Справа № 495/250/13- ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2013 року

м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород – Дністровський
міськрайонного суду Одеської області
ОСОБА_1, розглянувши у порядку
досудової підготовки в м.
Білгород-Дністровському матеріали
цивільної справи за цивільним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та
визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та
визнання права власності, вказуючи, що
19.03.2012 року між позивачем та
відповідачкою був укладений договір
позики на суму, еквівалентну 20 000,00
доларам США, на підтвердження чого
відповідачкою була написана
власноручно розписка. Згідно цієї
розписки відповідачка отримала
вищевказані грошові кошти на придбання
автомобілю та зобов’язалась повернути
ці кошти до 19.09.2012 року. Однак, до
теперішнього часу борг відповідачкою
не повернуто, на неодноразові прохання
позивача вирішити питання щодо
повернення боргу мирним шляхом
відповідачка не реагує. У зв’язку з цим
позивач звернувся до суду з дійсним
позовом.

У порядку забезпечення позову позивач
просить забезпечити позов шляхом
накладення арешту на автомобіль «HYUNDAI
TUCSON» 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_1; № двигуна G4GC6651635; № кузова
KMNJN81BP6U485031, який належить ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії САК №632012, виданого 10.04.2012 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав
клопотання про забезпечення позову та
просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти заяви про
задоволення позову, мотивуючи це тим,
що він не повинен відшкодовувати
позивачу вказані позивачем витрати,
окрім франшизи у сумі 1000,00 гривень,
оскільки ці витрати повинна
відшкодувати страхова компанія, яка
застрахувала цивільно-правову
відповідальність відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві
про забезпечення позову повинно бути
зазначено : 1) причини, у зв’язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі
необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову. Згідно ч. 3
ст. 152 ЦПК України, види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року, забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного законодавства при розгляді
заяв про забезпечення позову»,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності, слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована як
підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв’язку із застосуванням відповідних
заходів.

Враховуючи той факт, що відповідачем по
справі не вжито заходів щодо
добровільного відшкодування
заподіяної шкоди, суд вважає, що
відповідачем можуть бути вчинені дії,
які в подальшому можуть утруднити чи
унеможливлювати виконання рішення
суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне задовольнити
заяву про забезпечення позову, та
накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi
Lancer», 2005 року випуску, сірого кольору, №
кузова JMBSNCS3A5U019239, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, який
мешкає за адресою : Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, вул.. Перемоги,
2- а, кв. 77, на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
ДАР 229369, виданого 01.09.2011 року.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006
року, суд,-

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_5,
який мешкає за адресою : АДРЕСА_1.

Накласти арешт автомобіль на «Mitsubishi
Lancer», 2005 року випуску, сірого кольору, №
кузова JMBSNCS3A5U019239, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, який
мешкає за адресою : Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, вул.. Перемоги,
2- а, кв. 77, на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
ДАР 229369, виданого 01.09.2011 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення судової
ухвали, можуть подати апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя