозького району своєму
сину ОСОБА_1

16.03.2005 року ОСОБА_5 було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 2,35 га, яка
розташована на території Межиріцької
сільської ради та призначена для
ведення особистого селянського
господарства серії ЯА №048953. Вказана
земельна ділянка складається з:
ділянки №1 площею 1,39 га (кадастровий
номер :10:003:0081), ділянки №2 площею
0,26 га (кадастровий номер :13:002:0341),
ділянки №3 площею 0,70 га (кадастровий
номер :13:003:0273).

В судовому засіданні встановлено, що
зазначений державний акт було видано
ОСОБА_5 взамін сертифікату серії РВ
№018004 на право на земельну частку (пай)
КСП "Межиріцьке".

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
встановлено, що ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно довідки Острозької РДНК №987/02-14
від 05.12.2013 року встановлено, що
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_5 є ОСОБА_1 Спадкомцями за законом
є: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 З постанови
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії встановлено, що ОСОБА_1 в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом відмовлено на підставі того,
що заповіт не містить положення про те,
що ОСОБА_1 заповідалася земельна
ділянка, що належала спадкодавцю на
підставі Державного акту.

Суд, вислухавши позивача та його
представника, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов доведений і
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
для ОСОБА_5 належала земельна ділянка
загальною площею 2.35 га, яка знаходяться
на території Межиріцької сільської
ради Острозького району Рівненської
області та складається з трьох
земельних ділянок, право власності на
які посвідчувалось Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №048953, який був виданий взамін
сертифіката на земельну частку (пай)
серії РВ №018004. Зазначене вбачається з
розпорядження голови Острозької
районної державної адміністрації №560
від 31.12.2004 року.

Згідно заповіту ОСОБА_5 заповіла
належний їй сертифікат на право на
земельну частку (пай) серії РВ №018004
ОСОБА_1

16 березня 2005 взамін зазначеного
сертифікату ОСОБА_5 було видано
державний акт про право власності на
земельну ділянку площею 2,35 га, яка
знаходиться на території Межиріцької
сільської ради Острозького району
Рівненської області та призначена для
ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно до ст.. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Таким чином, заповівши позивачу
сертифікат на право на земельну частку
(пай), ОСОБА_5 розпорядилася цим майном
на майбутнє на користь ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено, що
заповіт ОСОБА_5 щодо позивача,
відповідно до ст..1254 ЦК України не
змінювався та не скасовувався, тобто
воля заповідача на момент його смерті
щодо зазначеного права на земельну
частку (пай) залишилась незмінною.

Відповідно до п. 16-17 Розділу Х
"Перехідні положення" ЗК України
передбачено, що громадянам - власникам
земельних часток (паїв) за їх бажанням
виділяються в натурі земельні ділянки
з видачею державних актів на право
власності на землю, сертифікат на право
на земельну частку (пай) вважається
правовстановлюючим документом при
реалізації права громадянина на
відведення земельної частки в натурі і
є дійсним до виділення в натурі такої
земельної ділянки та видачі державного
акту на право власності на землю.

Отже, сертифікат, який посвідчує право
на земельну ділянку та державний акт,
виданий на реалізацію цього права, яким
посвідчується право власності на
землю, фактично посвідчують одне право
щодо володіння, розпорядження та
користування земельною ділянкою.

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 не може
реалізувати своє право на зазначене
майно, так як воно не визнається іншими
особами, то за ним як спадкоємцем
ОСОБА_5 за заповітом слід визнати право
власності на земельну ділянку площею
1,39 га (кадастровий номер :10:003:0081),
земельну ділянку площею 0,26 га
(кадастровий номер :13:002:0341),
земельну ділянку площею 0,70 га
(кадастровий номер :13:003:0273), які
знаходяться на території Межиріцької
сільської ради Острозького району
Рівненської області та призначені для
ведення особистого селянського
господарства, право власності ОСОБА_5
на які посвідчувалось Державним актом
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА №048953, виданим 16.03.2005 року
Острозькою районною державною
адміністрацією, зареєстрованого в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №234.

Одночасно, при вирішенні спору судом
враховуються і норми ст.131 ЗК України,
якою визначено, що громадяни мають
право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни, дарування,
успадкування та інших
цивільно-правових угод та ст.392 ЦК
України, якою визначено, що власник
майна може пред`явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

На підставі п. 4 ст.25, п. 11 ч.1 ст.346, ст.. 392,
1216, 1233-1236, 1269 ЦК України, ст.. 131 ЗК
України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за
заповітом ОСОБА_5 право власності на
земельну ділянку площею 1,39 га
(кадастровий номер :10:003:0081),
земельну ділянку площею 0,26 га
(кадастровий номер :13:002:0341),
земельну ділянку площею 0,70 га
(кадастровий номер :13:003:0273), які
знаходяться на території Межиріцької
сільської ради Острозького району
Рівненської області та призначені для
ведення особистого селянського
господарства, право власності ОСОБА_5
на які посвідчувалось Державним актом
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА №048953, виданим 16.03.2005 року
Острозькою районною державною
адміністрацією, зареєстрованого в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №234.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуНазарук В.А.