Справа № 136/2702/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" грудня 2013 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні залу суду в м.
Липовець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 ДО ВЕРБІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ
ЛИПОВЕЦЬКОГО РАЙОНУ ВІННИЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом до відповідача,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3 . Після його смерті
залишилось майно, зокрема земельна
ділянка, на успадкування якої покійний
залишив заповіт на ім"я позивача,
вказавши у ньому, що заповідає
сертифікат на земельну частку (пай)
серії ВН №0254403. За життя СПАДКОДАВЕЦЬ
отримав Державний акт на вказану
земельну ділянку, а текст заповіту не
змінив. Позивач протягом шести місяців
з дня смерті спадкодавця спадщину
прийняв , подавши відповідну заяву до
державної нотаріальної контори. Однак
нотаріус відмовив у оформленні
спадщини, так як у заповіті вказаний
сертифікат, взамін якого був виданий
Державний акт, а зміни до заповіту не
внеслись.

В судове засідання позивач не
з»явився. Надав суду заяву, в якій позов
підтримав та просив розглянути справу
без його участі.

Відповідач, представник
Вербівської сільської ради
Липовецького району Вінницької
області , в судове засідання також не
з"явився. Надав суду заяву, в якій позов
визнав та просив розглянути справу
без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної
та спадкової справи, суд прийшов до
висновку про можливість задоволення
клопотання сторін і розгляд справи у
їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

В силу ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини, право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

03 лютого 2004 року, ОСОБА_3 склав
заповіт, який був посвідчений
секретарем Вербівської сільської ради
Липовецького району Вінницької
області 03.02.2004 року і зареєстрований в
реєстрі за№1, згідно з яким
спадкодавець належний йому
сертифікат серії ВН №0254403 заповідав
ОСОБА_1 ( а.с.5). Згідно з відміткою
Вербівської сільської ради, заповіт
заповідачем не змінено і не відмінено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 -
помер( свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 а.с.4).

Згідно з постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2013
року, винесеною державним нотаріусом
Липовецької державної нотаріальної
контори Вінницької області
позивачеві відмовлено у видачі на його
ім"я свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку, яка
залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3 , оскільки заповідач
заповідав земельну частку (пай), право
власності на яку підтверджується
сертифікатом. А вказаний
правовстановлюючий документ не був
наданий нотаріусу, в зв"язку з тим, що
взамін сертифікату був виданий
державний акт на землю.

Згідно з матеріалами спадкової
справи , позивач у відповідності до
ст.ст. 1269 та 1270 ЦК України, 15 лютого 2008
року подав до Липовецької державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
тобто, прийняв спадщину у
встановленому законом порядку.

Осіб, які мали б право та претендували
на обов»язкову частку, у відповідності
до ч.1 ст.1241 ЦК України , судом не
встановлено.

До складу спадкового майна,
зазначеного у заповіті, входить право
на земельну частку (пай) , що належало
спадкодавцю на підставі сертифікату
на право на земельну частку ( пай) серії
ВН №0254403.

Взамін сертифікату на право на
земельну частку ( пай) серії ВН №0254403 ,
зареєстрованого в Книзі реєстрації
сертифікатів за №103 від 06.06.1997 року ,
ОСОБА_3 було видано Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ВН №0053705 , на площу 4,1350 гектара,
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю 25.10.2004
року за №102. Грошова оцінка земельної
ділянки складає 67412,35 грн ( а.с.14).

Таким чином, позивач має право на
спадкування за заповітом на земельну
ділянку, право на успадкування якої
було посвідчено заповітом ОСОБА_3 ,
у відповідності до сертифіката на
право на земельну частку (пай) , взамін
якого був виданий Державний акт на
право власності на земельну ділянку.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд,
за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270 ,1296
1299 ЦК України, керуючись ст. 174, 209-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
заповітом, посвідченим секретарем
Вербівської сільської ради
Липовецького району Вінницької
області 03.02.2004 року і зареєстрованим в
реєстрі за№1, на ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ ,
кадастровий номер :03:000:0377, площею
4,1350 га, в межах згідно з планом,
розташовану на території Вербівської
сільської ради Липовецького району
Вінницької області, вартістю 67412,35 грн,
що залишилась після смерті ОСОБА_3 ,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ВН №053705 ,
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю 25.10.2004
року за №102, виданого взамін
сертифікату на право на земельну
частку ( пай) серії ВН № 0254403
зареєстрованого в Книзі реєстрації
сертифікатів за №103 від 06.06.1997 року .
Цільове призначення (використання )
земельної ділянки - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

На підставі ст.1299 Цивільного
кодексу України, право власності на
зазначене нерухоме майно підлягає
державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська