Центральний районний суд м.
Справа № 490/3418/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2013

Центральний районний суд міста
Миколаєва

У складі: головуючого - судді
Алєйнікова В.О.

при секретарі
Запалух А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Миколаєві
адміністративну справу за позовом

позивача
ОСОБА_1 ,

до

відповідача
ОСОБА_2 ,

суть позову
про позбавлення батьківських прав,
-

В С Т А Н О В И В
:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у
якому просила позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно її
/позивачки/ онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У позові, що був підтриманий під час
судового розгляду справи нею та її
представником позивачка зазначала, що
відповідач є батьком її онука ОСОБА_3,
проте з сином не проживає, вихованням
та утриманням сина не займається,
матеріальної допомоги у його вихованні
та утриманні не приймає, більше того,
грубо та неприязнено ставиться до сина.

Спираючись про таке, позивачка
наполягала на задоволенні позову.

При цьому позивачка фактично не
заперечувала того, що її онук бажає
спілкуватись з батьком, стверджуючи
при цьому, що намагання онука
відповідач відхиляє.

Позивачка також не заперечувала того
факту, що між нею та відповідачем
склались неприязне ні стосунки.

Відповідач під час судового розгляду
справи позов не визнавав, спираючись
про те, що бажає спілкуватись із сином
ОСОБА_4 та брати участь у його вихованні
та утриманні, проте позивачка у такому
чинить всілякі перешкоди.

Орган опіки та піклування
Миколаївської районної державної
адміністрації Миколаївської області
зазначав про недоцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав.

Представник цього органу зазначала, що
внаслідок проведеної органом роботи в
межах його компетенції обставини,
викладені відповідачем, а саме - факти
наявності між сторонами неприязне них
стосунків та факт перешкод з боку
позивачки в участі у вихованні та
утриманні сина - були підтверджені.

Під час виконання цим органом
покладених на його функцій сторонам
неодноразово пропонувалось дійти
згоди з питань виховання ОСОБА_3, але
такої згоди вони не дійшли.

Спираючись про таке, представник цього
органу просила суд у задоволенні
позову відмовити.

Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
вважав позов таким, що підлягає
задоволенню.

Представники цього органу зазначали,
що до органу опіки та піклування
Миколаївської міської ради звернулась
ОСОБА_1 із заявою про неналежне
виконання відповідачем своїх
батьківських обов'язків.

Під час з'ясування обставин справи в
цьому органі ОСОБА_2 від співпраці з цим
органом відмовлявся, ходом розгляду
питання про позбавлення його
батьківських прав у цьому органі
відмовлявся, що, на думку цього органу,
само по собі свідчить про те, що
відповідач ухиляється від виконання
батьківських обов'язків.

Спираючись про ці обставини,
представник цього органу наполягала на
задоволенні позову.

Після вислуховування сторін,
представників органів опіки та
піклування, неповнолітнього, свідків,
думки прокурора, яка вважала, що
заявлений позов підлягає задоволенню,
дослідження письмових доказів у справі
суд доходе такого.

Матеріалами справи встановлено, та
сторони не заперечують того, що ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками
є:

- батьком - ОСОБА_2 /відповідач у
справі/;

- матір`ю - ОСОБА_5

Як свідчить свідоцтво про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_1, 29 липня 2011 року шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був розірваний.

Матеріали справи також свідчать, та
сторони не заперечують того, що ані до 29
липня 2011 року, ані після розірвання
шлюбу та аж до ІНФОРМАЦІЯ_2 спору із
приводу виховання та утримання сина
ОСОБА_4 ані ОСОБА_6, ані ОСОБА_5 не
порушували, питання про неналежне
виконання відповідачем обов'язків
батька та про позбавлення відповідача
батьківських прав ОСОБА_5 не ставила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла /а.с. ______/

Відповідно до рішення № 9 від 27 липня 2012
року Комісії з питань захисту прав
дитини при Миколаївській
райдержадміністрації /а.с. _____/ після
смерті матері ОСОБА_3 був залишений
проживати з його бабусею ОСОБА_7
/позивачкою у справі/.

З пояснень самих сторін під час
судового розгляду справи, а також
свідчень свідків …… вбачається, що
після смерті ОСОБА_5 між сторонами у
справі склались вкрай неприязне ні
стосунки, через що вони не бажають за
взаємною згодою вирішувати питання
виховання та утримання
неповнолітнього.

При цьому ані сама позивачка, ані
свідки, про допит яких вона просила
/зокрема - свідок …./, не заперечують
того факту, що відповідач спілкується з
сином, вчиняє дії щодо його виховання
та утримання /зокрема - домовляється
про надання йому продуктів у магазині;
пропонує йому подарки, у тому числі - за
вчинення чи не вчинення певних дії /як
то - успішне закінчення шкоди тощо/.

Посилання ж позивачки фактично
стосуються того, що така участь, на її
думку, є недостатньою /як то - неучасть
відповідача у лікуванні сина/, або ж -
недоречною /як то - надання ОСОБА_3
дозволу на отримання в магазині
продуктів на власний розсуд;
невиконання відповідачем своїх
обіцянок щодо купівлі синові певних
подарунків тощо/

Сам неповнолітній під час судового
розгляду справи зазначав, що батько
спілкується із ним, але на цей час
образив його /ОСОБА_3/ тим, що не виконує
певних обіцянок щодо купівлі
привабливих для його /неповнолітнього/
речей /як то - велосипеда, іграшок тощо/.
Ці пояснення свідчать, принаймні, про
наявність емоційного зв'язку між
відповідачем та його сином, а за такого
- про те, що відповідач вживає заходи
для підтримання такого зв'язку, отже - у
певній мірі свої обов'язки виконує.

Між цим, відповідно до частини 1 статті
164 СК України особа може бути
позбавленою батьківських прав лише у
разі, якщо вона:

1) не забрала дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічним алкоголіком або
наркоманом;

5) вдається до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджена за вчинення
умисного кримінального
правопорушення щодо дитини.

Про наявність в цьому випадку обставин,
передбачених у пунктах 1; 3 - 6 частини 1
статті 164 СК України в цьому випадку
жодна з сторін не посилається.

Що ж стосується ухилення від виконання
відповідачем батьківських обов'язків,
то наведені вище обставини, зокрема,
встановлені судом факти спілкування
ОСОБА_2 із сином, його, хоча й
епізодичної, але все ж таки участі у
вихованні сина підстав для висновку
про те, що він вчинив правопорушення у
вигляді умисних дій щодо невиконання
ним свої обов'язків батька за умови,
якщо він міг вчинити такі дії, не дають.

Більше того, зі змісту:

- пояснень сторін, зокрема, про те,
що відповідач купував синові речі, які
позивачка не дозволяла носити через -
за її словами - відсутності
необхідності у такому та неналежність
цих речей,

- свідчень ОСОБА_8, яка зазначала
про те, що на думку ОСОБА_7, відповідач є
винним у смерті ОСОБА_5;

- свідчень ОСОБА_9, яка зазначала,
що не дозволила ОСОБА_2 спілкуватись з
сином, не зважаючи на бажання ОСОБА_3,
через те, що відпросила дитину в бабусі,
а бабуся дозволу на таке не надавала,

вбачається, що через неприязнені
стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втому
числі, й внаслідок умисних дій
позивачки, відповідач є позбавленим у
повній мірі займатись вихованням та
утримання сина, що само по собі
виключає можливість висновку про те, що
ОСОБА_2 умисно не виконує свої
батьківські обов'язки.

При цьому суд відзначає, що належних та
допустимих доказів щодо реальних
обставин, які підтверджують
обґрунтованість дій позивачки щодо
перешкоджання позивачеві у вихованні
сина на свій розсуд сторони суду не
надали.

Про недоцільність позбавлення
відповідачки батьківських прав, окрім
наведених вище доказів, свідчить також
висновок органу опіки та піклування
Миколаївської районної державної
адміністрації Миколаївської області.

Цей висновок суд вважає належним та
допустимим доказом, адже є складеним
компетентним органом та в межах його
компетенції. Більше того, цей висновок
є обґрунтованим, адже матеріали справи
свідчать, що він є складеним внаслідок
послідовної роботи цього органу з
питання опіки над неповнолітнім ОСОБА_3

Висновок органу опіки та піклування
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради же не може бути покладеним
у підґрунтя цього рішення, адже цей
орган не є компетентним давати
висновки щодо опіки та піклування над
дитиною, яка мешкає за межами міста
Миколаєва.

Посилання представника органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Миколаївської міської ради не можуть
бути покладеними у підґрунтя цього
рішення.

Так, вони ґрунтуються на небажанні
відповідача співпрацювати з цим
органом. Але таке небажання не є
протиправним. Адже, як зазначено вище,
цей орган не є компетентним щодо
поставленого питання.

Посилання позивачки про те, що
відповідач не надає достатньої
матеріальної допомоги на виховання
ОСОБА_3, то вони не свідчать про
наявність підстав для позбавлення
відповідача батьківських прав, але
можуть бути покладеними у підґрунтя
інших позовів, зокрема - про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
сина.

Посилання позивачки про обставини
отримання відповідачем пенсії ОСОБА_3
та її використання також не можуть бути
покладеними у підґрунтя цього рішення,
адже дії відповідача щодо використання
такої пенсії були вчинені ним на
виконання рішення органу опіки та
піклування Миколаївської районної
державної адміністрації Миколаївської
області.

Наведені обставини у своїй сукупності
свідчать про те, що підстави для
позбавлення відповідача батьківських
прав є відсутніми, через що у
задоволенні позову про таке слід
відмовити.

Керуючись ст.10, 174, 213-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про позбавлення батьківських прав -
відмовити .

Рішення може бути оскарженим до
Миколаївського апеляційного суду
через Центральний районний суд міста
Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ
=АЛЄЙНІКОВ В.О.=

Мотивоване рішення виготовлене30.09.2013