Головуючий суду 1 інстанції - Скнаріна
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 407/911/13-ц
Провадження № 22ц/782/4774/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі - Кушнарьовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 14 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання договору підряду,
відшкодування завданих збитків у
зв'язку з усуненням недоліків
виконаної роботи та стягнення
моральної шкоди,-

в с т а
н о в и л а:

В лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
розірвання договору підряду,
відшкодування завданих збитків у
зв'язку з усуненням недоліків
виконаної роботи та стягнення
моральної шкоди. Позивач просив
розірвати договір підряду від 18 червня
2012 року, укладений між позивачем та
ОСОБА_4, у зв'язку з неякісним
виконанням робіт по встановленню
керамічної глазурованої плитки у кухні
на стінах та підлозі, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1;

стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача
отримані ним гроші за виконану роботу
по встановленню керамічної
глазурованої плитки, згідно договору
підряду від 18 червня 2012 року у сумі -2000
грн.;

стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача у
відшкодування завданих позивачу
збитків, які виникли у зв'язку з
усуненням недоліків виконаної роботи
згідно договору підряду від 18 червня 2012
року в будинку позивача, у сумі 31 441 грн.;

відшкодувати завдану моральну шкоду в
розмірі 2000 грн.;

стягнути з відповідача на користь
позивача вартість надання юридичних
послуг по підготовці та складанню
позовної заяви в сумі 500 грн.;

стягнути з відповідача на користь
позивача витрати, пов'язані з
проведенням експертного звіту у
розмірі 10000 грн.;

В обґрунтування вимог зазначив, що усно
уклав з відповідачем договір підряду
про те, що відповідач зробить ремонт в
будинку позивача, а саме встановить
керамічну глазуровану плитку у кухні
на стіні та підлозі. За виконану роботу
позивач повинен був сплатити ОСОБА_3
2000 грн., матеріали були придбані за
кошти позивача. Відповідач приступив
до виконання ремонтних робіт 20.06.2012
року. В період виконання ремонтних
робіт позивач знаходився у
відрядженні. За роботу відповідачу
було сплачено 2000грн.. Побачивши 30.06.2012р.
проведений ремонт позивач побачив, що
керамічна плитка пошкоджена, покладена
нерівно. Позивачем відразу була
зроблена претензія з приводу
неякісного виконання робіт по ремонту
та повернення сплачених коштів та
коштів, витрачених на будівельні
матеріали. Відповідач погодився з цим
та обіцяв протягом тижня повернути
витрачені кошти. Однак, потім припинив
спілкування та ухилявся від
добровільного виправлення недоліків.

На початку серпня позивач звернувся до
експерта з метою встановлення вартості
відновлення ремонту та усунення
недоліків, згідно звіту експерта від
06.08.2012 року загальна кошторисна
вартість склала 31 441 грн., також
монтажні роботи 25 882 грн.

13.08 2012 року позивач звернувся до
відповідача з листом та повідомив йому,
що у зв'язку з тим, що фактично не
виконані умови договору підряду і тому
договір є розірваним. Отже, ОСОБА_2
вважає, що ОСОБА_3 повинен сплатити
збитки понесені позивачем та
відшкодувати моральну шкоду, у зв'язку
з чим просив задовольнити позов.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 14 жовтня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач ОСОБА_3 вказує на законність
та обґрунтованість рішення суду, у
зв'язку з чим просить відхилити
апеляційну скаргу, а рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до наступного.

В статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.ст. 11,213 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного законодавства,
повинен вирішити справу згідно із
законом, ухваливши рішення на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, як були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214
ЦПК України під час ухвалення рішення
суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами
судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування
заходів забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом
першої інстанції не були виконані.

Відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не було доведено
виконання робіт у кухні відповідачем і,
крім того, відносини, що склалися між
сторонами носять носять характер
трудових, а не таких, що випливають з
договору підряду, у зв'язку з чим дійшов
висновку про необґрунтованість вимог.

Судова колегія вважає, що
висновок суду щодо відмови у
задоволенні позову є правильним, однак
підстави, з яких суд дійшов такого
висновку є помилковим.

Згідно із ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

З аналізу зазначеної
норми вбачається, що він має деякі
відмінності від трудового договору,
оскільки предметом договору підряду є
кінцевий результат, а для трудового
договору основним є сам факт виконання
трудової діяльності. Натомість,
трудовому договору притаманні такі
риси як: наявність трудового
розпорядку, трудової дисципліни, часу
та умови праці, оплати праці та інше.

З матеріалів справи
вбачається, що між сторонами мала місце
домовленість про виконання
відповідачем для позивача певної
роботи, однак ніякі ознаки трудового
договору сторонами не обговорювалися.

Таким чином, в даному випадку
відсутні ознаки трудового договору, а
тому суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що між
сторонами в дійсності виникли трудові
правовідносини.

Що стосується посилань
позивача щодо правовідносин сторін,
які випливають з договору підряду, то
судова колегія вважає за наступне:

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач стверджує, що між ним та
відповідачем був укладений усний
договір підряду на виконання робіт по
кухні.

Відповідач зазначені
обставини заперечує, посилаючись, що
він домовлявся та виконував роботу в
іншому приміщенні.

Згідно з ст. 205 ЦК України
визначено, що правочин може вчинятися
усно або у письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочину,
якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Відповідно до ст. ст. 626 та
627 ЦК України договором є домовленість
двох і більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Глава 61 ЦК України не
містить вимог щодо форми договору
будівельного підряду, а тому колегія
суддів приходить до висновку, що форма
такого договору повинна відповідати
загальним правилам про форми угод, а
тому відповідно до ст. 205 ЦК України
даний договір може бути укладений як в
усній, так і письмовій формі.

Таким чином, з аналізу зазначених
норм вбачається, що договір підряду
може бути укладений і усно, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків та сторони договору не
заперечують, що між ними була
домовленість щодо договору підряду.

В даному випадку, оскільки
відповідач заперечує укладення
договору підряду по виконанню робіт у
кухні, позивач у відповідності до
ст.ст. 10,60 ЦПК України повинен довести
наявність такого договору, його умов та
інше, що ним не виконано.

Наданий позивачем висновок
на обґрунтування вимог містить у собі
вартість кошторисної частини
проектної документації по об'єкту
«Ремонт приміщення , 6 (кухня).

Однак, з цього висновку не
вбачається, що саме відповідачем
виконувались якісь роботи по кухні і
були зроблені з істотними недоліками
або іншими відступами у роботі від
умов договору підряду, на що
посилається позивач, та які потребують
переобладнання.

При цьому, сам відповідач
зазначені обставини заперечує, з
пояснень свідків також не вбачається,
що відповідач виконував роботу у кухні.

З доданих фотографій кухні
також не вбачається, що цю роботу
виконано відповідачем.

Таким чином, оскільки
позивачем не було доведено, що між
сторонами було укладено договір
підряду на виконання робіт
відповідачем у саме у кухні, підстав
для задоволення позову не має.

Враховуючи наведене вище,
судова колегія приходить до висновку
про скасування рішення суду та відмову
в задоволенні позову саме з цих
підстав, а не з підстав, зазначених у
рішенні суду. Крім цього, згідно ст. 88
ЦПК України на користь відповідача
слід стягнути витрати, пов'язані з
правовою допомогою, які підтверджені
довідкою адвоката із наданим
розрахунком витраченого адвокатом
часу з урахуванням положень Закону
України "Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах", та відповідного
розрахункового документа на суму 1200
гривень.

Доводи апелянта про те, що стягнення
витрат на правову допомогу можливо
тільки у разі наявності ухвали суду
щодо допуску особи, яка має право на
надання правової допомоги, на увагу не
заслуговує, оскільки відсутність такої
ухвали не є підставою для відмови у
стягненні судових витрат, пов'язаних з
наданням такої допомоги.

Згідно зі ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову з
зазначених вище підстав.

Керуючись ст.303,307,309,313,314,317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 14 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання договору підряду,
відшкодування завданих збитків у
зв'язку з усуненням недоліків
виконаної роботи та стягнення
моральної шкоди - скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
рахунок повернення витрат на правову
допомогу 1200 (одна тисяча двісті)
гривень.

Рішення апеляційного суду
Луганської області набирає чинності
негайно, може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: