Справа №
УХВАЛА

іменем України

07 листопада 2013 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в
складі: головуючого – судді Тішко Д.А.,
при секретарі – Тихонюк В.В., за участю
заявника – ОСОБА_1, позивача – ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві

заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 21
травня 2013 року, що було постановлене по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про перегляд заочного
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21.05.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів. В обґрунтування заявлених
вимог, заявник посилався на те, що він
належним чином не повідомлявся про
судове засідання, а за такого не зміг
надати у судовому засіданні своїх
заперечень та відстояти свою правову
позицію. Разом з тим зазначав, що він
страждає на ряд хронічних захворювань
та взагалі має незадовільний стан
здоров’я, крім того, має скрутне
матеріальне становище в порівнянні з
позивачем, та на його утриманні
знаходиться хвора мати – жінка
похилого віку, яка постійно потребує
догляду та витрат на лікування.
Ґрунтуючись на викладеному, заявник
просив представлену заяву
задовольнити, заочне рішення
скасувати, а цивільну справу
призначити до розгляду в загальному
порядку.

В судове засідання сторони не
з’явилися, причини неявки суду не
повідомили.

За викладених обставин, відповідно до
вимог ст. 231 ЦПК України, суд вважає за
можливе розглянути зазначену заяву за
відсутності сторін.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

В лютому 2013 року позивач звернулась до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з позовною заявою до
відповідача, в якій просить стягнути з
останнього на її користь аліменти на
утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1/3 від
усіх видів його заробітку, щомісяця, до
настання повноліття дітей.

Справа була передана на розгляд судді
Тішка Д.А. та ухвалою останнього від
19.02.2013 року відкрито та призначено у
судове засідання на 19.04.2013 року на 14:00:00
годин, про що сторони були сповіщені
належним чином. (а.с.13-14).

У судове засідання 19.04.2013 року
відповідач, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, не з’явився, судове засідання
перенесено на 21.05.2013 року на 14:00:00 годин
про що відповідач був сповіщений
належним чином. (а.с.16)

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 21.05.2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 було
задоволено.

Згідно вимог ч. 1 ст. 232 ЦПК України,
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Однак, з огляду на представлену заяву
та, оцінюючи надані відповідачем
докази на предмет їх істотного
значення для правильного вирішення
справи, суд не погоджується із доводами
заявника. Так, враховуючи наявні в
матеріалах справи докази, відповідач
повідомлялися судом про час та дату
розгляду справи. Він не був позбавлений
права та можливості звернутись до суду
із запереченнями або із клопотанням чи
заявою стосовно відкладення розгляду
справи в порядку ст. 169 ЦПК України у
випадку неможливості явки до судового
засідання, в матеріалах справи
подібних заяв не виявлено.

Тому доводи заявника щодо поважності
причин неявки до судового засідання не
можуть бути розцінені судом в якості
підстави для скасування
постановленого судового рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення
заявник не наводить посилань на докази,
що спростовують висновки суду в
рішенні від 21.05.2013 р., а також впливають
на визначення в ньому розміру
аліментів. Доказів, що б підтверджували
необґрунтованість вимог позивача до
заяви не додано.

Згідно ст. 231 ч.3 п.1 ЦПК України, у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою залишити заяву без
задоволення.

Вивчивши матеріали справи у їх
сукупності, приймаючи до уваги
посилання, викладені у заяві ОСОБА_1,
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 208-210, 231, 232 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 21
травня 2013 року, що було постановлене по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів -
залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Д.А. Тішко