Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/1835/13-ц

15.11.2013 Тальнівський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - судді Дьяченка Д.О.,

при секретарі - Табачківській М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Тальне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, посилаючись на те, що з 16.08.2008
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. За час перебування в
шлюбі ними було придбано майно, а саме
автомобіль марки ВАЗ 2107, 2005 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний
НОМЕР_3, тому позивачка просила суд
поділити між нею та відповідачем
спільне майно, а саме автомобіль марки
ВАЗ 2107, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2,
реєстраційний НОМЕР_3 у такий спосіб:

Зобов'язати ОСОБА_2, сплатити ОСОБА_1 60
відсотків вартості придбаного під час
шлюбу автомобіля марки ВАЗ 2107, 2005 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний
НОМЕР_3.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
надавши пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
заперечував щодо задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані по справі докази
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони по
справі перебували в зареєстрованому
шлюбі з 16.08.2008.

Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 30.10.2012 шлюб між
ними було розірвано.

Частиною 1 ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, ст. 368 ЦК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня
2007 року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СКУ).

Як встановлено дослідженими в справі
позивач не надав суду доказів, на
підставі яких суд встановив би
наявність обставин, що обґрунтовують
його позовні вимоги. Так, позивачем не
надано доказів придбання автомобіля
марки ВАЗ 2107, 2005 року випуску, кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3 за
спільні кошти та часу його придбання, у
зв'язку з чим суд вважає недоведеним
факт придбання автомобіля марки ВАЗ 2107,
2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2,
реєстраційний НОМЕР_3 в спільну сумісну
власність.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу реєстраційний №
НОМЕР_1 виданого Звенигородським МРЕВ
ДАІ РУ УМВС України автомобіля марки
ВАЗ 2107, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2,
вищевказаний автомобіль
зареєстрований на ОСОБА_3.

За змістом ст.ст.238,244,245ЦК України
довіреність не є правовим оформленням
переходу права власності на майно,
довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами, особа, яка видала довіреність,
може в будь-який час її скасувати,
припинення повноважень представника
відбувається внаслідок
одностороннього волевиявлення особи,
яку він представляв.

При оформленні довіреності перехід
права власності не відбувається,
оскільки повірений отримує лише
тимчасове право на здійснення від
імені й на користь іншої сторони
(власника майна) тих дій, які
передбачені довіреністю, в тому числі
продаж майна.

За таких обставин, суд вважає, що
позивач не надав суду належних та
допустимих доказів про набуття ним
права власності на спірний
автомобіль,а довіреність не являється
переходом права власності, тому
позовна вимога про визнання за ним
права власності на цей автомобіль не
може бути задоволена.

Суд, приймаючи до уваги вищевикладені
обставини та розглядаючи справу в
межах заявлених вимог, приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 60-62, 69,70, 72 СК України та
ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Тальнівський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий