Справа № 1418/1634/12
Провадж.№ 2/481/318/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2013 р. Новобузький
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді - Васильченко
Н.О.,

за участю секретаря - Кічігіна Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, про
звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі
свого представника за довіреністю
Журбенко М.В. звернувся до суду з
цивільним позовом до відповідача
ОСОБА_1 в якому просив в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №NKN1GI від 26.02.2008 року в
розмірі 144457 гривень 56 копійок звернути
стягнення на квартиру загальною площею
35.10 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач
аргументував тим, що 26.02.2008 року між ним
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір №NKN1GI на суму 75000 гривень
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 15% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 26.02.2015
року.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
не визнала позовних вимог позивача та
просила позов залишити без
задоволення.

Суд, вислухавши сторони у справі,
вивчивши позовну заяву та дослідивши
матеріали справи в їх сукупності,
дійшов наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що між
позивачем та відповідачкою 26.02.2008 року
було укладено кредитний договір
№NKN1GI на суму 75000 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 15,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 26.02.2015
року.

Відповідно до договору, погашення
заборгованості мало здійснюватися
щомісячно, а саме в період сплати
відповідач повинен був надавати банку
(позивачеві) грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
які складаються із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інших витрат згідно кредитного
договору.

Однак, у порушення умов кредитного
договору, відповідач свої зобов'язання
не виконував в повному обсязі, у зв'язку
з позивачем була нарахована
заборгованість по поверненню кредиту у
сумі 144457,56 грн., з яких:

1. заборгованість за кредитом -
55396.73 грн.;

2. заборгованість по процентам за
користування кредитом - 51984.79 грн.;

3. пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань - 23943.53 грн.

4. 500,00грн. - штраф (фіксована
частина);

5. 13132,50 грн. - штраф (процентна
складова).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, а
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Разом з тим, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№NKN1GI від 26.02.2008 року, сторони
26.02.2008 року уклали договір іпотеки
відповідно якого відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 35.10 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ст.12 ЗУ «Про іпотеку» у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

На ряду з вищевикладеним, відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні не
визнавала позовних вимог позивача та
пояснила, що дійсно має кредитну
заборгованість, проте вона почала
зростати у зв'язку з безпідставною
односторонньою зміною відсоткової
ставки банком. Також ОСОБА_1 вказувала
на те, що частинами сплачує суму
кредитної заборгованості про що має
письмові докази, які надасть суду лише
при розгляді справи апеляційним судом.

На пропозиції суду надати позивачем
розгорнутий (детальний) розрахунок
заборгованості відповідача ОСОБА_1, а
також довідки про останні внесені нею
платежі в рахунок погашення
заборгованості, були проігноровані, що
ставить під сумнів розмір кредитної
заборгованості відповідача і
співмірності суми заборгованості за
кредитом та вартості іпотечного майна,
що повинно враховуватись судом згідно
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2013 року (п.41).

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки сторона позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» в судовому засіданні
належним чином не довела обставин на
які вона посилалась (сума
заборгованості за кредитом), суд не
може задовольнити її позовних вимог,
так як право на житло та його
недоторканість є конституційно
захищеним і позбавити особу житла
можливо за рішенням суду лише у
виняткових випадках за умови повного,
об'єктивного та всебічного з'ясування
обставин даної справи, що неможливо
зробити за наявних у справі письмових
доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215-218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, про
звернення стягнення - відмовити.

Витрати понесені позивачем віднести на
його рахунок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області, відповідно
до ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко