№ 271/4944/13-ц
№ 2/271/2157/13
26 листопада 2013 року
Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:
Головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
05 вересня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом, на
обґрунтування вимог зазначивши, що на
підставі договору купівлі-продажу від
16.02.2007 року та договору купівлі-продажу
від 05.05.2009 року вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Відповідач по справі
- ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком та є
зареєстрованим за вказаною адресою.
Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 20.10.2009 р.
шлюб між ними розірваний. З початку
жовтня 2009 року відповідач у вказаній
квартирі не мешкає, він забрав свої
речі та виїхав. Відповідно до ст. 72
Житлового кодексу України та ст. 405
Цивільного Кодексу України просила
визнати відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засідання
позовні вимоги підтримала, посилаючись
на обставини, викладені у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, судова повістка, що
направлялася для вручення відповідачу
у порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, була
повернута у зв'язку із неможливістю
вручення, про що свідчать відмітка
квартальної у розписці та акт від 25.11.2013
р.

У зв'язку з викладеним суд вирішує
справу на підставі наявних у ній даних
й доказів та ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивачки,
свідків, перевіривши матеріали справи
в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11
ЦПК України), суд встановив наступне.

На підставі договору купівлі-продажу
від 16.02.2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом Макіївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, договору
купівлі-продажу від 05.05.2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Макіївського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1 (а.с.7-12).

З домової книги квартири АДРЕСА_1
вбачається, що за вказаною адресою є
зареєстрованим ОСОБА_2, який є колишнім
чоловіком ОСОБА_1 (а.с. 13-16).

Згідно акту від 16.08.2013 року, виданої
квартальною ОСОБА_5, ОСОБА_2 з 2009 року у
вказаному будинку не мешкає (а.с. 17).

Допитана у судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_6 вказала, що вона є
сусідкою позивачки, підтримують з нею
дружні стосунки. ОСОБА_2 з 2009 року не
мешкає у спірній квартирі, його
особистих речей там не має, останній не
намагався в'їхати до квартири.

Допитаний у судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_7 вказав, що він є
батьком позивачки. ОСОБА_2 з 2009 року не
мешкає у спірній квартирі, але є там
зареєстрованим.

У відповідності до ст. 386 ЦК України
власник може звернутися до суду з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання порушення свого права
власності.

Оскільки позивачка є власницею
вищевказаної квартири, а згідно ст. 321 ч.
1 ЦК України, ніхто не може бути
обмежений в здійснені права власності,
то вона вправі вимагати усунення
перешкод в її праві власності шляхом
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені відповідно до положень
ст. 60 ЦПК України докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_2 понад встановлений законом
строк фактично не проживає в спірній
квартирі, даним житлом не цікавиться,
оплату комунальних послуг не здійснює.
Суду не надано доказів поважності
причин відсутності ОСОБА_2 у спірній
квартирі.

Крім того, суд вважає, що з боку
відповідача ОСОБА_2 має місце порушення
ст. 317 ЦК України, яке передбачає для
позивачки її право користування та
розпорядження своїм майном.

В зв'язку з викладеним, інтереси
позивачки підлягають судовому захисту
шляхом усунення перешкод в праві
власності, а позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Позивачка не ставить питання про
відшкодування судових витрат.

На підставі ст. ст. 317, 319, 321, 328, 386, 405 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212,
214-215, 226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Донецька, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: