Справа № 510/84/13-ц
Провадження № 2/510/364/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М `Я М
У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.05.2013 року
Ренійський районний суд
Одеської області

у складі: головуючого - судді Бешлієвої
Т.А.;

при секретарі - Самбурському
О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Рені Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, надіслав на адресу суду заяву,
в якій зазначив, що підтримує свої
позовні вимоги, просив розглянути
справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судові
засідання, які призначалися на 28.03.2013 р.
та на 13.05.2013 р., будучи сповіщеною
належним чином, не з'являлася, причини
неявки суду своєчасно не повідомляла,
була попереджена, що на підставі ч. 4 ст.
169 ЦПК України у разі повторної неявки
без поважних причин або неповідомлення
суду про причини неявки справа буде
розглянута у її відсутності на
підставі даних, що є в матеріалах
справи.

У зв'язку з означеними
обставинами суд прийняв рішення про
подальший заочний розгляд справи на
підставі наявних доказів. Позивач
проти заочного розгляду справи не
заперечував.

Судом в ході судового розгляду справи
були досліджені наступні докази:

- свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 від
07.08.2010 р., укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який був зареєстрований 07.08.2010
р. відділом РАЦС Одеського міського
управління юстиції, актовий запис № 910;

- копія паспорту на ім'я позивача
ОСОБА_1, серії НОМЕР_2, виданого
Ренійським РВ УМВС України в Одеській
області 16.04.2002 р.;

- заява позивача ОСОБА_1 від 13.05.2013 року
про підтримання позовних вимог та
розгляд справи у його відсутності;

- квитанція про сплату судового збору.

Дослідивши надані докази, судом
було встановлено такі обставини:
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить розірвати шлюб
із відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований
07.08.2010 р. відділом РАЦС Одеського
міського управління юстиції, актовий
запис № 910, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що спільне життя з
відповідачем не склалося з причини
відсутності взаємопорозуміння,
байдужості до життя та проблем
кожного, відсутності сімейного
вогнища. З вересня 2012 р. позивач з
відповідачем спільно не проживають,
спільного господарства не ведуть.
Подальше спільне життя і збереження
шлюбу неможливе і суперечить інтересам
позивача. Дітей від шлюбу, а також
майна, що є спільною сумісною власністю
сторони не мають. Як вказано в позові,
проти розірвання шлюбу відповідач не
заперечує, але з'являтися до органів
державної реєстрації актів цивільного
стану не бажає.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню виходячи з
наступного: частиною 1 ст. 110 СК України
передбачено, що позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя. Відповідно до ст. 111 цього ж
Кодексу, суд вживає заходів щодо
примирення подружжя, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства. Суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення (ст. 112 СК України).

Встановивши вищезазначені обставини,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню, оскільки
сім'я сторін фактично розпалася, її
збереження неможливе, шлюб існує суто
формально і підлягає розірванню. Між
позивачем і відповідачем втратилися
почуття взаємодопомоги і підтримки,
тобто морально - правові підстави
шлюбу. Приходячи до такого висновку,
суд враховує фактичні обставини справи
і інтереси кожного з подружжя.
Застосування заходів щодо примирення
подружжя, передбачених ст. 111 СК
України, в даній ситуації суд вважає не
доцільним, оскільки ні позивач, ні
відповідач зацікавленості в
збереженні сім`ї не проявляють.

Статтею 115 цього ж Кодексу передбачено,
що документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення
суду про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили. Рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надсилається судом до
органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем ухвалення
рішення для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213. 215, 226 ЦПК
України, ст.ст.110-112, 113, 115 Сімейного
кодексу України, суд -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають які
не мають неповнолітніх дітей,
зареєстрований 07.08.2010 р. відділом РАЦС
Одеського міського управління
юстиції, актовий запис № 910 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.А. Бешлієва