Справа №784/4437/13 20.11.2013 20.11.2013 20.11.2013
Провадження № 22ц/784/3495/13 Головуючий у
першій інстанції Батченко О.В.
Категорія 50 Доповідач в
апеляційній інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Богуславській О.М.,

за участю прокурора
Савченко Г.А.,

представника позивача
Залепухіної Ю.В.,

відповідачки ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу органу опіки та
піклування в особі виконкому
Миколаївської міської ради

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 вересня 2013 року по
справі за позовом

органу опіки та піклування в особі
виконкому Миколаївської міської ради
(далі - орган опіки та піклування)

до

ОСОБА_4,

третя особа на стороні відповідача -
ОСОБА_5

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

26 лютого 2013 року орган опіки та
піклування звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_4 про позбавлення її
батьківських прав відносно дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач зазначав, що ОСОБА_4 є матір'ю
вказаних дітей, які з 2008 року
перебувають на обліку служби у справах
дітей, як такі, які опинилися у складних
життєвих обставинах. Неодноразово з
відповідачкою проводилася
профілактична робота щодо виконання
батьківських обов'язків, необхідності
зміни способу життя та
працевлаштування. Від соціального
супроводу ОСОБА_4 відмовилася. На
деякий час ситуація поліпшилася, між
тим, починаючи з 2012 року, після смерті
співмешканця відповідачки, вона
постійно знаходилася в стані
алкогольного сп'яніння, залишала дітей
без догляду, збирала вдома осіб, які
зловживали спиртними напоями.
Внаслідок зазначеного, малолітня
ОСОБА_6 була вимушена взяти турботу про
молодших сестер, через що почала
запізнюватися до школи, а іноді взагалі
пропускати заняття. Малолітня ОСОБА_9
припинила відвідувати дитячий садок, а
неповнолітній ОСОБА_8 має систематичні
прогули у школі. На зауваження позивача
відповідачка реагує агресивно,
пояснень своїх дій не надає, вини не
розуміє, а у зловживанні спиртними
напоями відмовляється. Вказане питання
05 лютого 2013 року було винесено на
розгляд комісії з прав дитини, а 22
лютого 2013 року на засіданні виконкому
Миколаївської міської ради
підготовлено проект рішення про
негайне відібрання дітей у ОСОБА_4

Посилаючись на ухилення відповідачки
від виконання батьківських обов'язків,
а бездоглядність з боку матері може
призвести до важких наслідків,
створення нею неналежних умов для
проживання, виховання та утримання
дітей позивач просив позов
задовольнити.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 вересня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі орган опіки та
піклування просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі. На
думку апелянта, рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та судом
неповно з'ясовані обставини по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, представника позивача,
відповідачки та третьої особи,
дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, застосовуючи до спірних
правовідносин норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для позбавлення
батьківських прав відповідачки.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
ґрунтується на доказах, наданих
сторонами, яким дана правильна оцінка,
та не спростований при розгляді справи
в апеляційному порядку.

Під час розгляду справи судами не були
порушені норми матеріального й
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи є необґрунтованими та
правильність висновків суду не
спростовують.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті споріднення з нею,
є крайнім заходом випливу на осіб, які
не виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не дають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що відповідачка є
матір'ю неповнолітнього сина ОСОБА_8 та
малолітніх донок: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 (а.с. 9). Крім того, відповідачка
має двох повнолітніх дітей: доньки
ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ІНФОРМАЦІЯ_6.

Батько дітей помер у серпні 2012 році.

Відповідачка разом з дітьми проживає у
трикімнатній квартирі АДРЕСА_1. Крім
того, в зазначеній квартирі проживає її
рідна сестра зі своєю сім'єю та їх мати -
ОСОБА_5 (а.с. 17-18). Технічний стан
квартири є незадовільним та у квартирі
давно не проводився ремонт (а.с. 27).

Згідно висновку органу опіки і
піклування виконкому Миколаївської
міської ради від 21 лютого 2013 року
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
відносно малолітніх доньок та
неповнолітнього сина є недоцільним
(а.с. 5-6).

Також, матеріалами справи
підтверджується, що старші доньки
навчаються у ЗОШ № 53, молодша ОСОБА_9
відвідує дитячий садочок № 29, а
неповнолітній син навчається у
школі-інтернаті № 3. Старші діти
піклуються про молодших.

Зі змісту характеристик на дітей за
місцем їх навчання вбачається, що син
ОСОБА_8 має декілька пропусків занятій,
частина з них пов'язана з тим, що
відповідачка відправила сина до
санаторію пізніше, чим це
передбачалось (а.с. 20). Донька ОСОБА_6
старанна, працьовита, але з вересня 2012
року її успішність знизилась, а донька
ОСОБА_7 має низький рівень знань. Мати
не слідкує за чистотою та станом одягу
дітей, не контролює стан шкільного
приладдя (а.с. 22-23).

Службою у справах дітей проводилась
роз'яснювальна робота з відповідачкою
щодо виконання її обов'язків
забезпечення необхідних умов
утримання, навчання та виховання дітей,
проведення оздоровлення дітей у літній
період (а.с. 25-26).

Акт обстеження умов проживання дітей
від 04 січня 2012 року свідчать про те, що в
кімнаті, яку займає сім'я відповідачки,
брудно, але прикрашена до Нового року, є
гарна ялинка, з меблів є два ліжка,
диван, телевізор, полички, стіл,
холодильник, є домашні тварини, яких
діти люблять (а.с. 39 - 43).

З акту обстеження умов проживання від 16
січня 2013 року вбачається, що сім'я вже
займає дві суміжні кімнати, але
квартира потребує ремонту (а.с. 38).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
охорону дитинства» діти та батьки не
повинні розлучатися всупереч їх волі,
за винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили. Під час вчинення
дій, пов'язаних з розлученням дитини з
одним або обома батьками, а також інших
дій, що стосуються дитини, в порядку,
встановленому законом, судом
заслуховується думка та побажання
дитини.

В порушення норм зазначеного закону
позивачем, з притягненням психолога, не
проводились бесіди з дітьми, не
заслуховувалась їх думка і побажання.

Крім того, у рішенні Європейського суду
з прав людини від 18 грудня 2009 року в
справі "Савіни проти України",
пропонується з'ясовувати, чи був
відповідний процес прийняття рішень
справедливим і здатним забезпечити
належний захист інтересів; чи було
проведено ретельний аналіз можливих
наслідків пропонованого заходу з опіки
для батьків і дитини; чи зазнаватиме
дитина, якщо її залишать під опікою
батьків, жорстокого поводження та чи
страждатиме вона через відсутність
піклування, через неповноцінне
виховання та відсутність емоційної
підтримки; чи виправдовується
встановлення державної опіки над
дитиною станом її фізичного або
психічного здоров'я; чи ґрунтуються
висновки національних органів на
достатній доказовій базі (яка, за
потреби, може включати показання
свідків, висновки компетентних
органів, психологічні та інші
експертні висновки та медичні довідки);
чи мали заінтересовані сторони,
зокрема батьки, достатні можливості
брати участь у вирішенні такого
питання.

Конвенцією про права дитини визначено,
що дитині для повного і гармонійного
розвитку її особи необхідно зростати в
сімейному оточенні, в атмосфері щастя,
любові і розумінні. В усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).
Держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини (ст. 9).
Держави-учасниці забезпечують дитині,
здатній сформулювати власні погляди,
право вільно висловлювати ці погляди з
усіх питань, що торкаються дитини,
причому поглядам дитини приділяється
належна увага згідно з її віком і
зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема,
надається можливість бути заслуханою в
ході будь-якого судового чи
адміністративного розгляду, що
торкається дитини, безпосередньо або
через представника чи відповідний
орган у порядку, передбаченому
процесуальними нормами національного
законодавства. (ст. 12)

Позивач у порушення вимог ст. ст. 10, 60
ЦПК України не надав доказів на
підтвердження свідомого нехтування
матір'ю своїми обов'язками відносно
дітей або ухилення від їх виховання. З
урахуванням викладеного та обставин
справи, районний суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для позбавлення
ОСОБА_4 батьківських прав відносно її
малолітніх доньок та неповнолітнього
сина.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 12 Закону України «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування» безпосереднє ведення
справ та координація діяльності
стосовно дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
покладаються на служби у справах дітей.
Висновок оформляється на бланку
державних адміністрацій районів,
районів міст Києва і Севастополя,
виконавчих органів міських чи районних
у містах, сільських, селищних рад,
підписується головою (заступником
голови) та скріплюється печаткою.

Однак висновок органу опіки та
піклування в особі виконкому
Миколаївської міської ради, на який
позивач посилається в обґрунтування
позову, хоча і оформлений на належному
бланку, але в порушення норм вказаного
вище закону не скріплений печаткою (а.с.
5).

Таким чином, відмовляючи в задоволенні
позову суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
поважних причин невиконання
відповідачкою своїх батьківських
обов'язків та її ухилення від виконання
цих обов'язків.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують правильність
висновків суду про відмову в позові про
позбавлення батьківських прав та не
дають підстав для висновку про
порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідачка зловживає спиртними
напоями та знаходиться на обліку у
Обласному наркологічному диспансері
(далі - ОНД) є безпідставними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
в березні 2013 року відповідачка пройшла
курс протиалкогольного лікування з
введенням препарату «торпедо» (а.с. 92).
До цього часу відповідачка не
знаходилась на лікуванні в ОНД (а.с.
111-112, 123) та була поставлена на облік в
ОНД з 30 серпня 2013 року (а.с. 124). Тобто, на
час звернення до суду з теперішнім
позовом та на час добровільного
лікування від алкогольної залежності
ОСОБА_4 на обліку з синдромом
залежності від алкоголю не
знаходилась.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом і
не буде відповідати його меті - захисту
інтересів дітей, та стимулюванню
матері щодо належного виконання нею
своїх обов'язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу орану опіки та
піклування в особі виконкому
Миколаївської міської ради відхилити,
а рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 26 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий
Судді