Дата документу 09.12.2013
Справа № 334/8684/13-ц
Провадження № 2/334/3292/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

03 грудня 2013 року
м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого судді - Турбіної Т.Ф.

при секретарі Якушеві Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Ленінський
районний відділ у місті Запоріжжі УДМС
України в Запорізькій області, про
усунення перешкод у користуванні
власністю, визнання особи такою, що
втратила право користуванням житловим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що 15 травня 2009 року між
ОСОБА_3 у якості дарувальника, з одного
боку, та ОСОБА_1, у якості обдаровуваної,
з іншого боку, було укладено договір
дарування квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 була зареєстрована у зазначеній
квартирі попереднім власником ОСОБА_3
у 2001 році, однак у зазначеній квартирі
ніколи не проживала, її особисті речі у
квартирі відсутні, місце її фактичного
мешкання невідоме.

Оскільки відповідач у належній
позивачу квартирі не проживає понад
рік, не сплачує за користування жилим
приміщенням та комунальні послуги, не
несе інших витрат по утриманню житла та
не приймає участь у спільному побуті,
позивач відповідно до вимог закону
просить суд усунути їй перешкоди у
здійсненні права власності шляхом
визнання відповідача такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивач, її
представник підтримали вимоги позову,
просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, про час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Суд, за згодою позивача, вважає
можливим провести заочний розгляд
справи на підставі матеріалів справи у
відповідності зі ст. 224 ЦПК України за
відсутністю відповідача.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази у їх сукупності,
суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 травня 2009 року
між ОСОБА_3 у якості Дарувальника, з
одного боку, та ОСОБА_1, у якості
Обдаровуваної, з іншого боку, було
укладено договір дарування квартири.
Згідно пунктів 1.1. - 1.3. цього Договору
ОСОБА_3 безоплатно передала -
подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у
власність в дар всю квартиру АДРЕСА_1,
реєстраційний номер в реєстрі прав
власності на нерухоме майно 27215713.
Загальна площа квартири: 43,7 кв.м.
Житлова площа: 30,0 кв.м.

Відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно №23131308,
виданого 25.06.2009р. ОП ЗМБТІ, за ОСОБА_1
зареєстровано право власності на
квартиру АДРЕСА_1, отже, ОСОБА_1 набула
право власності на зазначену квартиру
у встановленому законом порядку.

Згідно довідки голови ЖБК
«Трансформаторщик-12» від 15.09.2013р. у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
попередній власник ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
відповідач у справі.

Довідкою також підтверджено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є онукою
ОСОБА_3, тобто членом сім'ї колишнього
власника квартири, зареєстрована у
квартирі з 22.11.2001р., але у даній квартирі
не проживає.

Факт не проживання ОСОБА_2
підтверджується також актом комісії
ЖБК «Трансформаторщик-12», яка
встановила, що ОСОБА_2 ніколи не
проживала за місцем реєстрації, участі
в утриманні цього житлового приміщення
не приймала, її речі в квартирі
відсутні.

Факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі
АДРЕСА_1 підтвердили у судовому
засіданні також свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5

Права власника житлового будинку
(квартири) визначені в ст. 383 ЦК України
та ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 346 ЦК
України право власності припиняється у
разі відчуження власником свого майна.
Право членів сім'ї власника житла на
користування цим житлом врегульовані
ст. 405 ЦК України. Так, члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 як член сім'ї
колишнього власника квартири,
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1, оскільки не проживає в ній
понад один рік, не бере участь у
витратах по утриманню квартири, угода
між власником квартири і відповідачем
відсутня. Реєстрація відповідача по
зазначеній адресі чинить перешкоди
власнику майна у здійсненні права
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства

Викладене свідчить про відсутність
правових підстав для перебування
відповідача на реєстраційному обліку
за спірною адресою.

Суд вважає доведеним порушення права
позивача у здійсненні права
користування та розпорядження
належною їй на праві власності
квартирою. Порушене право позивача
підлягає захисту шляхом визнання
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1 і
зняття її з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 224-226 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні
права власності.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії. Заочне рішення
може бути оскаржено позивачем в
загальному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.