Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/2596/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Гукової О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 26 вересня 2013 року по
цивільній справи за позовом органу
опіки та піклування
Новоград-Волинської районної
державної адміністрації до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів,-

встановила:

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 26 вересня 2013 року
задоволено повністю позов органу опіки
та піклування Новоград-Волинської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2
щодо її неповнолітніх дітей : ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3
щодо його неповнолітніх дітей : ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Неповнолітніх дітей : ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 передано на опікування органу
опіки та піклування
Новоград-Волинської районної
державної адміністрації, а
неповнолітнього ОСОБА_7 залишено на
повному державному утриманні в
обласному спеціалізованому будинку
дитини Житомирської обласної ради.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей по 100
грн., на кожну дитину, починаючи з 5.06.2013
року до повноліття дітей,
перераховуючи кошти на особистий
рахунок дітей.

Стягнуто з відповідачів в рівних
частках в дохід держави судовий збір по
114,7 грн..

В обгрунтуванні рішення суд посилався
на свідоме ухилення відповідачами від
виконання своїх батьківських
обов'язків, відсутність з їх боку
батьківської турботи та піклування,
інтересу до життя, здоров'я дітей,
ухилення від матеріального
забезпечення дітей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права та неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Апелянти вважають, що судом першої
інстанції не наведено достатніх
доказів про те, що вони неналежно
піклуються про своїх дітей, а також не
враховано думки дітей про те, що вони
бажають проживати разом з батьками.
Доводи щодо стягнення аліментів не
зазначені.

Представник органу опіки та піклування
заперечує у задоволенні апеляційної
скарги і пояснила, що навіть після
судового рішення відповідачі не
змінили свого ставлення до
батьківських обов'язків, про що
свідчать листи відповідних органів.

Прокурор заперечує у задоволенні
скарги.

Розглянувши справу в межах визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачі є
батьками малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, а ОСОБА_2 являється також і
матір'ю малолітньої ОСОБА_4.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 1.02.2013 року органу опіки та
піклування було відмолено у
задоволенні позову про позбавлення
батьківських прав та попереджено
останніх про необхідність змінити
ставлення до виховання малолітніх
дітей (а.с.26-28).

Після проголошення зазначеного
рішення відповідачі свого ставлення до
батьківських обов'язків не змінили,
продовжують свідомо ухилятися від їх
виконання, за що ОСОБА_2 неодноразово
притягувалася до адміністративної
відповідальності на підставі ст.184
КУпАП (а.с.70, 71).

У своєму висновку від 31.05.2013 року орган
опіки та піклування зазначив, що
відповідачі не піклуються про фізичний
та духовний розвиток своїх дітей, не
забезпечують необхідного харчування,
медичного догляду, підготовку до
самостійного життя, що негативно
впливає на їх фізичний розвиток, як
складову виховання, а тому вважають за
доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3
батьківських прав (а.с.31-34).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечення здобуття дитиною повної
загальної освіти, готувати її до
самостійного життя.

Підставою для позбавлення матері,
батька батьківських прав є ухилення
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК
України).

Пленум Верховного Суду України в
постанові № 3 від 30 березня 2007 року
„Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що розглядаючи справи даної
категорії, судам слід мати на увазі, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
вирішується лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи та характеру ставлення
батьків до дітей. Ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

В апеляційній скарзі відповідачі
зауважують на тому, що дітей вони
доглядають, спиртними напоями не
зловживають, однак будь яких доказів на
спростування доводів, викладених у
висновку органу опіки та піклування не
надали.

Навпаки, як вбачається із матеріалів
справи, під час розгляду справи
проводилися додаткові перевірки щодо
умов проживання дітей.

Висновки органу опіки та піклування
підтверджуються актами обстеження
матеріально-побутових умов
відповідачів (а.с.16, 17, 92, 93, 94),
характеристиками (а.с.20, 21, 88, 89),
висновками центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді від 28.05.2013 року
(а.с.49) та Новоград-Волинського МВ УМВС
України в Житомирській області від
16.05.2013 року (а.с.87), довідками навчальних
закладів (а.с.15, 23), з яких вбачається, що
відповідачі не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дітей, не
цікавляться станом сина ОСОБА_7 з січня
2012 року, що негативно впливає на їх
фізичний розвиток як складову
виховання.

Суд прийшов правильного висновку про
ухилення відповідачів від виховання
дітей за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Згідно із ч.2 ст.166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Способи виконання обов'язку утримання
дитини визначені статтею 181 СК
України,за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Задовольняючи позов про стягнення
аліментів в сумі 100 грн. на кожну дитину,
суд врахував матеріальний стан
відповідачів та відсутність у них
постійного заробітку.

Суд повно, всебічно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, правильно
встановив правовідносини, що склалися
між сторонами, та зібраним у справі
доказам дав належну оцінку. Будь-яких
процесуальних порушень чи порушень
норм матеріального права, які б давали
підстави для переоцінки доказів,
апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Оскаржуване рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 26 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
в касаційному порядку безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: