УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №: 22-ц/191/1339/13Головуючий суду
першої інстанції:Трубніков Ю.Л.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Романова Л. В.

"21" жовтня 2013 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в м.Феодосія у складі:

головуючого-судді:Романової Л.В.,
суддів:Редько Г.В., Моісеєнко Т.І., при
секретарі:Кувшиновій А.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про розірвання шлюбу, за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
Ленінського районного суду Автономної
Республіки Крим від 22 серпня 2013 року
про повернення позовної заяви,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 22
серпня 2013 року позовну заяву ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про розірвання шлюбу повернуто
позивачеві у зв'язку з тим, що справа
подана в порушенням правил
підсудності.

Не погодившись з зазначеною ухвалою,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, ставить питання про її
скасування, та направлення справи до
суду першої інстанції для розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції невірно
застосував ч. 2 ст. 110 ЦПК України, де
зазначено, що за домовленістю подружжя
справа може розглядатися за
зареєстрованим місцем проживання або
перебування одного з них. Між сторонами
у даному спорі була досягнута
домовленість про подання позовної
заяви до Ленінського районного суду АР
Крим, а саме за зареєстрованим місцем
проживання позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Постановляючи ухвалу про повернення
позовної заяви ОСОБА_6, суд першої
інстанції виходив з положення ч. 2 ст. 110
ЦПК України, відповідно до якої позови
про розірвання шлюбу можуть
пред'являтися за зареєстрованим місцем
проживання (перебування) позивача, якщо
на його утриманні є малолітні або
неповнолітні діти або якщо він не може
за станом здоров'я чи з інших поважних
причин виїхати до місця проживання
відповідача. За домовленістю подружжя
справа може розглядатися за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування будь-кого з них.

За правилами п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України,
позовна заява повертається у разі, якщо
справа не підсудна цьому суду.

Згідно зі ст.115 ЦПК України, якщо суддя,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, який правомірно
дійшов висновку про повернення
позовної заяви, керуючись вказаними
положеннями закону та ч. 2 ст. 110 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, спільних дітей сторони не мають,
відповідачка зареєстрована в
Херсонській області, фактично проживає
в м. Сімферополь АР Крим. Позивач
зареєстрований в Ленінському районі АР
Крим, фактично проживає в м.
Сімферополь АРК.

Апелянтом до апеляційної скарги додано
заяву відповідачки від 06.09.2013 р., не
завірену належним чином, про її згоду
на розгляд справи у Ленінському
районному суді АРК та згоду з позовними
вимогами (а.с.12). Вказана заява колегією
суду не може бути прийнята як
підтвердження щодо домовленості
подружжя розглядати справу за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування будь-кого з них.

Також колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до ст. 106 Сімейного Кодексу
України подружжя, яке не має дітей, має
право подати до органу державної
реєстрації актів цивільного стану
заяву про розірвання шлюбу. Якщо один
із подружжя через поважну причину не
може особисто подати заяву про
розірвання шлюбу до органу державної
реєстрації актів цивільного стану,
таку заяву, нотаріально засвідчену або
прирівняну до неї, від його імені може
подати другий з подружжя.

Тобто, у разі відсутності спору між
подружжям, які дійшли згоди на
розірвання шлюбу, не маючи
неповнолітніх дітей, питання про
розірвання шлюбу вирішується в
адміністративному порядку - через
відповідний орган державної
реєстрації актів цивільного стану.

Отже, враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції та правові підстави
для скасування оскаржуваної ухвали
відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
312 ЦПК України апеляційний суд,
розглянувши скаргу на ухвалу суду,
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись
пунктом 1 частини 2 статті 307, статтями
303, 312-315 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у місті Феодосії, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 22
серпня 2013 року про повернення позовної
заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання
шлюбу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Судді:

Романова Л.В. Моісеєнко
Т.І. Редько Г.В.