Справа № 525/1535/13-ц
Провадження № 2/525/413/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2013 року
сел.
Велика Багачка

Великобагачанський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Хоролець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Велика
Багачка Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Білоцерківської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області, треті особи
відділ Держземагенства у
Великобагачанському районі, приватний
нотаріус Великобагачанського
районного нотаріального округу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 17.08.2011
року його батько ОСОБА_5 склав у
Білоцерківській сільській раді
Великобагачанського району заповіт,
відповідно якого все майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалося і яке
буде належати йому на день смерті і на
що він за законом матиме право, він
заповів онукам (донькам позивача
ОСОБА_1) - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних
частках. Відповідно до Державного акту
на право приватної власності на землю
ІІІ-ПЛ №011997, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №221 від
14.02.2000 року, ОСОБА_5 належать земельні
ділянки для обслуговування житлового
будинку та для ведення особистого
підсобного господарства загальною
площею 0,60 га. Земельна ділянка площею
0,2311 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
знаходиться в АДРЕСА_1; земельна
ділянка площею 0,1893 га для ведення
особистого селянського господарства
розташована в АДРЕСА_1-а, а земельна
ділянка площею 0,1817 для ведення
особистого селянського господарства
розташована в АДРЕСА_2.

Крім цього, як вказує позивача, ОСОБА_5
заповів онукам ОСОБА_3 та ОСОБА_4
належну йому на праві приватної
власності земельні ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивача
ОСОБА_5 помер, останнім постійним
місцем проживання батька було с.
Дзюбівщина Великобагачанського району
Полтавської області. Спадкову справу
(№ витягу 33220386) було відкрито у
приватного нотаріуса
Великобагачанського районного
нотаріального округу ОСОБА_2
Спадкоємці за заповітом ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відмовилися від прийняття
спадщини на користь позивача-їх батька
ОСОБА_1, про що подали відповідні заяви
приватному нотаріусу.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що 16.10.2013 року
він звернувся до приватного нотаріуса
Великобагачанського районного
нотаріального округу з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину:
на земельні ділянки загальною площею
0,60 га, які належали відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю ІІІ-ПЛ №011997,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №221 від 14.02.2000
року його померлому батькові ОСОБА_5,
однак приватний нотаріус ОСОБА_2
відмовила йому у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
вищевказане спадкове майно після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька
ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю витягу з
Державного земельного кадастру та
витягу про обмеження та обтяження
даних земельних ділянок. Також,
державний кадастровий реєстратор
Держземагенства у Великобагачанському
районі Левчук С.В. повідомив, що
вищевказаним земельним ділянкам
кадастрові номери не присвоювались і
вони не зареєстровані в Національній
кадастровій системі, а також у зв'язку
зі смертю власника зареєструвати дані
земельні ділянки та присвоїти їм
кадастрові номера не представляється
можливим.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив суд в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька
ОСОБА_5 визнати за ним, ОСОБА_1 право
власності на земельні ділянки
загальною площею 0,60 га, в тому числі:
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,2311 га в АДРЕСА_1; земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,1893 га в АДРЕСА_4;
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,1817 га в АДРЕСА_2, які згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю ІІІ-ПЛ №011997,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №221 від 14.02.2000
року належали померлому ОСОБА_5 (а.с.2-4).

В судове засідання позивач ОСОБА_1
подав заяву про підтримання позовних
вимог в повному обсязі та розгляд
справи на підставі письмових доказів
по справі і просив заявлені позовні
вимоги задовольнити (а.с.50). Представник
відповідача Білоцерківської сільської
ради Великобагачанського району
Полтавської області в судове засідання
не з'явився, від сільської ради
надійшла заява про визнання позову в
повному обсязі та про розгляд справи у
відсутність представника селищної
ради (а.с.42). Від третіх осіб у справі
надійшли письмові заяви про не
заперечення щодо задоволення позову
ОСОБА_1 та про розгляд справи у їх
відсутність (а.с.а.с.43-44,45-46,49).

Суд вирішив за можливе розглянути
справу в судовому засіданні 09.12.2013 року
у відсутність сторін, на підставі
наявних у справі доказів, з урахуванням
норм ст.197 ЦПК України та Рішення
Конституційного Суду України №16-рп/2011
від 08.12.2011 року (справа про фіксування
судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши
матеріали справи і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської
ради Великобагачанського району
Полтавської області, треті особи
відділ Держземагенства у
Великобагачанському районі
Полтавської області, приватний
нотаріус Великобагачанського
районного нотаріального округу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права
власності на земельні ділянки підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи (причини пропуску
строку позовної давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що батько
позивача у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_5,
останнім постійним місцем проживання
якого було с. Дзюбівщина
Великобагачанського району
Полтавської області помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що виконавчим комітетом
Білоцерківської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області видано свідоцтво
про смерть (а.с.5).

На ім'я ОСОБА_5 видано Державний акт на
право приватної власності на землю
ІІІ-ПЛ №011997, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №221 від
14.02.2000 року, згідно якого останній є
власником земельної ділянки площею 0,60
га, в т.ч. земельна ділянка площею 0,2311 га
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд знаходиться в
АДРЕСА_1; земельна ділянка площею 0,1893 га
для ведення особистого селянського
господарства розташована в АДРЕСА_4, а
земельна ділянка площею 0,1817 для
ведення особистого селянського
господарства розташована в АДРЕСА_2
(а.с.8). При цьому, в даному державному
акті не вказаний кадастровий номер
земельної ділянки.

Згідно заповіту, посвідченого
секретарем Білоцерківської сільської
ради Великобагачанського району
Дубиною Т.А., реєстровий № 134, ОСОБА_5 все
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалося і яке буде належати йому
на день смерті і на що він за законом
матиме право, він заповів онукам
(донькам позивача ОСОБА_1) - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в рівних частках (а.с.7).

З довідки, виданої виконавчим
комітетом Білоцерківської сільської
ради Великобагачанського району
Полтавської області №931 від 16.10.2013 року
вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті
(ІНФОРМАЦІЯ_1 року) проживав разом з
дружиною ОСОБА_6 і був зареєстрований
по АДРЕСА_3 (а.с.12).

Згідно повідомлень виконавчого
комітету Білоцерківської сільської
ради Великобагачанського району від
16.10.2013 року та від 05.11.2013 року, за ОСОБА_5
значиться: земельна ділянка площею 0,2311
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1; земельна
ділянка площею 0,1893 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_4; земельна ділянка площею 0,1817
га для ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_2 (а.с.а.с.13-15).

Державний кадастровий реєстратор
Левчук С.В. 16.10.2013 року листом №01-05-33/843
відмовив у наданні нотаріусу витягу з
Державного земельного кадастру,
оскільки земельна ділянка площею 0,60 га
згідно Державного акту на право
приватної власності на землю ІІІ-ПЛ
№011997, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №221 від 14.02.2000
року не внесена до Державного
земельного кадастру кадастровий номер
даній земельній ділянці не
присвоювався (а.с.10), тому, приватний
нотаріус не може видати спадкоємцю за
законом померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_1
свідоцтво про право на спадщину на
спадкову земельну ділянку, оскільки
земельна ділянка не внесена до
державного земельного кадастру (а.с.10).

Приватний нотаріус
Великобагачанського районного
нотаріального округу ОСОБА_2
постановою від 16.10.2013 року відмовила
спадкоємцю за законом померлого ОСОБА_5
- ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку площею 0,60
га, у зв'язку з відсутністю витягів з
Державного земельного кадастру, а
також витяг про обмеження та обтяження
даних земельних ділянок (а.с.11).

З повідомлення приватного
нотаріуса Великобагачанського
районного нотаріального округу
Полтавської області ОСОБА_2 №1101/01-16 від
05.12.2013 року, Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру та копії матеріалів
спадкової справи вбачається, що після
померлого ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, останнє місце
проживання якого було с. Дзюбівщина
Великобагачанського району
Полтавської області, надійшла заява
про відмову від прийняття спадщини від
імені спадкоємця по заповіту ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, а також заява про відмову від
прийняття спадщини від імені дружини
померлого ОСОБА_6 та надійшла заява про
прийняття спадщини від імені
спадкоємця першої черги згідно ст.1261 ЦК
України ОСОБА_1; інших заяв про
прийняття спадщини, відмову від
прийняття спадщини не надходило, та
відсутні претензії кредиторів
(а.с.а.с.34-38). Також вбачається, що
спадкоємцем першої черги за
законом-син померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_1
отримав свідоцтва про право на
спадщину за законом (на приватизовані
земельні ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського
виробництва-а.с.а.с.39-41). Тобто, після
відмови спадкоємців за заповітом
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від прийняття
спадщини за законом, а також відмови
дружини померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 від
прийняття спадщини як спадкоємиці за
законом першої черги, спадщину після
смерті батька ОСОБА_5 за законом
прийняв син померлого - ОСОБА_1

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися на момент його смерті.

Отже, з досліджених матеріалів
справи, виходячи з положень ст.ст.1216-1218
ЦК України вбачається, що спадкоємець
за законом померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_1,
який у встановленому порядку за
законом як спадкоємець першої черги (з
урахуванням відмови ОСОБА_6, а також
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від прийняття
спадщини) прийняв спадщину після
смерті батька ОСОБА_5, але у зв'язку з
відсутністю витягів з Державного
земельного кадастру та витягу про
обмеження та обтяження вказаної
земельної ділянки, не може в даний час
отримати свідоцтво про право на
спадщину (земельну ділянку площею 0,60
га), яка належала померлому ОСОБА_5
згідно виданого Державного акту на
право приватної власності на вказану
земельну ділянку серія ІІІ-ПЛ №011997,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №221 від 14.02.2000
року. Також, у зв'язку зі смертю ОСОБА_5
можливість внести земельну ділянку до
земельного кадастру втрачена, що
випливає зі змісту ст.24 Закону України
«Про Державний земельний кадастр».
Діюче законодавство передбачає
державну реєстрацію земельних ділянок
та речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень лише за заявами осіб, що вже
набули вказані права (право набувачів)
чи за заявами уповноважених ними
представників, а не за заявами
спадкоємців чи інших осіб, які лише
претендують на здобуття вказаних прав.
Статтею 125 ЗК України (в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що право
власності на земельну ділянку, а також
право користування та право оренди
земельних ділянок виникає з моменту
державної реєстрації цих прав.

Проаналізувавши відповідне
законодавство, що регулює сферу
суспільних відносин в частині виниклих
спірних правовідносин, з урахуванням
наявних доказів по справі, суд
приходить до висновку, що є передбачені
законом підстави для визнання за
позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування
як спадкоємцем за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
право власності на земельні ділянки
загальною площею 0,60 га, в тому числі:
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,2311 га в АДРЕСА_1; земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,1893 га в АДРЕСА_4;
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,1817 га в АДРЕСА_2, які згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю ІІІ-ПЛ №011997,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №221 від 14.02.2000
року належали померлому ОСОБА_5

У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК
України, відповідач може визнати позов
протягом усього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
визнання позову відповідачем
викладено в адресованих суду письмових
заявах, ці заяви приєднуються до
справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності передбачених законом
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Крім цього,
аналізуючи безпосередньо визнання
відповідачем позовних вимог ОСОБА_5 з
позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд,
виходячи з меж та суті заявлених
позовних вимог та правовідносин, що
виникли між сторонами, з урахуванням
досліджених матеріалів справи, приймає
визнання відповідачем Білоцерківською
сільською радою Великобагачанського
району Полтавської області позову
ОСОБА_1, оскільки це не суперечить
закону і не порушує права, свободи та
інтереси інших осіб.

Таким чином, з урахуванням
встановлених судом обставин справи та
доказів, що подані на підтвердження
позовних вимог, є підстави для
задоволення позову ОСОБА_1 до
Білоцерківської сільської ради
Великобагачанського району
Полтавської області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом в
повному обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 15,186,1216-1218 ЦК України,
ст.ст.3,10,11,60,174,179,197,212-215 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Білоцерківської
сільської ради Великобагачанського
району Полтавської області, треті
особи відділ Держземагенства у
Великобагачанському районі
Полтавської області, приватний
нотаріус Великобагачанського
районного нотаріального округу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування задовольнити.

В порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5,
визнати за позивачем ОСОБА_1 право
власності на земельні ділянки
загальною площею 0,60 га, в тому числі:
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,2311 га в АДРЕСА_1; земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,1893 га в АДРЕСА_1;
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,1817 га в АДРЕСА_2, які згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю ІІІ-ПЛ №011997,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №221 від 14.02.2000
року належали померлому ОСОБА_5

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -