Справа 4-с/337/49/2013 року
Провадження № 337/2356/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2013 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Громова І.Б.,

при секретарі Костюк О.Ф.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1, представника зацікавленої особи Хортицького ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на рішення та дії Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, зацікавлені особи: державний виконавець Котлярова К.О., Іванова Наталія Володимирівна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно, скасування постанови про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження в якій зазначив, що на виконанні у Хортицькому відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-3834 від 16.12.2003 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходів.

17.03.2011 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження. В ході проведення виконавчих дій постановою державного виконавця Котляровою К.О. було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить заявнику на праві власності, та заборонено її відчуження. Вважає, що державний виконавець порушив вимоги ст..52, 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження» та просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо накладення арешту на 1/3 частку квартири, скасувати постанову про арешт квартири та оголошення заборони на його відчуження, зобовязати Хортицький ВДВС повідомити відповідні органи про скасування арешту зазначеного майна, стягнути з Хортицького ВДВС на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав доводи своєї скарги, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник Хортицького ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 заперечила проти задоволення скарги. Пояснила суду, що у боржника ОСОБА_3 була наявна заборгованість із сплати аліментів. Станом на 01.07.2011 року вона становила 17622,64 грн. Оскільки розмір заборгованості перевищував суму платежів за 3 місяці було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Вважає, що державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить суд відмовити в задоволенні скарги.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась. Повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином.

Судом встановлено, що в Хортицькому ВДВС ЗМУЮ на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-3834 від 11.03.2011 року, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходів, з 02.12.2003 року до повноліття дитини.

17.03.2011 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 17,18,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, та копії постанови були направлені сторонам виконавчого провадження.

Згідно ч.5 ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження» сторони зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити держаного виконавця про повне часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (У тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Боржником рішення суду не виконувалось. За неодноразовими викликами державного виконавця до Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у прийомні години кожного вівторка з 9-00 до 12-00, та у четвер з 13-00 до 16-00 боржник на прийом до державного виконавця не зявився, квитанції про сплату аліментів не надавав.

Згідно ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний: надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Заборгованість по аліментам станом на 01.07.2011 року складала 17622 грн.64коп. Розрахунок заборгованості по аліментам складався державним виконавцем з урахуванням наявних квитанцій та розписок які знаходились у матеріалах виконавчого провадження. Таким чином, сума боргу із сплати аліментів перевищувала понад три місяці.

Заявник посилається на порушення порядку накладення арешту. На момент предявлення виконавчого документа до виконання, а саме на 16.03.2011р. наявність індивідуального ідентифікаційного номеру боржника та стягувача було не обовязковим реквізитом зазначеним у виконавчому листі, а у матеріалах виконавчого провадження індивідуальний ідентифікаційний номер боржника відсутній, та жодного разу боржник до державного виконавця не зявлявся, індивідуальний ідентифікаційний номер не надавав, тому зробити запит до Державної податкової служби України про наявність у боржника рахунків у банках чи інших фінансових установах, та до Управління пенсійного фонду України про джерела отримання доходів державний виконавець не мав можливості оскільки для запиту потрібен індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Згідно відповіді МБТІ від 28.04.2011 року за боржником зареєстрована 1/3 частка квартири АДРЕСА_2.

11.07.2011 року державним виконавцем Котляровою К.О. керуючись ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3, та копія була направлена боржнику.

Суд вважає, що державним виконавцем не було порушено порядку накладання арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження.

Доводи заявника ОСОБА_3 полягають в тому, що державний виконавець не врахувала, що він є фізичною особою-підприємцем і обчислювала заборгованість, виходячи із заробітної плати працівника для даної місцевості. Однак в матеріалах справи наявна довідка, яка підтверджує, що ОСОБА_3 у період з 2008 року по 2011 рік дохід не отримував.

ОСОБА_3 зазначив, що в нього немає заборгованості мотивуючи це тим, що виконавець не врахувала добровільні платежі ОСОБА_3 по сплаті аліментів. 29.10.2013 року на особистому прийомі державним виконавцем була отримана заява від стягувача ОСОБА_5 в якій були прописані суми аліментів які вона отримувала від боржника. Дослідивши документи, надані ОСОБА_3 та його представником, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо фактичного розміру по заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В даному випадку між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник спір щодо розміру заборгованості по аліментам, який може бути вирішений в порядку позовного провадження. З таким позовом ОСОБА_3 до суду не звертався.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованість по аліментам станом на 01.12.2013 року існує і становить 1588,50 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином на думку суду дія державного виконавця по винесенню постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 проводилась в рамках Закону України «Про виконавче провадження», відповідно сама дія державного виконавця по винесенню постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження правомірна, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12, 57, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення та дії Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: