Єдиний унікальний номер 205/8483/13-ц
№ 2/205/3846/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Приходченко О.С.

при секретарі
Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах своїх неповнолітніх дітей
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 8 жовтня 2013 року
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням.

Позивач у своєму позові посилалася на
те, що квартира АДРЕСА_1 належить
відповідачу на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 15 вересня 2003 року.
ОСОБА_1 заселилася у зазначену квартиру
у 1998 році після укладання шлюбу з
ОСОБА_4 Від шлюбу мають двох доньок:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. У квартирі зареєстровані
та проживають ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 23 березня 2011 року шлюб між
позивачем та відповідачем було
розірвано. Квартира АДРЕСА_1
складається з коридору - 4,8 кв. м.,
коридору - 1 кв. м., вбиральні - 0,8 кв. м.,
ванної - 3,7 кв. м., кухні - 6,8 кв. м., жилої
кімнати - 11,8 кв. м., жилої кімнати - 14,1 кв.
м., жилої кімнати - 13,5 кв. м. Після
розірвання шлюбу за домовленістю з
ОСОБА_4, позивач з доньками
користувалася жилими кімнатами - 13,5 кв.
м. та 14,1 кв. м., а відповідач займав
окрему ізольовану кімнату - 11,8 кв. м.,
кухня, коридор, вбиральня, ванна, комори
перебували у загальному користуванні.
На даний час відповідач чинить
перешкоди в користуванні виділеними
кімнатами позивачу та їх неповнолітнім
дітям, що супроводжується скандалами
та побиттям, також, ним було вселено в
квартиру сторонню людину, якій він
дозволяє користуватися всією
квартирою, та вимагає виселення
позивача з дітьми. Позивач у своєму
позові просила суд зобов'язати ОСОБА_4
не чинити перешкоди ОСОБА_1 та
неповнолітнім донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3
у вільному доступі та користуванні
житловими кімнатами 13,5 кв.м. та 14,1 кв. м.,
коридором - 4,8 кв. м., коридором - 1,0 кв. м.,
вбиральнею - 0,8 кв. м., ванною - 4,8 кв. м.,
кухнею - 6,8 кв. м., коморою - 0,3 кв. м.
Позивач у своїй заяві до суду просила
розгляд справи проводити за її
відсутності, позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у своїй заяві,
наданій на адресу суду, просив справу
розглядати за його відсутності, у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі, посилаючись на те, що
він ніяких перешкод у користуванні
житловим приміщення позивачу та дітям
не чинить, квартиранта ним було
запрошено за попередньою домовленістю
з позивачем з метою додаткового доходу.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані та добуті докази, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що право власності
на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в КП
«ДМБТІ» за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 15 вересня 2003 року (а.с. 5-7).

Відповідно до довідки № 5202 КП «ЖЕП № 34»
ДМР за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 8).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 23
березня 2011 року, про що було зроблено
відповідний актовий запис за № 74 (а.с.
14).

Від шлюбу вони мають неповнолітніх
доньок: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13).

На підставі звернення ОСОБА_1 висновком
Ленінського РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області від 21
вересня 2013 року встановлено, що з
ОСОБА_4 було проведено профілактичну
бесіду та винесено йому «офіційне
застереження» про неприпустимість у
подальшому протиправних дій по
відношенню до ОСОБА_1 і складено
адміністративний протокол № 701803 від 21
вересня 2013 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.).

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло.

На підставі ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

За згодою ОСОБА_4 - власника квартири
АДРЕСА_1 в квартирі було зареєстровано
ОСОБА_1 та його дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(а.с. 8), як членів його сім'ї.

Таким чином, хоча шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 було розірвано, а ОСОБА_4 є
власником квартири, на підставі
положень ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР позивач та
діти сторін не позбавляються права
користування жилим приміщенням, крім
того факт проживання та користування
квартирою позивачем та дітьми, ОСОБА_4,
як власником квартири, не
заперечується.

Всупереч зазначених норм
житлового законодавства ОСОБА_4, будучі
власником квартири, за місцем мешкання
вчиняв сварки з колишньою дружиною та
вселенням сторонньої людини
перешкоджає у вільному доступі та
користуванні квартирю ОСОБА_1 та
неповнолітнім дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За таких обставин, суд вважає
порушеними права позивача та
неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, як користувачів зазначеної
квартири.

Таким чином, ОСОБА_1 та дітям
сторін слід усунути перешкоди в
користуванні та вільному доступі до
квартири АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_4

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Позивачем при поданні позову було
сплачено судовий збір у розмірі 114 грн.
70 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4
ст. 9, ч. 2 ст. 64,ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР, ч.1 ст.
79, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у
вільному доступі та користуванні
квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та
непонолітнім дітям ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя