Справа № 764/7079/13-ц
Проевадження2-о/764/138/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Севастополя у складі

головуючого - судді Кукурекіна К.В.,

при секретарі - Яцук Є.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Севастополі цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа -
Севастопольська міська державна
адміністрація про встановлення факту
проживання однією родиною,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою
про встановлення факту її проживання
однією сім'єю з ОСОБА_2 з 2003 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, заповіту
не залишила. Встановлення вказаного
юридичного факту необхідне заявнику
для спадкування після смерті ОСОБА_2 У
заяві заявник посилається на те, що з 2003
року вона та ОСОБА_2 проживали однією
сім'єю, померла часто хворіла та
вимагала постійної сторонньої
допомоги, зазначає, що ОСОБА_2 вважала
заявника своєю дочкою, заявник після
смерті ОСОБА_2 взяла на себе усі витрати
по її похованню. Звернувшись до
нотаріальної контори за реалізацією
права на спадкування заявник отримала
роз'яснення від нотаріуса, що оскільки
вона не є рідною дочкою померлої, їй
потрібно звернутись до суду із заявою
про встановлення факту проживання
однією родиною для визначення кола
спадкоємців за законом.

В судовому засіданні заявник, його
представник вимоги заяви підтримали
повністю, просили її задовольнити.

Представник зацікавленої особи у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення заяви, посилався на її
необґрунтованість та недоведеність
обставин, викладених у неї.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
його представника, представника
зацікавленої особи, дослідивши
матеріали справи, наявні у справі
докази, приходить до висновку, що заява
не обґрунтована і не підлягає
задоволенню.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
дата видачі 02.04.2013 р., вбачається ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до наданих заявником
документів вона понесла витрати,
пов'язані з похованням ОСОБА_2 (а.с. 6-10).

З документів, які додані до листа
керівника Управління соціального
захисту населення Ленінської районної
державної адміністрації м. Севастополя
від 12.08.2013 р., № 3989, вбачається, що ОСОБА_2
проживала одна.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 256 ЦПК
України, крім передбачених частиною 1
цієї статті фактів, у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 1
своєї Постанови «Про судову практику у
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» від 31.03.1995
року № 5, звертає увагу судів на те, що
відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пункті 2 своєї постанови від
30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», якщо
виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 01.01.2004 року.

У пункті 21 Пленум Верховного Суду
України у Постанові від 30.05.2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка (чоловік),
які проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 вищевказаної
норми цивільного процесуального
закону, докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

В порушення зазначених вимог
процесуального законодавства,
заявником не надані до суду документи,
що підтверджують обставини, викладені
в заяві; докази, які б підтверджували
факти витрат по догляду, утриманню
ОСОБА_2, які б підтверджували факт
сумісного побуту з померлою та взагалі
спільного проживання - заявником до
суду не представлено.

Таким чином, вимоги заявника є
необґрунтованим, не підтвердженими
належними доказами та недоведеними, у
зв'язку з чим у задоволені заяви слід
відмовити.

Показання свідків та документи по
оплаті заявником поховання ОСОБА_2
зазначеного висновку суду не
спростовують.

На підставі ст.1264 ЦК України, керуючись
ст.ст.10,11,60,88,179,212-215,218,256 ЦПК України,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Севастополя,
шляхом подачі апеляційної скарги в
Ленінський районний суд м. Севастополя
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя - підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Ленінського районного

суду м. Севастополя
К.В. Кукурекін