Провадження №2о/522/99/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2013 року Приморський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Івченка В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за заявою ДПІ у м.
Полтаві, за участю заінтересованих
осіб ПАТ «Марфін Банк», ФОП ОСОБА_1 про
розкриття інформації, що містить
банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДПІ у м. Полтаві звернувся до
суду з вказаною заявою в порядку
окремого провадження передбаченого
Цивільним-процесуальним кодексом
України, просить суд зобов'язати ПАТ
«Марфін Банк» розкрити інформацію,
щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
що містить банківську таємницю а саме
інформацію про обсяг та обіг коштів за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року із
зазначенням контрагентів, а також дати
та суми операцій, призначення платежів
зазначеного підприємства, які
подавались до банку.

Сторони в судове засідання не
з'явились, належним чином, про дату та
місце судового засідання
повідомлялись, про причини неявки суд
не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 289 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
заяву таку, що не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»,
інформація щодо юридичних та фізичних
осіб, яка містить банківську таємницю,
розкривається банками на письмову
вимогу суду або за рішенням суду.

ДПІ у м. Полтаві не надало
підтверджуючих документів стосовно
даного питання.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України у заяві
до суду про розкриття банком
інформації, яка містить банківську
таємницю, щодо юридичної або фізичної
особи має бути зазначено, серед іншого,
обґрунтування необхідності та
обставини, за яких вимагається
розкрити інформацію, що містить
банківську таємницю, щодо особи, із
зазначенням положень законів, які
надають відповідні повноваження, або
прав та інтересів, які порушено; обсяги
(межі розкриття) інформації, яка
містить банківську таємницю, щодо
особи та мету її використання.

Також суд звертає увагу на те що згідно
зі ст. 1076 ЦК України банк гарантує
таємницю банківського рахунка,
операцій за рахунком і відомостей про
клієнта. Відомості про операції та
рахунки можуть бути надані тільки
самим клієнтам або їхнім
представникам. Іншим особам, у тому
числі органам державної влади, їхнім
посадовим і службовим особам, такі
відомості можуть бути надані виключно
у випадках та в порядку, встановлених
Законом України «Про банки і
банківську діяльність» від 7 грудня 2000
року № 2121-III.

До суб'єктів, які мають право вимагати
від банку розкриття інформації, яка
містить банківську таємницю, згідно з
ч. 1 ст. 62 Закону належать: власник
інформації (клієнт банку або його
представник), суд, органи прокуратури,
служби безпеки, внутрішніх справ,
державної податкової служби, державної
виконавчої служби, спеціально
уповноважений орган виконавчої влади з
питань фінансового моніторингу,
Антимонопольний комітет.

Слід звернути увагу на те, що Закон не
містить будь-яких обмежень розкриття
обсягу інформації, яка містить
банківську таємницю, на письмовий
запит власника інформації, а також на
вимогу й рішення суду. Водночас щодо
органів прокуратури, служби безпеки,
органів внутрішніх справ, державної
податкової служби, державної
виконавчої служби, спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади з питань фінансового моніторингу
обсяг розкриття такої інформації
містить чітко визначені Законом межі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону інформація
щодо юридичних та фізичних осіб, яка
містить банківську таємницю,
розкривається банками на письмову
вимогу суду або за рішенням суду.

Вимоги до змісту заяви про розкриття
банком інформації, яка містить
банківську таємницю, щодо юридичної
або фізичної особи визначені у ст. 288
ЦПК України.

У такій заяві має зазначатися: 1)
найменування суду, до якого подається
заява; 2) ім'я (найменування) заявника та
особи, щодо якої вимагається розкриття
інформації, яка містить банківську
таємницю; їх місце проживання або
місцезнаходження; а також ім'я
представника заявника, коли заява
подається представником; 3)
найменування та місцезнаходження
банку, який обслуговує особу, щодо якої
необхідно розкрити банківську
таємницю; 4) обґрунтування необхідності
та обставини, за яких вимагається
розкрити інформацію, що містить
банківську таємницю, щодо особи, із
зазначенням положень законів, які
надають відповідні повноваження, або
прав та інтересів, яких порушено; 5)
обсяги (межі розкриття) інформації, яка
містить банківську таємницю, щодо
особи та мету їх використання.

Виходячи зі змісту заяви ДПІ у м.
Полтаві, та враховуючи те, що ніяких
доказів в підтвердження заяви суду не
додано, суд приходить до висновку про
необґрунтованість заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 234-235, 287-288, 367 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ДПІ у м. Полтаві, за
участю заінтересованих осіб ПАТ
«Марфін Банк», ФОП ОСОБА_1 про розкриття
інформації, що містить банківську
таємницю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси
Івченко
В.Б.