Справа № 214/6488/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2013 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у місті Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на свою користь
суму боргу у розмірі 1900 грн., три
процента річних від простроченої суми
в розмірі 22 грн. 75 коп., моральну шкоду в
розмірі 1000 грн. та судовий збір в
розмірі 114 грн. 70 коп. Позовні вимоги
вмотивував тим, що 15.03.2013 року між ним та
ОСОБА_3 було укладено договір позики,
згідно якого відповідач отримав 1900
грн., які зобов'язався повернути до
кінця березня 2013 року. Однак до
теперішнього часу відповідач своїх
зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим
він змушений звернутись до суду.

Позивач у судове засідання надав
письмову заяву про те, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить суд розглянути справу за його
відсутності.

Відповідач також у судове засідання
надав письмову заяву, в якій
пред'явлені позовні вимоги визнав у
повному обсязі та просив суд
розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку саму суму коштів
(суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

В матеріалах справи знаходиться
копія Розписки від 15.03.2013 року (далі -
Договір), підписана відповідачем,
згідно якої останній узяв у позивача в
борг грошових коштів у розмірі 1900 грн.,
зобов'язавшись повернути борг до кінця
березня 2013 року (а.с.4).

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач
свого зобов'язання не виконав, грошових
коштів у строк та в порядку, що
встановлені вищезазначеним Договором,
не повернув.

У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК
України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд уважає
за можливе стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість в сумі
1900 грн. та три процента річних від
простроченої суми, що складає за період
часу з 01.04.2013 року по 20.08.2013 року суму в
розмірі 22 грн. 75 коп., а разом стягнути з
відповідача на користь позивача 1922 грн.
75 коп.

Що до позовних вимог в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди в розмірі 1000 грн., то суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пунктах 3, 5 своєї Постанови №4
від 31 березня 1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Так, судом установлено, що позивач за
вини відповідача своєчасно не отримав
грошових коштів в розмірі 1900 грн. та за
таких обставин уважає за необхідне
стягнути моральну шкоду з відповідача
на користь позивача.

Вирішуючи питання про розмір моральної
шкоди, суд ураховує такі критерії
визначення розміру відшкодування
моральної шкоди, як глибину душевних
страждань позивача, який був
позбавлений можливості своєчасно
отримати з боку відповідача грошових
коштів, тож вимушений був звернутися до
суду за захистом свого порушеного
права, тому суд уважає, що у зв'язку з
цим позивачеві спричинено моральну
шкоду, яку він оцінює в 1000 грн.

Отже, за наведених вище обставин суд
доходить висновку про задоволення
позову.

Разом з тим, згідно з вимогами ст.
88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені ним судові витрати в розмірі
114 грн. 70 коп. (а.с.1) та 114 грн. 70 коп. в
дохід держави в рахунок сплати
судового збору за вимогою про
відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1167 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 15, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1922
(одну тисячу дев'ятсот двадцять дві)
грн. 75 коп. в рахунок погашення
заборгованості за договором позики, 1000
(одну тисячу) грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та 114
(сто чотирнадцять) грн. 70 коп. в рахунок
відшкодування понесених судових
витрат, а всього стягнути 3037 (три тисячі
тридцять сім) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 114 (сто чотирнадцять)
грн. 70 коп. в дохід держави в рахунок
сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Попов.