№ 678/248/13-ц
№ 2-248/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
смт. Летичів

Летичівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря
Хмари Н.В.,

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача
ОСОБА_4, Шупрович О.С.,

представника органу опіки і піклування
Нагурного Є.О.,

прокурора
Христик Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Летичів
справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Грушковецької сільської ради
Летичівського району Хмельницької
області про визнання заповіту
недійсним, Летичівська районна
державна адміністрації Хмельницької
області як орган опіки та піклування,
прокуратура Летичівського району
Хмельницької області як орган, якому
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, усних пояснень
позивача, представника позивача в
судових засіданнях, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
її батько ОСОБА_8, після його смерті
відкрилась спадщина на житловий
будинок в с. Грушківці Летичівського
району Хмельницької області та 2
земельні ділянки, які розташовані на
території Грушковецької сільської
ради.

Після смерті батька, як спадкоємець
першої черги, звернулась в нотаріальну
контору для прийняття спадщини і
дізналась, що батько за життя в
Грушковецькій сільській раді 01.02.2011
року склав заповіт, яким заповів
належне майно на неповнолітнього внука
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є
відповідачі по справі.

Вважає, що батько не міг скласти
заповіт, оскільки тривалий час важко
хворів на психічну хворобу, в
Хмельницькій обласній психіатричній
лікарні №1 йому було встановлено
діагноз деменція складного ґенезу
(після травматична, дисциркуляторна),
тому в такому стані не розумів
значення своїх дій та не міг керувати
ними, у зв'язку з чим просить визнати
недійсним заповіт від 01.02.2011 року.

Відповідачі позовні вимоги не визнали,
вважають, що при складанні заповіту
ОСОБА_8 усвідомлював значення своїх
дій.

В названому судовому засіданні
представник позивача заявив
клопотання про призначення по справі
посмертної судово-психіатричної
експертизи з метою з'ясування чи
страждав ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент
складення заповіту від 01.02.2011 року
будь-яким психічним розладом чи
захворюванням та чи міг на час
складення заповіту правильно розуміти
та усвідомлювати значення своїх дій, їх
наслідки та керувати ними.

Відповідачі, прокурор заперечують
проти вказаного клопотання з тих
підстав, що про заповіт позивачу було
відомо заздалегідь до смерті ОСОБА_8,
проте жодних дій нею вчинено не було,
лише тепер вона звернулась до суду для
визнання заповіту недійсним. Вважають,
що підстав призначати експертизу
немає, оскільки ОСОБА_8 на час складення
заповіту розумів значення своїх дій,
його дієздатність було перевірено
секретарем сільської ради.

Представник органу опіки та піклування
при вирішенні питання про можливість
призначення експертизи покладається
на розсуд суду.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі суд вважає, що клопотання
підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту ст.ст. 143, 145 ЦПК
України для з'ясування обставин, що
мають значення для справи і потребують
спеціальних знань суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі; призначення
експертизи є обов'язковим за
клопотанням хоча б однієї із сторін,
якщо у справі необхідно встановити
психічний стан особи.

Так, відповідно до заповіту від 01.02.2011
року, посвідченого секретарем
Грушковецької сільської ради
Летичівського району Хмельницької
області Шупрович О.С., ОСОБА_8 на випадок
своєї смерті зробив заповітне
розпорядження згідно якого все своє
майно заповів ОСОБА_9 (а.с. 29).

Згідно листа Летичівської центральної
районної лікарні № 1176 від 02.10.2013 року
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходився на
обліку у психіатричному кабінеті з
01.03.2004 року після черепно-мозкової
травми у липні 2003 року з приводу
психічного захворювання (а.с. 73).

Відповідно до довідки Хмельницької
обласної психіатричної лікарні №1 від
17.09.2013 року №2815 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2
знаходився на лікуванні з 15.05.2012 року по
29.05.2012 року з діагнозом деменція
складного ґенезу (післятравматична,
дисциркуляторна) (а.с. 71).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_8
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 80 років в с.
Кривчик Дунаєвецького району
Хмельницької області, актовий запис №26
(а.с. 11).

Таким чином, сукупність названих
доказів свідчить про підставність
вимог представника позивача про
призначення посмертної судової
психіатричної експертизи для
з'ясування психічного стану ОСОБА_8 на
час складення заповіту.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 143, 144, 146, 202, 203 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити по справі посмертну судову
психіатричну експертизу щодо ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на вирішення
якої поставити питання:

- чи страждав ОСОБА_8 на момент
складання заповіту 01.02.2011 року
будь-яким психічним розладом чи
захворюванням?

- чи міг ОСОБА_8 на момент складання
заповіту 01.02.2011 року правильно розуміти
та усвідомлювати значення своїх дій, їх
наслідки та керувати ними?

Попередити експертів про кримінальну
відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК
України за завідомо неправдивий
висновок та за відмову без поважних
причин від виконання покладених на них
обов'язків.

Проведення експертизи доручити
експертам Хмельницької обласної
психіатричної лікарні №1 - с. Скаржинці
Ярмолинецького району Хмельницької
області.

У розпорядження експертів направити
матеріали цивільної справи з
додатками.

Зупинити провадження по справі на час
проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження
у справі може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Летичівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали.

Суддя
підпис Ходоровський І.Б.

Суддя Летичівського

районного суду
Ходоровський І.Б.