Справа № 596/2512/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2013 р. Гусятинський
районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді
Козяр Л.В.

при секретарі
Стасюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Гусятин справу за
позовною заявою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк "Приват
Банк" звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
розмірі 12313,42 доларів США, що за курсом
7,99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 01.10.2013 року
складає 98384,25 гривень, посилаючись на
те, що 24.10.2007 року відповідно до
укладеного договору № VIW3AW00030419 він
отримав кредит в розмірі 6558, 87 доларів
США на термін до 23.10.2012 року. Відповідач
не надав своєчасно Банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
іншими витратами відповідно до умов
договору, що має відображення у
розрахунку заборгованості за
договором № VIW3AW00030419. Таким чином, у
порушення умов кредитного договору а
також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України,
відповідач зобов'язання за договором
не виконав. У зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором відповідач станом на 01.10.2013
року має заборгованість -12313,42 долари
США, яка складається з наступного: 5136,67
доларів США - заборгованість за
кредитом; 561,73 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 347,07 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 5651,80 - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором; а також штрафи відповідно
до договору: 31,29 доларів США - штраф
(фіксована частина); 584,86 доларів США -
штраф (процентна складова).

Представник позивача Шацька С.І. в
судовому засіданні, позовні вимоги
підтримала повністю та додатково
пояснила, що відповідно до п.4.4
кредитного договору нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п.п.4.1, 4.2, 4.3
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли це зобов'язання повинне було бути
виконане позичальником. Відповідно до
п. 4.5 кредитного договору термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки (пені, штрафів) за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років. П.7.1 кредитного
договору встановлено, що договір діє в
обсязі виданих позичальникові коштів
до повного виконання сторонами
зобов'язань за цим договором. Частиною
1 ст. 259 ЦК України передбачено, що
позовна давність встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі. Таким чином сторони у
письмовій формі домовилися про
збільшення строку позовної давності
стосовно виконання умов договору (п.4.5) -
а саме: 5 років, що не заборонено статтею
259 ЦК України. Згідно ст.. 626 ЦК України:
«Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків».
Відповідно до ст.. 627 ЦК України:
«Відповідно до ст.. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору». Згідно ст..
638 ЦК України: «Договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору».
Враховуючи вищевикладені норми,
сторони досягли згоди та уклали
кредитний договір, де встановили, що
позовна давність, встановлена законом,
збільшена за домовленістю сторін, а
відтак момент досягнення домовленості
вважається таким, що настав. Кредит в
розмірі 6558,87 доларів США відповідач
отримав, про що свідчить видатковий
касовий ордер № 1 від 24.10.2007 року на суму
6300.10 доларів СШ, меморіальний валютний
ордер № 71024В00ВХ від 24.10.2007 року на суму
189 доларів США, меморіальний валютний
ордер № 71024В00В7 від 24.10.2007 року на суму 64
доларів США, меморіальний валютний
ордер № 7124В000ВТ від 24.10.2007 року на суму
6,77 доларів США. Кредит відповідач
отримав для придбання автомашини , дав
в заставу. В процесі користування
відповідач автомобіль побив, його було
реалізовано і 06.04.2011 року кошти від
реалізації в розмірі 29685,71 грн.
зараховані ОСОБА_1 в рахунок погашення
заборгованості згідно меморіального
валютного ордера № ВО 406 SF DYG від06.04.2011
року. Банк списав відповідачу пені на
суму 1697,05 доларів США. Просить
задоволити позов.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3
в судовому засіданні пояснив, що на
сьогоднішній день відповідач
перебуває у важкому фінансовому стані.
Фінансова криза, яка вплинула на
нормальний розвиток малого бізнесу є
об'єктивною обставиною, яка призвела до
виникнення боргу. На дату підписання
кредитного договору курс долар був
нижчий по відношенню до гривні, а за
останні роки курс долара значно зріс.
Також негативно на діяльність бізнесу
вплинуло те, що ПАТ КБ «Приватбанк»
забрав автомобіль, який відповідач
використовував для заробітку з метою
погашення боргу перед позивачем.
Автомобіль знаходився в заставі. Інше
майно для покриття суми боргу за
кредитним договором у відповідача
відсутнє. Зараз ОСОБА_1 ніде не працює
та не зареєстрований в центрах
зайнятості України, ПФ України, органах
ДПІ. Відповідач не є платником податків
та зборів. Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 27 Постанови від 30.03.2012 року №5
„Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснив, що положення частини третьої
статті 551 ЦК України про зменшення
розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не
підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу. Зважаючи на
подане заперечення, просить суд по
справі 596/2512/13 - ц застосувати строк
позовної давності до вимог позивача
щодо стягнення з відповідача пені та
штрафу, зменшити розмір пені та штрафу.

Дослідивши та оцінивши здобуті в
судовому засіданні докази, суд
встановив обставини та визначив
відповідно до них наступні
правовідносини.

Відповідно до кредитного договору №
VIW3AW00030419 від 24.10.2007 року ОСОБА_1 отримав
кредит в розмірі 6558,87 доларів США на
термін до 23.10.2012 року.

Згідно розрахунку заборгованості
за договором № VIW3AW00030419 від 24.10.2007 року,
укладеного між ПриватБанком та
клієнтом - ОСОБА_1, станом на 01.10.2013 року
заборгованість всього по кредиту
становить 12313,42 доларів США, яка
складається з наступного: 5136,67 доларів
США - заборгованість за кредитом; 561,73
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
347,07 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 5651,80 -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до договору: 31,29
доларів США - штраф (фіксована частина);
584,86 доларів США - штраф (процентна
складова).

Відповідно до курсу іноземних
валют, встановлених Національним
банком України станом на 01.10.2013 року
офіційний курс 100 доларів США
еквівалентно 799.3000 грн.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитом.

Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, що слідує з статті 526 ЦК
України.

Позивач зобов'язання за даним
договором виконав у повному обсязі, а
саме надав відповідачу кредит у
розмірі, передбаченому умовами
кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, чим порушив взяті
на себе зобов'язання кредитним
договором.

Стаття 259 ЦК України передбачає, що
позовна давність, встановлена Законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається в
письмовій формі.

Сторони в письмовій формі домовилися
про збільшення строку позовної
давності стосовно умов договору - 5
років, що зазначено в п. 4.5 кредитного
договору. Термін позовної давності
поширюється по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки (пені,
штраф).

Ст. 551 ч.2 ЦК України передбачає, що
розмір неустойки, встановлений
Законом, може бути збільшений у
договорі.

Видами неустойки є штраф та пеня.

Стаття 611 ЦК України містить перелік
правових наслідків, які можуть
застосовуватись до порушника в
сукупності або окремо, залежно від
умов, передбачених договором або
законом.

Умовами кредитного договору
передбачено, що в випадку порушення
позичальником зобов'язання за
договором останній несе
відповідальність у вигляді штрафу та
пені.

Вивчивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що в даному
випадку має місце невиконання
відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань
щодо сплати заборгованості, яке слід
усунути шляхом стягнення з відповідача
в користь позивача суму заборгованості
за кредитом в розмірі 12313, 42 доларів
США, що еквівалентно 98384,25 гривень,
зокрема: 5136,67 доларів США -
заборгованість за кредитом; 561,73
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
347,07 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 5651,80 -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до договору: 31,29
доларів США - штраф (фіксована частина);
584,86 доларів США - штраф (процентна
складова).

Представник відповідача ОСОБА_3
просить застосувати строк позовної
давності до вимог позивача щодо
стягнення з відповідача пені та штрафу,
зменшити розмір пені та штрафу.

Суд вважає, що строк
позовної давності щодо вимог позивача
про стягнення з відповідача пені та
штрафу не пропущений, поскільки при
укладенні кредитного договору сторони
дійшли спільної згоди щодо збільшення
позовної давності тривалістю 5 років.
Це стосується до пені і штрафів, про що
свідчить п.4.5. кредитного договору.

Щодо вимог про зменшення розміру
пені та штрафу суд вважає, що вони не
підлягають до задоволення, поскільки
із розрахунку заборгованості за
кредитним договором вбачається, що
позичальник сам списав ОСОБА_1 пеню в
сумі 1697,05 доларів США. Це ж в судовому
засіданні пояснила і представник
позивача.

На підставі наведеного та
керуючись, ст. ст. 10, 57, 60, 209, 218 ЦПК
України, ст. ст. 526, 530, 551, 612, 625, 1054 ЦК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, рах. №
3111 МФО 305299, заборгованість за
кредитним договором в розмірі 12313, 42
(дванадцять тисяч триста тринадцять)
доларів США, що еквівалентно 98384
(дев'яносто вісім тисяч триста
вісімдесят чотири) гривні 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, рах. №
0001 МФО 305299, судовий збір у розмірі
983 (дев'ятсот вісімдесят три) гривні 84
копійки.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Гусятинський районний суд.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду
Л.В. Козяр