Справа № 541/958/13-ц
Провадження № 4-с/541/10/2013
У Х В А Л А

17 квітня 2013 року
м.
Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області

в складі : головуючого - судді
Городівського О.А.,

при секретарі
Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Миргороді
скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця ВДВС
Миргородського МУЮ Мочаліної Ольги
Віталіївни при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2-337/2007 про
стягнення на користь ОСОБА_1 грошових
коштів з ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського
міськрайонного суду із скаргою на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції при
виконанні виконавчого листа
Миргородського міськрайонного суду №
2-337 від 18.12.2007 року про стягнення з
боржника ОСОБА_3 66113 грн. в рахунок
відшкодування шкоди, завданої
злочином. У скарзі він виклав прохання
визнати бездіяльність державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції
Мочаліної О.В. та зобов'язати її
виконати рішення суду, вживши для цього
всі можливі та необхідні заходи, що
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» та
систематично повідомляти ОСОБА_1 про
вжиті заходи. Заявник у скарзі
посилався на те, що органом, дії якого
оскаржуються, при проведенні
виконавчих дій по виконанню
зазначеного виконавчого листа
порушено вимоги ст.ст. 11, 30, 32, 52, 63 Закону
України «Про виконавче провадження»,
чим допущено бездіяльність, внаслідок
якої рішення суду не виконується майже
п'ять років, чим порушуються його права
стягувача.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
скаргу підтримав, із зазначених у
скарзі підстав просив її задовольнити.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції
державний виконавець Мочаліна О.В., що
діє на підставі довіреності,
заперечувала проти задоволення скарги
посилаючись на те, що було вжито всіх
необхідних, передбачених чинним
законодавством заходів щодо виконання
виконавчого листа № 2-337 від 18.12.2007 року.
Пояснила, що боржником перераховуються
не регулярно певні суми коштів на
рахунок ВДВС на виконання виконавчого
листа, які державний виконавець
перераховує стягувачу. Крім 1/2 частини
автомобіля іншого майна, на яке можливо
звернути стягнення, у боржника немає. З
вказаних підстав просила суд в
задоволенні скарги відмовити.

Суд, заслухавши пояснення заявника та
представника ВДВС Миргородського МРУЮ,
вивчивши матеріали, додані до скарги та
матеріали виконавчого провадження
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 30 листопада 2007
року у справі № 2-337, 2007 року з ОСОБА_3
стягнуто на користь ОСОБА_1 66113 грн. у
рахунок відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної злочином
(ДТП).

З 09.01.2008 р. в провадженні Відділу
державної виконавчої служби
Миргородського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-337 від 18.12.2007 р. про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
66113 грн..

Згідно ч.2 ст.30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Будь-яких із вказаних дій
державним виконавцем не проводилось,
таким чином, виконавче провадження
триває вже 5 років тобто державними
виконавцями без поважних причин майже
в десятеро перевищено строк здійснення
виконавчого провадження, встановлений
ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче
провадження», чим порушено права
стягувача, ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.1 ст. 32 зазначеного Закону
одним із заходів примусового виконання
рішень є звернення стягнення на кошти
та інше майно (майнові права) боржника,
у тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.52 цього Закону
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Державним виконавцем було описане та
арештоване майно боржника: 1/2
автомобіля державний номерний знак
НОМЕР_1, однак до даного часу не вжито
всіх можливих заходів для звернення
стягнення на дане майно боржника. При
цьому суд не вбачає перешкод для його
реалізації, оскільки відповідно до ч.2
ст.366 ЦК України у разі неможливості
виділу в натурі частки із спільного
майна або заперечення інших
співвласників проти такого виділу
кредитор має право вимагати продажу
боржником своєї частки у праві
спільної часткової власності з
направленням суми виторгу на погашення
боргу. У разі відмови боржника від
продажу своєї частки у праві спільної
часткової власності або відмови інших
співвласників від придбання частки
боржника кредитор має право вимагати
продажу цієї частки з публічних торгів
або переведення на нього прав та
обов'язків співвласника-боржника, з
проведенням відповідного перерахунку.

В ході вивчення виконавчого
провадження судом з'ясовано, що
державні виконавця здійснили лише
формальні дії : провели вихід за місцем
проживання боржника склавши акт про
відсутність майна в боржника та
направили запити про виявлення іншого
майна. Хоча стягував неодноразово
повідомляв виконавчу службу, що
боржник як найманий працівник щодня
здійснює торгівлю на Миргородську
ранку і отримує заробітну плату.

Незважаючи на обізнаність державного
виконавця, про те, що боржник працює та
отримує дохід, жодних заходів не
вживаються, а вносяться періодично
формальні постанови про повернення
виконавчого документа стягувану з
підстав того, що вжитими заходами
встановлено відсутність майна та
коштів боржника на які можливо
звернути стягнення. Поряд з тим,
боржник періодично перераховує на
рахунок виконавчої служби кошти по 100
грн. тому його борг на даний час
становить 58033 грн.

Відповідно до ст. 124 ч. 5 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України,
а невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Згідно матеріалів виконавчого
провадження ВДВС Миргородського МРУЮ
на виконання виконавчого листа № 2-337
від 18.12.2007 р. всього перераховано
стягувачу 8079,88 грн., отже відповідне
рішення суду так і залишається
невиконаним.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відділом державної
виконавчої служби в порушення ст. ст. 11,
30 Закону України «Про виконавче
провадження» не вчинено неупереджено,
своєчасно та повно заходи примусового
виконання рішення про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів в
рахунок відшкодування шкоди. Така
бездіяльність є неправомірною, а
скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та
підлягає задоволенню в частині
визнання бездіяльності державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом,
тому викладення даних обов'язків
державного виконавця в ухвалі суду не
являється доцільним, так як вчиняти
дані дії державний виконавець
зобов'язаний законом.

Керуючись Розділом 7 ЦПК України та ст.
11,18 Закону України „Про виконавче
провадження" ,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати бездіяльність державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції
Мочаліної Ольги Віталіївни в ході
примусового виконання виконавчого
листа № 2-337 від 18.12.2007 року про
стягнення на користь ОСОБА_1 грошових
коштів з ОСОБА_3.

Зобов'язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Миргородського міськрайонного
управління юстиції Мочаліну Ольгу
Віталіївну та вжити всіх необхідних
заходів, відповідно до вимог чинного
законодавства України з метою
своєчасного повного виконання
зобов'язання по виконавчому листу №
2-337 від 18.12.2007 року щодо стягнення на
користь ОСОБА_1 грошових коштів з
ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Миргородський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали, а особами, які брали участь в
розгляді справи, але не були присутні
при проголошенні ухвали - в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали..

Суддя: О. А. Городівський