справа № 208/4665/13-ц
№ провадження 2/208/2741/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 грудня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: головуючого, судді
Ізотова В.М., при секретарі Кушта І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансові
Перспективи» «про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет застави»,

встановив

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 12.07.2007 року між Акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого стало Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк», та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
Банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит у
сумі 38763 доларів США зі сплатою 12,8%
річних за весь термін фактичного
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення до 11.07.2014 року.

В забезпечення виконання
кредитних зобов'язань, між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 12.07.2007 року
був укладений договір застави, за яким
відповідач ОСОБА_1 передав у заставу
належний йому на праві власності
автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2007 року
випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк» уклало
з ТОВ «Вердикт Фінанс» договори
факторингу та відступлення прав за
договором застави, згідно з якими ПАТ
«Сведбанк» відступив ТОВ «Вердикт
Фінанс» свої права вимоги по кредитним
договорам від боржників та за
договорами застави рухомого майна.

30.04.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
уклав з ТОВ «Фінансові Перспективи»
договір поруки, згідно з яким обсяг
відповідальності поручителя перед
кредитором за невиконання ОСОБА_1
кредитного договору від 12.07.2007 року,
становить 2000 грн.

Посилаючись на те, що, у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачами
своїх зобов'язань за кредитним
договором, станом на 30.04.2013 року
утворилася заборгованість в сумі 354762
грв. 59 коп., позивач просить стягнути з
відповідачів заборгованість за
кредитним зобов'язанням в сумі 2000 грв.
та в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором звернути
стягнення на предмет застави шляхом
продажу заставленого автомобіля з
укладенням договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з наданням ТОВ
«Вердикт Фінанс» всіх необхідних
повноважень для здійснення продажу
предмета застави.

У зв'язку з тим, що відповідачі
двічі в судові засідання не з'явилися
без поважних причин, у зв'язку з чим
було проведено заочний розгляд справи
і згідно заочного рішення суду від
19.07.2013 року позов було задоволено у
повному обсязі.

03.09.2013 року від ОСОБА_1 до суду
надійшла заява про скасування заочного
рішення суду від 19.07.2013 року в якій він
зазначив, що про час та місце розгляду
справи він не був повідомлений
належним чином що позбавило його
можливості спростувати вимоги
позивача у ході судового розгляду
справи.

Ухвалою Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 12.09.2013
року заочне рішення від 19.07.2013 року було
скасовано та призначено справу до
розгляду на 11.11.2013 року, про що учасники
процесу були повідомлені належним
чином. Разом з тим, ні 11.11.2013 року, ні
28.11.2013 року, ні 20.12.2013 року відповідачі
знову тричі в судові засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили і з заявою про розгляд
справи за їх відсутності не звертались,
що дозволило суду провести розгляд
справи за їх відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився надавши суду
заяву в якій просив розглянути справу
за його відсутності та задовольнити
позов у повному обсязі.

В поданій заяві про скасування
заочного рішення ОСОБА_1 зазначив, що,
дійсно, 12.07.2007 року він уклав з АКБ
«ТАС-Комерцбанк» кредитний договір
згідно якого Банк надав а він отримав
кредит у сумі 38763,00 доларів США на строк
до 11.07.2014 року. С 12.07.2007 року по цей час
він погасив достатньо велику частину
кредиту. Про те, що пізніше ПАТ
«Сведбанк» став правонаступником АКБ
«ТАС-Комерцбанк», а 02.02.2012 року між ПАТ
«Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був
укладений договір факторингу і 30.04.2013
року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ
«Фінансові Перспективи» був укладений
договір поруки він дізнався тільки з
заочного рішення суду від 19.07.2013 року.
Він вважає, що, оскільки йому не надані
були докази, щодо переходу зобов'язань
по кредиту до нового кредитора, він має
право не виконувати свої кредитні
зобов'язання перед новим кредитором.

Договір застави він укладав не з
позивачем - ТОВ «Вердикт Фінанс», а з
АКБ «ТАС-Комерцбанк» строком до 11.07.2014
року і тому вважає, що позивач не має
права вимагати від нього (відповідача)
виконання зобов'язань по кредитному
договору який він уклав з АКБ
«ТАС-Комерцбанк» 12.07.2007 року.

Крім того, невиконання ним
(ОСОБА_1) обов'язків по кредитному
договору відбулося з об'єктивних
причин, а саме: настання світової
фінансової кризи, що потягло зріст
інфляції та різке підвищення курсу
валют, що треба розцінювати як
непереборну силу та, згідно ст. 617 ЦК
України, звільнити його від
відповідальності за порушення
зобов'язань по кредитному договору в
зв'язку з непереборною силою.

Дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступні факти та
відповідні до них правовідносини. Так,
з матеріалів справи вбачається, що
12.07.2007 року між Акціонерним комерційним
банком «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого стало Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк», та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 2001/0707/64-106 за
умовами якого Банк надав а ОСОБА_1
отримав кредит в сумі 38763,00 доларів США
зі сплатою 12,8% річних за весь термін
фактичного користування кредитом з
кінцевим терміном повернення до 11.07.2014
року.

В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
відповідачем ОСОБА_1 12.07.2007 року був
укладений договір застави, згідно з
яким відповідач ОСОБА_1 передав у
заставу автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2007
року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить йому на праві власності.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до п. 5.1.1
вищезазначеного кредитного договору,
позичальник - відповідач ОСОБА_1
зобов'язався забезпечити своєчасне
повернення кредиту і сплату
нарахованих відсотків.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконує, в результаті чого,
згідно з наданим позивачем
розрахунком, заборгованість за
кредитним договором станом на 30.04.2013
року складає 44384,16 дол. США, що за курсом
НБУ на 30.04.2013 року є еквівалентом 354 762,59
грв.

Згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ст. 19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
відсотки, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрат на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України
«Про заставу», заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.
Звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду
або третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави.

Відповідно до ч. 2. ст. 1050, ч.2 ст. 1054
ЦК України, наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
заявника достроково вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
відсотків.

Відповідно до положень ст.ст. 589, 590
ЦК України, у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, що здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК
України, за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити фактору своє право грошової
вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно вищезазначеної норми
Закону, 02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк»
та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено
договір факторингу № 11 та договір «Про
відступлення права за договором
застави», згідно з якими ПАТ «Сведбанк»
разом з відступленням своїх прав
вимоги заборгованостей по кредитним
договорам від боржників, одночасно
відступило ТОВ «Вердикт Фінанс» і
права вимоги за договорами застави
рухомого майна, які визначені цим
договором.

30.04.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
уклав з ТОВ «Фінансові Перспективи»
договір поруки № 2001/0707/64-106-П, згідно з
яким обсяг відповідальності
поручителя перед кредитором за
невиконання ОСОБА_1 кредитного
договору від 12.07.2007 року, становить 2000
грн.

Згідно з ст. 553 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

В силу ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору
поруки, ТОВ «Фінансові Перспективи», як
поручитель, зобов'язується перед
Кредитором відповідати за невиконання
відповідачем ОСОБА_1 обов'язків, які
виникли на підставі кредитного
договору № 2001/0707/64-106 від 12.07.2007 року у
обсязі 2000 грн.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який
ініціює звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Позивачем вищезазначена вимога Закону
була виконана, що підтверджується
Витягом про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна № 39733805
від 09.01.2013 року (а.с. 34).

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 28
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
якщо протягом 30 днів з моменту
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача. Якщо
боржник, у володінні якого знаходиться
предмет забезпечувального обтяження,
не виконує обов'язок щодо передачі
предмета забезпечувального обтяження
у володіння обтяжувача, звернення
стягнення здійснюється на підставі
рішення суду.

Згідно повідомлення (а.с.55-57)
надісланого 05.06.2013 року ТОВ «Вердикт
Фінанс» на адресу відповідача ОСОБА_1,
останній був повідомлений про
укладення між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ
«Вердикт Фінанс» договору факторингу
та про необхідність виплатити
заборгованість яка виникла у
відповідача за кредитним договором
укладеним 12.07.2007 року між ним
(відповідачем) та АКБ «ТАС-Комерцбанк».

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
користуючись при цьому рівними
правами, на засадах змагальності,
згідно ст. 10 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 в своїй заяві про
скасування заочного рішення послався
на те, що зобов'язання по кредитному
договору він не виконував у зв'язку з
наявністю непереборної сили, а саме:
появою світової фінансової кризи, що
потягло зріст інфляції та різке
підвищення курсу валют.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішені спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», само по собі
зростання/коливання курсу іноземної
валюти не є достатньою підставою для
розірвання кредитного договору на
підставі ст. 652 ЦК України, оскільки
зазначене стосується обох сторін
договору й позичальник приналежній
завбачливості міг, виходячи з динаміки
зміни курсів валют із моменту введення
в обіг національної валюти та її
девальвації, передбачити в момент
укладання договору можливість зміни
курсу гривні України до іноземної
валюти, а також можливість отримання
кредиту в національній валюті.

Згідно ст. 617 ЦК України, особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано
доказів на спростування позовних вимог
та не доведено, що невиконання
зобов'язання по кредитному договору є
наслідком непереборної сили; виходячи
з меж заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві посилання
позивача є обґрунтованими, а позов
таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета застави із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою - покупцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦКП
України позови до кількох
відповідачів, які проживають або
знаходяться у різних місцях,
пред'являються за місцем проживання
або місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача, отже
судовий розгляд зазначеної цивільної
справи повинен проводитися у
Заводському районному суді м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись статтями 11, 16, 509, 525, 526,
527, 530, 549, 553, 554, 589, 590, 1050, 1054 1077 ЦК
України, статтями 15, 19, 20 Закону
України «Про заставу», статтям 24, 25, 26, 28
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
статтями 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

Позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_1 та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансові
Перспективи» «про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет застави», задовольнити
повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансові
Перспективи» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» 2000,00 (дві тисячі) гривень -
заборгованість за кредитним
зобов'язанням по договору поруки №
2001/0707/64-106-П від 30.04.2013 року.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 2001/0707/64-106 від 12.07.2007 року, яка станом
на 30.04.2013 року становить 44 384,16 доларів
США,що за курсрм НБУ на 30.04.2013 року є
еквівалентом 354 762 гривні 59 копійок,
звернути стягнення на предмет застави:
автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2007 року
випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
вартість якого, згідно договору
застави, складала 217500 гривень, що
належить ОСОБА_1 на праві власності,
шляхом продажу вказаного автомобіля
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» з
укладанням від його імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з наданням
повноважень на отримання дублікату
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України по свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу або його
дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням ТОВ
«Вердикт Фінанс» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Передати у володіння Товариству з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» предмет застави: автомобіль
марки TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, шасі
(кузов, рама) НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1 на праві власності та
знаходиться у нього або інших осіб, а
також комплект ключів від цього
автомобіля.

Стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1 та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансові
Перспективи» на користь ТОВ «Вердикт
Фінанс» судовий збір у сумі 2195 грв. 00
коп. (дві тисячі сто дев'яносто п'ять
гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Ізотов В. М.