________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1646/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2013 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Калініченко Л.В.

при секретарі
Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

за участю третьої особи
Овідіопольської державної районної

адміністрації Одеської області

за участю прокуратури Київського
району м. Одеси

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя
особа Овідіопольська районна державна
адміністрація Одеської області та
просила суд позбавити батьківських
прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути
з відповідача на її користь судові
витрати.

Позивачка посилається на те, що вона
знаходилася у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 Від вказаного
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька
ОСОБА_3. 7 квітня 1998 року шлюб між нею та
відповідачем було розірвано. Вона була
вимушена звернутися до суду з вказаним
позовом, оскільки відповідач ОСОБА_2
від виконання батьківських обов'язків
ухиляється, а саме: не бере участі у
вихованні дитини, не цікавиться ї
здоров'ям та вихованням, також
матеріально доньку не утримує.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити, та
позбавити батьківських прав
відповідача ОСОБА_2 відносно його
неповнолітньої доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
просили відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на
те, що позивачка приховувала весь час
місце проживання доньки ОСОБА_3, тому
відповідач ОСОБА_2 був позбавлений
права на належне виконання своїх
батьківських обов'язків відносно
доньки.

Представник третьої особи
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області
пояснив, що 15 лютого 2012 року був
прийнятий висновок органу опіки та
піклування Овідіопольської районної
державної адміністрації про не
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 по відношенню до
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
умови, що батько виявив бажання
спілкуватися з дитиною, однак
враховуючи те, що з моменту прийняття
вказаного висновку відповідач ОСОБА_2
не здійснив жодної дії щодо зустрічі з
дитиною, він вважає, що позбавлення
відповідача батьківських прав є
доцільним.

Прокурор прокуратури Київського
району м. Одеси вважав доцільним
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно його неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні була допитана
неповнолітня ОСОБА_3, яка пояснила, що
вона вважає своїм батьком ОСОБА_4, а
відповідача по справі ОСОБА_2 вона не
знає, він з нею не спілкується та
матеріальної допомоги не надає, свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили суду, що дійсно
ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_3 не
спілкується, та те, що ОСОБА_1 завжди
проживала за зареєстрованою адресою і
місце проживання не змінювала, як
батька неповнолітньої ОСОБА_3 вони
знають тільки ОСОБА_4, який є чоловіком
позивачки.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки, відповідача
ОСОБА_2 та його представника,
неповнолітню ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
знаходилися у зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька
ОСОБА_3. 7 квітня 1998 року шлюб між
сторонами було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу виданого Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Київської районної адміністрації
виконкому Одеської міської ради,
актовий запис № 272.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 26 квітня 2011 року позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів - задоволено частково.
Зменшено розмір стягнення аліментів з
позивача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь відповідача, ОСОБА_1, щомісячно
у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів
на утримання дитини, доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3. Допущено негайне
виконання рішення суду у межах платежу
за один місяць. Відкликано з ДВС
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2
аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх
видів його доходів.

Станом на 31 січня 2013 року встановлено
відсутність заборгованості по
аліментам боржника ОСОБА_2, що
підтверджується розрахунком
заборгованості по аліментам,
затвердженого Начальником другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції від 15 лютого 2013
року.

Відповідно до висновку
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області №
1/25/01-536 від 15 лютого 2012 року орган опіки
та піклування дійшов висновку про не
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 мешканця АДРЕСА_1, по
відношенню неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з висновку
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області №
1/25/01-554 від 16 лютого 2012 року орган опіки
та піклування вирішив встановити такий
порядок спілкування батька ОСОБА_2 з
неповнолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає: в АДРЕСА_2:
батько ОСОБА_2 може безперешкодно
спілкуватися з неповнолітньою донькою
ОСОБА_3 в телефонному режимі та
особисто.

Однак у судових дебатах представник
Овідіопольської районної державної
адміністрації Одеської області вважав,
що відповідач неналежним чином виконує
свої батьківські обов'язки, будь-яких
дій по спілкуванню з дитиною не
здійснив, у зв'язку з чим вважав за
доцільне позбавлення батьківських
прав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007 року за № 3 "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення та про позбавлення та
поновлення батьківських прав" ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дітей, їх
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, не
спілкуються з дитиною необхідному для
її нормального усвідомлення, не
надають дитині доступу до культурних
та інших цінностей, не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі, не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу. Не можна позбавити
батьківських прав особу, яка не виконує
своїх батьківських обов'язків з
незалежних від неї причин.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 практично одразу ж після
розірвання шлюбу у 1998 році з ОСОБА_1
припинив без поважних причини приймати
участь у вихованні та спілкуванні зі
своєю дитиною.

Судом не приймаються до уваги
твердження відповідача, що така
поведінка до своєї дитини обумовлена
необізнаністю щодо місця проживання
дитини. Відповідачем в якості доказів
розшуку своєї дитини представлені
адресні довідки щодо місця проживання
ОСОБА_1 (матері ОСОБА_3), однак суд вважає
за необхідне зазначити, що інформація,
викладена в даних довідках стосується
періоду 2002-2004 року, після 2004 року
відповідачем не представлено жодного
доказу наміру розшукати свою дитину.

Також відповідач у судовому засіданні
підтвердив, що він не звертався до
будь-якого органу для вирішення
питання щодо усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною, якщо на його
думку таке і існувало, або
встановлення її місця знаходження.

Навіть після звернення у 2011 році до
органу опіки та піклування, а й згодом
до суду для вирішення питання щодо
позбавлення батьківських прав,
відповідачем не здійснено жодної дії,
направленої на встановлення контакту
або спілкування з дитиною.

У судовому засіданні представник
органу опіки та піклування пояснив, що
підставою для прийняття висновку про
недоцільність позбавлення
батьківських прав, в першу чергу була
висловлена позиція батьком щодо
бажання спілкування з дитиною. Однак,
після цього ОСОБА_2 до них не звертався
щодо вирішення питання про
встановлення порядку побачень та
спілкування з дитиною, якщо на його
думку йому створювалися перешкоди у
вільному спілкуванні з дитиною.

Як зазначено в Декларації ООН прав
дитини (1959 рік), «дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і , в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства»
від 26 квітня 2001 року передбачає, що
кожна дитина має право на достатній
життєвий рівень. При цьому, виховання в
сімї є першоосновою розвитку
особистості дитини.

На кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язанні виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

У судовому засіданні 2 жовтня 2013 року
без присутності батьків була вислухана
неповнолітня ОСОБА_3, після чого судом
було запропоновано відповідачу ОСОБА_2
звернутися до суду для отримання копії
технічної фіксації для можливості
прослухати ставлення своєї дитини до
виниклої ситуації, однак відповідач
ОСОБА_2 до суду не звертався, що на думку
суду свідчить про байдуже та
безвідповідальне ставлення до своєї
дитини.

Також відповідач у судових засіданнях
постійно наголошував, що він виконував
свої батьківські обов'язки шляхом
виплати аліментів, однак суд вважає за
необхідне зазначити, що у розумінні ч. 2
ст. 166 СК України обов'язок щодо сплати
аліментів покладається й на особу, яка
позбавлена батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України ст. 164 п.2
СК України, ст. 12 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 14
Закону України "Про охорону дитинства",
суд

ВИРІШИВ:

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 107 гривень 30
копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Калініченко Л. В.