Головуючий суду 1 інстанції - Рябуха
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Провадження № 22ц/782/5080/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м.
Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Матвєйшиної
О.Б.

при секретарі- Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Жовтневого районного суду м.
Луганська від 06.11.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Міністерства
промислової політики України,
Національної АН України про
зобов'язання укласти контракт,-

в с т а н
о в и л а :

В жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, яким просив зобов'язати
відповідачів укласти контракт, за яким
позивач обіймає посаду директора ДП
„Центральне конструкторське бюро
„Донець" з серпня 2013 року. У порядку
забезпечення позову заборонити
Національній академії наук України
видавати накази (розпорядження) про
призначення на посаду керівника ДП
„Центральне конструкторське бюро
машинобудування «Донець» будь - яких
осіб, крім ОСОБА_2; у порядку
забезпечення позову заборонити
Державному реєстратору реєстраційної
служби Луганського МУЮ Луганької
області вносити в Єдиний державний
реєстр запис про проведення державної
реєстрації змін до відомостей про
юридичну особу - ДП „Центральне
конструкторське бюро машинобудування
«Донець», які містяться в Єдиному
державному реєстрі щодо зміни
керівника ДП „Центральне
конструкторське бюро машинобудування
«Донець».

Зазначене клопотання про забезпечення
позову було задоволено ухвалою
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 24 жовтня 2013 року.

Національна АН України звернулась до
суду із заявою про скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства промислової політики
України, Національної АН України про
зобов'язання укласти контракт, що були
вжиті ухвалою Жовтневого районного
суду м. Луганська від 24 жовтня 2013 року,
а саме: заборонено Національній АН
України видавати накази(
розпорядження) про призначення на
посаду керівника ДП „Центральне
конструкторське бюро машинобудування
«Донець» будь яких осіб, крім ОСОБА_2;
заборонити Державному реєстратору
реєстраційної служби Луганського МУЮ
вносити в Єдиний державний реєстр
запис про проведення державної
реєстрації змін до відомостей про
юридичну особу _ ДП „Центральне
конструкторське бюро машинобудування
«Донець».

Оскаржуваною ухвалою заява
про скасування заходів забезпечення
позову задоволено.

Позивач ОСОБА_2, не погодившись з
вказаною ухвалою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати, пославшись на
порушення судом норм процесуального
права, невыдповыднысть висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
судової палати приходить до
наступного:

Приймаючи рішення про
задоволення заяви про скасування
заходів забезпечення позову, суд
першої інстанції виходив з того, що в
провадженні Жовтневого районного суду
м.Луганська також знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
Національної АН України про визнання
незаконним розпорядження в межах якої
ухвалою суду від 12.08.2013 року були
застосовані заходи забезпечення
позову, аналогічні вищевказаному
позову та заборона призначення
керівника та відповідної реєстрації
даних про керівника ДП «Центральне
конструкторське бюро машинобудування
«Донець» у Єдиному державному реєстрі
може негативно вплинути на
господарську діяльність підприємства,
а тому дійшов висновку про
обґрунтованість заяви про скасування
заходів забезпечення позову.

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду.

Судом встановлено, що ухвалою
Жовтневого районного суду м.Луганська
від 24 жовтня 2013 року були вжиті заходи
забезпечення позову за позовом ОСОБА_2
до Міністерства промислової політики
України, Національної АН України про
зобов'язання укласти контракт, а саме:
заборонено Національній академії наук
України видавати накази
(розпорядження) про призначення на
посаду керівника ДП „Центральне
конструкторське бюро машинобудування
«Донець» будь - яких осіб, крім ОСОБА_2;
заборонено Державному реєстратору
реєстраційної служби Луганського МУЮ
Луганької області вносити в Єдиний
державний реєстр запис про проведення
державної реєстрації змін до
відомостей про юридичну особу - ДП
„Центральне конструкторське бюро
машинобудування «Донець», які
містяться в Єдиному державному
реєстрі щодо зміни керівника ДП
„Центральне конструкторське бюро
машинобудування «Донець».

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб,
які беруть участь у справі, може
вжити передбачені цим Кодексом заходи
забезпечення позову, що допускається
на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено, зокрема, причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов.

Стаття 152 ЦПК України визначає види
забезпечення позову, перелік яких не є
вичерпним. Позов забезпечується,
зокрема, забороною вчиняти певні дії,
встановленням обов'язку вчинити певні
дії. У разі необхідності
судом можуть бути застосовані
інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати
кілька видів забезпечення позову.

Приписами ч. 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що
види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у п. 1
постанови від 22.12.2006р. № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
роз'яснив, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК
України єдиною підставою для
забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-якої з осіб, котрі беруть участь у
справі.

Крім того, у п. 4 постанови зазначено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. При цьому, слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи.

Таким чином, враховуючи наведене
вище, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про скасування заходів
забезпечення позову, оскільки такі
заходи забезпечення позову можуть
негативно вплинути на господарську
діяльність підприємства.

Крім цього, підстав вважати, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову
також не вбачається.

Посилання апелянта на скасування
апеляційною інстанцією ухвали
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 12 серпня 2013 року про забезпечення
позову за аналогічними обставинами, а
тому доцільно забезпечити позов у
даному проваджені, на увагу не
заслуговує, оскільки такий вид
забезпечення позову може негативно
вплинути на господарську діяльність
підприємства і фактично є втручанням у
таку діяльністью.

Інші доводи апеляційної скарги
стосуються суті позовних вимог та на
правильність висновків суду не
впливають.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи і не містять
передбачених законом підстав для
скасування або зміни оскаржуваної
ухвали суду.

У відповідності зі ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд:

1) відхиляє скаргу і залишає
ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону;

2) змінює або скасовує ухвалу
суду першої інстанції і постановляє
ухвалу з цього питання, якщо воно було
вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права
або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування;

3) скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

За таких обставин, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування оскаржуваної ухвали суду
першої інстанції, оскільки вона
постановлена з дотриманням вимог
закону і доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції, зроблених в
ухвалі, яка оскаржується, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312 ,317, ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Жовтневого районного суду м.Луганська
від 6.11.2013 року - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Луганська від 6.11.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Міністерства
промислової політики України,
Національної АН України про
зобов'язання укласти контракт -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
Луганської області набирає чинності
негайно, може бути оскаржена до
касаційної інстанції - Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: