інстанції: Черняк В.В. Провадження №
22-ц/773/1971/13 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

за участю представника позивача
Плєханова О. М.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 жовтня 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось в суд із зазначеним позовом.
Вказувало на те, що 7 травня 2008 року між
банком і відповідачем ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір в сумі 2000
доларів США, із сплатою 20,4 % (відсотків)
річних, на строк дії отриманої
платіжної картки. Так як боржник ОСОБА_2
не виконує умови укладеного кредитного
договору, порушує строки погашення
кредиту, то позивач просив стягнути з
нього заборгованість в розмірі 41980 грн.
37 коп. та судові витрати в сумі 419 грн. 80
коп.

14 жовтня 2013 року заочним рішенням
Луцького міськрайонного суду позов
задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 5254
долари 11 центів США, що за офіційним
курсом НБУ складає 41980 грн. 37 коп. також
з ОСОБА_2 стягнуто 419 грн. 80 коп.
понесених судових витрат. Ухвалою
цього ж суду від 25 листопада 2013 року
залишено без задоволення заяву
відповідача ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення суду.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі відповідач просить його
скасувати як незаконне, прийняте без
повного з'ясування всіх обставин
справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що між позивачем і відповідачем
ОСОБА_2 було укладено картковий
кредитний договір, за яким існують
невиконані грошові зобов'язання
боржника, які підлягають виконанню
шляхом стягнення з відповідача в
користь кредитодавця - ПАТ КБ
«ПриватБанк» всієї суми
заборгованості за договором.

Такий висновок є правильним.

Встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 07 травня 2008 року
між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
на суму 2000 доларів США з терміном
погашення, що відповідає строку дії
платіжної картки зі сплатою річних
відсотків у розмірі 20,4 % (а. с. 7-12).

На 02.07.2013 року (час звернення до суду),
заборгованість за кредитним договором
не сплачена в сумі 5254 долари 11 центів
США, що за офіційним курсом на момент
звернення становить 41980 грн. 37 коп., яка
складається: з тіла кредиту в сумі 1995
доларів 25 центів США, відсотків за
користування кредитом в розмірі 2949
доларів 46 центів США, штрафу
(фіксованої частини відповідно до п. 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг) в розмірі 62 долари 58 центів США
та штрафу 247 доларів 22 центи США.

Факт отримання платіжної картки НОМЕР_1
відповідачем та рух на ній грошових
коштів підтверджується його підписом в
графі заяви на видачу картки «відмітки
банку» та роздруківкою операцій по
даній картці за період з 16.05.2008 року по
29.11.2013 року наданих позивачем на вимогу
апеляційного суду (а. с. 83 - 95).

Крім того встановлено, що оскільки
жодна із сторін не попереджала другу
сторону про припинення дії договору, як
це передбачено п. 9.12 Умов і правил
надання банківських послуг, які є
невід'ємною частиною укладеного між
ними кредитного договору, недійсність
договору судом не визнавалась, то даний
договір є діючим, а виконання його умов
є обов'язковим для сторін договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Отже враховуючи викладене і зазначені
норми права, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, давши вірну
правову оцінку обставинам справи та
наданим доказам, обґрунтовано
задовольнив позов, стягнув з
відповідача на користь банку всю суму
заборгованості за кредитним договором.

Доводи апелянта про те, що кредитний
договір, який є предметом спору, він не
укладав і жодних боргових зобов'язань
перед банком не має, всупереч вимогам ч.
3 ст. 10 ЦПК України ним не доведені та
повністю спростовуються вказаними
доказами дослідженими судом.

Також не заслуговує на увагу
покликання відповідача ОСОБА_2 в
апеляційному суді на необхідність
застосування строків позовної
давності у даній справі, оскільки
укладений між сторонами кредитний
договір не є договором споживчого
кредиту, а заява про застосування
строків позовної давності в суді
першої інстанції ним не подавалась.

Отже, судова колегія вважає, що рішення
суду першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що і є підставою
для відхилення апеляційної скарги та
залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити, заочне рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 14 жовтня 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді