АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/3840/2013р.
Головуючий в І інстанції Булах
Доповідач - Радченко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 06 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Слюсаренко О.В.

при секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Фідокомбанк»
на рішення Суворовського районного
суду м.Херсона від 28 лютого 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на ту обставину, що вона
перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі з 20.11.2001 року. В
період шлюбу ними придбано майно, яке
складається із квартири АДРЕСА_1 та
побутової техніки. На час звернення до
суду шлюбні відносини між ними
фактично припинені, тому просила
виділити їй у власність ? частину
квартири в ідеальній частині та ?
частини рухомого майна в натурі.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 28 лютого 2013 року позов
задоволено повністю. Виділено ОСОБА_1 у
власність ? ідеальної частини квартири
АДРЕСА_1 та виділено в натурі ? частину
рухомого майна, а саме двоконтурний
котел та пральну машину. Виділено
ОСОБА_2 у власність ? ідеальної частини
квартири АДРЕСА_1 та виділено в натурі ?
частину рухомого майна, а саме
телевізор та кондиціонер.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Фідокомбанк» Руднєва О.О. просить про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
яким у позові відмовити. Апеляційну
скаргу обґрунтовує порушенням судом
норм матеріального та процесуального
права, неповним з'ясуванням обставин
справи. Посилається на те, що 02.08.2007 року
між ОСОБА_2 та ПАТ «ЕРСТЕ Банк» (після
зміни найменування ПАТ «Фідокомбанк»)
було укладено іпотечний договір,
предметом якого є спірна квартира
АДРЕСА_1. Договір іпотеки укладався в
забезпечення кредитного договору
укладеного між тими ж сторонами та був
укладений зі згоди дружини
іпотекодавця ОСОБА_4 Вважають, що
оскарженим рішенням суд порушив права
банка, як іпотекодержателя, оскільки
вони не можуть звернути стягнення на
все майно, що є предметом іпотеки, а
тільки на ? частини, що підтверджується
актом державного виконавця.

Письмові заперечення на адресу суду
апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
20.11.2001 року. В період шлюбу ними
придбано майно, яке складається із
квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3.ст. 61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Отже, за загальним
правилом майно, придбане подружжям в
кредит, є спільною сумісною власністю
чоловіка і дружини.

Згідно зі ст. 65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї створює обов'язки для
другого подружжя, якщо майно, одержане
за договором, використане в інтересах
сім'ї. Зазначені норми встановлюють, що
дружина та чоловік, незалежно від
припинення шлюбу мають рівні права і
обов'язки щодо спільно нажитого майна,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов'язань за кредитом.

Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановити обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело та час його
придбання. При поділі майна також
враховуються борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

02 серпня 2007 року між ПАТ «ЕРСТЕ Банк»
(після зміни найменування ПАТ
«Фідокомбанк») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, за яким останній
отримав кредитні кошти в сумі 55 тис.
доларів США (а.с.76).

На забезпечення повернення кредитних
коштів між Банком та ОСОБА_2, укладено
іпотечний договір від 02.08.2007 року,
відповідно до якого останнім передано
іпотекодержателю нерухоме майно, а
саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с.71). Іпотечний
договір укладено з письмової згоди
дружини іпотекодавця ОСОБА_1 (а.с.75).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
дружини та чоловіка є рівними. Колегія
суддів відхиляє доводи апеляції про те,
що іпотекодавець ОСОБА_2 не має права
розпоряджатися квартирою без згоди
іпотекодержателя до закінчення
терміну дії іпотеки і що в судовому
порядку неможливо поділити спільне
майно подружжя шляхом визнання права
власності на нього, оскільки право
володіння та користування майном не
заборонено, а поділ майна подружжя не є
розпорядженням ним. Іпотека, це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні та користуванні
іпотекодавця. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта про незаконність
рішення суду, оскільки вони не
спростовують мотивованих висновків
суду та не підтверджені належними
доказами.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Фідокомбанк»
відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 28 лютого 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: