Справа № 2/408/ 79/13
№408/157/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2013 року
смт.Біловодськ

Біловодський районний суд
Луганської області

в складі : головуючого - судді
Карягіної В.А.

при секретарі-
Мошонській Л.М.

розглянувши у судовому
засіданні у залі суду в с.Біловодськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-ї особи -приватного нотаріуса
Біловодського районного нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_3 про
визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивачка н звернулася до суду з
позовом про визнання недійсним
заповіту її матері, ОСОБА_4, складеного
15.01.2012року за місцем її проживання ,
яким вона все своє майно заповідала
онуці, ОСОБА_5, оскільки при складанні
заповіту були порушені вимоги щодо
його форми та посвідчення.

В суді позивачка вимоги,
викладені в позовній заяві, підтримала
, вказав, що її мати, ОСОБА_4, з якою вона
проживала на одному подвір*ї, але в
різних будинках, на час складання
заповіту мала фізичну змогу підписати
заповіт самостійно та прочитати його
вголос, особисто мати не запрошувала
свідків для підтвердження її волі при
складанні заповіту, вони були
запрошені ОСОБА_6, яка є її рідною
сестрою, і перебувають у службовій
залежності від сестри, а не особисто
матір*ю .Приватним нотаріусом ОСОБА_3
при складанні заповіту порушені вимоги
п.16 Інструкції про порядок здійснення
нотаріальних дій нотаріусами України
від 3.03.2004року, так як в заповіті невірно
вказано те, що мати на час складання
заповіту перебувала « в тяжкому
похилому віці», що є невірними за
написанням поняттями. При цьому
додала, що спілкуватися з матір*ю їй
забороняла її сестра,ОСОБА_6 , у якої
були ключі від будинку і вона не мала
змоги в їх відсутність потрапити до
матері, крім того, вона постійно
працювала, а у вільний час доглядала за
онуками. Її доньки та невістка
приходили до матері і бачили, в якому
стані вона знаходилася.З їх слів та із
слів лікарів вона знала про стан
здоров*я матері.

Відповідачка ОСОБА_5 в суді позов
не визнала і вказала, що була
зареєстрована в будинку бабусі, ОСОБА_4,
з 2006 року. Під час навчання завжди
приїжджала до неї, при цьому бабуся
постійно казала про бажання переписати
на неї будинок, в якому проживала,
АДРЕСА_1., просила привезти до неї
нотаріуса. Позивачка проживала на
одному подвір*ї з бабусею, але тривалий
час до неї в хату не заходила і з
бабусею взагалі не спілкувалася. ЇЇ
батьки, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, доглядали за
бабусею, привозили продукти
харчування, лікарів, прибирали в
будинку, прали її речі та інше. 13
січня 2012року стан здоров*я бабусі
погіршився, про що вона дізналася від
матері , і одразу ж приїхала з Луганська
до бабусі. Була викликана швидка
допомога. 14 січня 2012року від бабусі
узнала, що вона не може поворухнути
рукою, у зв*язку з чим до ОСОБА_4 її
батьки привезли хірурга ОСОБА_8, який
наддав їй допомогу. В цей же день
поштарка принесла бабусі пенсію, однак
у зв*язку з тим, що вона не змогла із-за
нерухомості руки поставити свій
підпис у відомості, вона попрохала
поштарку, щоб та дала дозвіл поставити
свій підпис їй, онуці. 15 січня 2012року
батьки привезли до бабусі приватного
нотаріуса ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11. Їй відомо, що у
заповіті на доручення бабусі замість
неї підписалася ОСОБА_9.При цьому з
кімнати , де була бабуся, нотаріус та
свідкі , інші особи були видалені. Про
те, що до бабусі привозили нотаріуса
позивачка знала, при цьому вона мала
змогу спитати у ще живої матері про її
намір розпорядитися будинком, але
цього не робила. Оскільки стан здоров*я
бабусі викликав необхідність
стороннього догляду за нею, так як вона
не мала змоги самостійно доглядати
себе, їсти у зв*язку з нерухомістю
правої руки, обмеженою рухливістю
кінцівок , її батьки наймали
сторонніх жінок для догляду за
бабусею, при тому, що рідна донька(
позивачка) проживала рядом з нею. В
вересні 2012року ОСОБА_4 померла,
поховання здійснили її батьки.

3-я особа- приватний нотаріус
ОСОБА_3 . в суді позов не визнала у
зв*язку з ненаданням позивачкою жодної
підстави для задоволення позову. В
обгрунтування своїх доводів вказала,
що до неї звернулися родина ОСОБА_6 з
проханням виїзду за місцем проживання
ОСОБА_4 для складання заповіту у зв*язку
із хворобою останньої,. Про виїзд для
визначення обставин виклику та про
укладання заповіту вона здійснила
записи у журналі реєстрації викликів,
при цьому попередила про те, що людина-
заповідач повинна розуміти свої дії, а
також про необхідність наявності при
цьому рукоприкладчика, свідків. 15.01.2012
року вона за адресою АДРЕСА_1
познайомилася з заповідачем ОСОБА_4,
поспілкувалася з нею, перевірив її
дієздатність, можливість розуміти свої
дії, ставила питання щодо її дати та
року народження, наявності дітей та
інші питання.При цьому вона бачила стан
здоров*я ОСОБА_4, права рука якої була
нерухома та рухомість самої
заповідачки була обмежена. Перед
волевиявленням заповідача з кімнати
були видалені сторонні особи, за
дорученням ОСОБА_4 підпис в заповіті
поставила ОСОБА_9, свідками були ОСОБА_10
та ОСОБА_11. При виконанні своїх дій
вона керувалася Законом України « Про
нотаріт», ЦК України та Інструкцією про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - доньки
позивачки , в суді пояснили, що
приходили до бабусі із своїми синами ,
ОСОБА_21- коли ще був сніг, дати не
пом*ятає, ОСОБА_13 в січні та в лютому
2012року після народження сина . Бабуся
сама брала до рук цукерки, намагалася
тримати малих на руках. Як вказала
ОСОБА_13, бабуся хворіла в січні та в
лютому 2012року, майже не ходила, за
допомогою сторонніх сиділа на кроваті.
Навесні бабуся стала вставати. За 8
місяців хвороби бабусі вони мали змогу
бачити її вільно, без обмеження
спілкування, в тому числі і при
доглядальницях.

Свідок ОСОБА_12- невістка позивачки,
пояснила в суді, що постійно приходила
до ОСОБА_4 з донькою, це було і після
Новорічних свят, у січні-лютому 2012року-
без доньки. Крім бабусі, двері
відчиняла її доглядальниця.Не стала
ходити бабуся ближче до весни. Бабуся
постійно скаржилася на болі в суглобах
рук.

Свідок ОСОБА_14.( позивача) пояснила в
суді, що була сусідкою ОСОБА_4, з якою
дружила.Від неї нічого поганого про
позивачку не чула. В січні 2012року
ОСОБА_4 булла нерухома, їй найняли
доглядальницю, при якій вона вільно
приходила до ОСОБА_4 поспілкуватися. З
березня 2012року вона приходила до
ОСОБА_4 всього один раз, а влітку 2012року
ОСОБА_4 самостійно виходила до хвіртки.

Свідок ОСОБА_15- фельдшер швидкої
допомоги , пояснив в суді, що 13.01.2012року
був здійснений виклик швидкої допомоги
до ОСОБА_4, від якої почув скарги на
сильну біль в області правого суглоба,
рукою вона поворухнути взагалі не
могла , була різко виражена біль в
пальцях рук. Він зробив укол та
рекомендував викликати лікаря на дім.
Про виїзд в карточці виїзду ним був
зроблений запис і поставлений підпис.

Свідок ОСОБА_16- лікар-хірург, пояснив в
суді, що в грудні 2011року до нього
звернувся ОСОБА_7 з проханням оглянути
ОСОБА_4, після огляду він запропонував
стаціонарне лікування, від проходження
якого ОСОБА_4 відмовилася. Він зробив їй
укол на зняття болі, але ін*єкції
позитивних наслідків не дали, хвора
відмовилася від лікування. З 14 січня
2012року він неодноразово оглядав
ОСОБА_4 . В ході огляду хворої він
встановив, що права рука її була
поражена більше, ніж ліва, наявний
правосторонній плече-лопаточних
періартрит з різко вираженим
порушенням функції кінцівок, больвоий
синдром, від госпіталізації хвора
відмовлялася. За своїм станом вона не
мала змоги самостійно себе доглядати,
потребувала обов*язкової сторонньої
допомоги, на кровать її садовили,
руками вона майже не рухала.
Спілкувалася вільно, від неї він узнав,
що вона працювала в типографії, з чого
зробив висновок про причину хвороби
суглобів. Про свої дії він обов*язково
вносив записи в амбулаторну картку
хворої.

Аналогічні пояснення стосовно стану
здоров*я ОСОБА_4 дала в суді
лікар-терапевт ОСОБА_17, яку вона
наблюдала на протязі 2-3 років. В січні
2012року вона була відсутня за місцем
роботи , а відвідала ОСОБА_4 в лютому
2012року, коли хвора самостійно не мала
змоги повертатися на кроваті, біля неї
завжди була доглядальниця або донька,
ОСОБА_6 При цьому вказала, що постійно
нею піклувалися родина ОСОБА_6, про
наявність іншої доньки , позивачки у
справі, вона не знала.

Свідок ОСОБА_18- поштарка, в суді
пояснила, що в грудні 2011 року ОСОБА_4 при
отриманні пенсії самостійно ставила
свій підпис у відомостях, а вже в січні
2012року у зв*язку із хворобою вона
попросила розписатися у відомості свою
онуку, ОСОБА_5, яка була біля неї. У
зв*язку з тим, що будинок інколи був
закритий, коли вона приносила пенсію,
позивачка їй казала, щоб вона віддавала
пенсію матері їй, ОСОБА_1, так як вона
все-рівно потім віддасть пенсію
ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_19 в період з 17.01.по
8.03.2012року, свідок ОСОБА_20 з 9.03. по
12.09.2012року з 8 ранку до 19 год доглядали
за хворою ОСОБА_4, .В своїх поясненнях
вказали, що догляд здійснювали на
прохання ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_4 за
станом здоров*я не мала можливості
самостійно себе обслуговувати, у неї
були сильні болі у спині, в правій руці,
яка майже не працювала .. Родина ОСОБА_6
щоденно та у разі необхідності по
кілька разів на день приїжджали до
ОСОБА_4, привозили продукти харчування,
забирали білизну та інші речі прати,
привозили лікарів та ліки. ОСОБА_4
кормили з ложки, садовили на кроваті,
перевертали її. До бабусі іноді
приходили доньки та невістка
позивачки, але жодного разу не прийшла
сама позивачка, не дивлячись на їх
прохання провідати хвору мати.
Позивачка мала змогу вільно заходити
до ОСОБА_4, ніхто їй не забороняв в
цьому. Вона майже постійно була вдома,
вранці, коли вони йшли до ОСОБА_4,
позивачку часто бачили з чашкою кави
на лавці біля воріт. Ключи від будинку,
де жила бабуся, дійсно знаходилися у
них або у ОСОБА_6, двери будинку на ніч
замикалися, так як бабуся сама не
вставала і не мала змоги зачинити
двері. В інший час двері будинку були
відкриті для тих, хто бажав привітати
бабусю, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9 пояснила в суді, що
ОСОБА_6 передала їй прохання ОСОБА_4
підписати від її імені заповіт, який
вона бажає скласти. Вона з ОСОБА_4 були
давно знайомі, спілкувалится.
Приватний нотаріус ОСОБА_3 у її із
свідками відсутності переговорила з
ОСОБА_4, потім деякий час була
відсутня. По приїзду нотаріуса до
ОСОБА_4 у присутності свідків був
зачитаний заповіт, ОСОБА_4 погодилася з
тим, що було зачитано свідком ОСОБА_11,
після чого всі розписалися у заповіті.
ОСОБА_4 була хвора, не могла сама
поставити свій підпис, про що її,
свідка, і попрохала.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, які були
свідками при складанні заповіту,
пояснили в суді, що на прохання ОСОБА_6
були присутніми при волевиявленні
ОСОБА_4 розпорядитися своїм майном.
ОСОБА_11 зачитала вголос заповіт, ОСОБА_4
погодилася з прочитанним та з її
погодження ОСОБА_9 замість неї
поставила свій підпис, після чого вони
розписалися в заповіті. Крім них
сторонніх осіб в кімнаті не було. Також
вказали, що не знаходяться в залежності
від родини ОСОБА_6, самостійно
займаються підприємницькою
діяльністю.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - рідна донька
та зять ОСОБА_4, пояснили в суді, що на
протязі тривалого часу між ОСОБА_4 та
позивачкою були сварки. За станом
здоров*я ОСОБА_4 давно турбували болі в
руках, суглобах. Вони щоденно
приїжджали до матері, привозили
продукти харчування, прали її речі.
Позивачка, яка проживала разом з
померлою на території одного
домоволодіння, не спілкувалася взагалі
з матір*ю, їй ні в чому не допомагала. 13
січня 2012року, коли ОСОБА_7 приїхав до
ОСОБА_4 провідати , яка перед тим ходила
і сама зачиняла двері в будинок , він не
зміг відкрити двері в хату,
достучатися до бабусі. Зламавши двері,
він побачив тещу, яка лежала та не мала
змоги поворухнути руками. Зразу ж була
викликана швидка допомога. Про її стан
зразу ж повідомили онуці, відповідачці
у справі, яка на слідуючий же день
приїхала до ОСОБА_4 і була разом з нею
постійно. На слідуючий день привезли
лікаря-хірурга ОСОБА_8, який робив
бабусі уколи від болю. На прохання
ОСОБА_4 15 січня 2012року був привезений
нотаріус, свідки для складання нею
заповіту. Руккоприкладчика
оговарювала сама мати, ОСОБА_4, оскільки
ОСОБА_9 мати знала і їй довіряла. При
складанні заповіту вони присутніми не
були. Знали, що раніше ОСОБА_4 бажала
все своє майно переписати на їх доньку,
ОСОБА_5

Вислухавши пояснення сторін, 3-ї особи,
свідків, дослідивши письмові докази,
оглянув «Журнал обліку викликів
нотаріуса для вчинення нотаріальних
дій поза приміщенням державної
нотаріальної контори, дерджавного
нотаріального архіву, приміщенням, яке
є робочим місцем приватного нотаріуса
на 2012-2013р.р.», приватного нотаріуса
Біловодського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, амбулаторну карту
хворої ОСОБА_4, суд вважає позов таким,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Виходячи з положення ст.6 Конвенції про
захист прав і основоположних свобод ,
кожен при вирішенні питання щодо його
цивільних прав і обов*язків має право
на справедливий судовий розгляд.

Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони
та інші особи, які приймають участь у
справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Суд розглядає справу в
межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Ст.1247,1248,1253 ЦК України, п.16,156,157,158
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами Україн,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 3 березня 2004 року №
20/5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 3 березня 2004 року за №
283/8882. Передбачено « якщо фізична
особа внаслідок фізичної вади або
хвороби не може власноручно підписати
документ, то за її дорученням у її
присутності та в присутності нотаріуса
цей документ може підписати інша особа.
Про причини, з яких фізична особа,
яказвернуласяза вчиненням
нотаріальної дії, не могла
підписати документ, зазначається у
посвідчувальному написі. Правочин за
особу, яка не може підписати його, не
може підписувати особа, на користь або
за участю якої його посвідчено.
Нотаріус посвідчує заповіти
дієздатних фізичних осіб. Заповіт має
бути складений у письмовій формі, із
зазначенням місця і часу складення
заповіту, дати та місця народження
заповідача та підписаний особисто
заповідачем. Якщо заповідач унаслідок
фізичної вади, хвороби або з
удь-яких інших причин не може
власноручно підписати заповіт, за
дорученням заповідача він може бути
підписаний іншою фізичною особою за
правилами, викладеними в пункті 16 цієї
Інструкції. Фізична особа, на користь
якої заповідається майно, не вправі
підписувати заповіт за заповідача. На
бажання заповідача, а також у
випадках, якщо заповідач через
фізичні вади не може сам прочитати
заповіт, посвідчення заповіту має
відбуватись при свідках.

Присутність не менш як двох свідків при
посвідченні заповіту є обов'язковою.
Свідками можуть бути особи з повною
цивільною дієздатністю. Свідками не
можуть бути: нотаріус, особи, на користь
яких складено заповіт;члени сім'ї та
близькі родичі спадкоємців за
заповітом; особи, які не можуть
прочитати або підписати заповіт.

Текст заповіту має містити відомості
про особу свідків, а саме: прізвище,
ім'я, по батькові кожного з них, дату
народження, місце проживання,
реквізити паспорта чи іншого
документа, на підставі якого було
встановлено особу свідка.Свідки, при
яких посвідчено заповіт, зачитують
його вголос та ставлять свої підписи на
ньому».

В суді встановлено, що 15 січня 2012 року
ОСОБА_4 склала заповіт, за умовами
якого все своє майно, де б воно не було й
з чого б воно не складалося, заповідала
ОСОБА_5 Заповіт посвідчено 15 січня 2012
року приватним нотаріусом
Біловодського районного нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_3

У зв'язку з хворобою заповідача 15 січня
2012року приватний нотаріус виїздила за
місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою:
АДРЕСА_1 .За дорученням заповідача
ОСОБА_4 у зв*язку з її тяжким станом
здоров*я та похилим віком в її
присутності свій підпис в заповіті
після його прочитання вголос у
присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11
поставила свідок ОСОБА_9.

Причини підписання заповіту від
імені заповідача саме ОСОБА_9 були
досліджені в судовому засіданні і
встановлено, що на час складання
заповіту у ОСОБА_4 діагностували
правосторонній плече-лопаточний
періартрит з різко вираженим
порушенням функції кінцівок, больвоий
синдром, у зв*язкуз чим вона не мала
змоги власноруч поставити свій підпис
у заповіті. Даний факт знайшов своє
підтвердження в суді як поясненнями
свідків- лікарів КЗ «Біловодська
центральна районна лікарня» ОСОБА_8 та
ОСОБА_17, фельдшера «швидкої допомоги
ОСОБА_15, записами в амбулаторній карті
хворої ОСОБА_4, так і свідками-
доглядальницями ОСОБА_19 та ОСОБА_20
Підстави не довіряти поясненням
вказаних свідків суд не має, вони не
знаходяться в родинних стосунках з
заповідачем та сторонами у справі ,
зацікавленості даних свідків у
результаті справі судом не виявлено.
Вказане було підтверджено в суді також
поясненнями приватного нотаріуса
ОСОБА_3, яка перед складанням заповіту
спілкувалася з ОСОБА_4 стосовно її
стану здоров*я та дієздатності.

З вищевказаного видно, що при
складанні заповіту ОСОБА_4 дії
приватного нотаріуса ОСОБА_3.
відповідали вимогам Інструкції,
порушень при складанні заповіту суд не
вбачає. Недописка нотаріусом у фразі «
у тяжкому похилому віці» на зворотній
стороні заповіту під підписами
свідків слова «стані» не може бути
підставою для визнання заповіту
недійсним.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання
заповіту недійсним ґрунтуються на
порушенні, яке буцім-то допущено
нотаріусом при його посвідченні, а
саме, що заповідач ОСОБА_4 мала змогу
власноруч підписати свою волю щодо
розпорядження своїм майном і були
відсутні підстави для його підписання
іншими особами.

Згідно ст.. 1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемний.

Ст.1258 ЦК України вказує, що за позовом
заінтересованої особи суд визнає позов
недійсним, якщо буде встановлено, що
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі.

Позивач ОСОБА_1 в позові підставою
для визнання заповіту недійсним не
вказує на відсутність вільного
волевиявлення заповідача
розпорядитися своїм майном на користь
саме ОСОБА_5 і це волевиявлення не
відповідало її волі.

Доводи позивачки щодо можливості самої
ОСОБА_4 на час складання заповіту
підписати його, присутність при
складанні заповіту свідка ОСОБА_10, яка
знаходиться в службовій залежності від
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, неможливість бачити
хвору матір у зв*язку з вказівкою
сестри та зятя - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 її,
позивачку, не допускати до хати, не
знайшли свого підтвердження в суді.
Сама позивачка, яка проживала на одному
подвір*ї з ОСОБА_4, визнавала в суді, що
довгий час з матір*ю не спілкувалася, в
будинок до хворої мати не заходила, але
неодноразово бачила лікарів, які
приходили до матері, про стан її
здоров*я знала лише із слів доньок, які
навідували бабусю.

Ст.. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази надаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В суді встановлено, що позивачка
тривалий час ще до хвороби ОСОБА_4 з нею
не спілкувалася, з часу хвороби її
взагалі не бачила, про її стан здоров*я,
а саме, можливість підписання
власноруч на час складання заповіт,
вона не знала , а лише робить
припущення, посилаючись на слова
доньок,які іноді провідували ОСОБА_4,
що є неприпустимим. З часу складання
заповіту 15.01.2012року до часу смерті
ОСОБА_4 12.09.20912року позивачка мала
реальну змогу поспілкуватися з матір*ю,
як це робили її доньки,сусіди, сторонні
особи, але не бажала цього. При цьому
вона мала змогу, в разі відсутності
вільного волевиявлення матері щодо
розпорядження своїм майном, посилатися
на цю підставу для визнання заповіту
недійсним і надати до суду докази.

Враховуючи вищевказане , суд вважає, що
позивачем не надано до суду доказів,
підстав для визнання недійсним
заповіту, складеного 15.01.2012року ОСОБА_4,
у зв*язку з чим в задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись викладеним, на підставі ст..
ст.ст.10,11,60,88, 212-215 ЦПК України, ст.1247,
1248,1253 ЦК України, п.16, 156, 157, 158
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 3
березня 2004 року № 20/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 3 березня
2004 року за № 283/8882., суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Біловодський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення .

Суддя
В.А.Карягіна