Справа № 512/1152/13-ц
Провадження № 2/512/363/13
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"06" грудня 2013 р.

06 грудня 2013 року
смт. Саврань, Одеської області

Суддя Савранського районного
суду Одеської області Лепеха В.А.,
розглянувши цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення та стягнення авансового
платежу, та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

06.12.2013 року до Савранського
районного суду Одеської області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про повернення та стягнення
авансового платежу, та стягнення
моральної шкоди.

Ухвалою від 06.12.2013р. по справі
відкрито провадження.

Разом з позовною заявою,
позивачем до суду подано заяву про
забезпечення позову (а. с. 7).

В своїй заяві позивач вказав, що у
зв'язку із зверненням з позовною заявою
до ОСОБА_2 про повернення та стягнення
авансового платежу, та стягнення
моральної шкоди, приймаючи до уваги, що
у позові ставиться питання про
стягнення авансового платежу в сумі
40000грн., який було сплачено за будинок,
що розташований по АДРЕСА_1 позивач
вважає, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. Просить суд накласти арешт на
житловий будинок по АДРЕСА_1 та
заборонити відповідачці відчужувати у
будь-який спосіб вказаний будинок.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь - якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151
ЦПК України, суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з
обґрунтуванням його необхідності; 3)
інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України, позов забезпечується в тому
числі шляхом встановлення обов'язку
вчинити певні дії та забороною вчиняти
певні дії. При цьому, види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Ч. 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 p. „Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" роз'яснено, що
згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

У ч. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
p. „Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" роз'яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суддя дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку, що заява про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню із наступних підстав.

До заяви про забезпечення позову,
не додано доказів щодо наявності у
відповідачки права власності на
вказаний будинок.

Дана обставина унеможливлює
встановлення відповідності виду
забезпечення позову, який просить
заявник, позовним вимогам.

Заяви про забезпечення доказів до
суду не надходило.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про повернення та стягнення авансового
платежу, та стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Ухвала окремо від судового
рішення оскарженню не підлягає.

Суддя
В.А.Лепеха