справа № 208/3895/13-ц
№ провадження 2/208/1479/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

10 червня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі: судді
Дячкова С.В., при секретарі Тур І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіальної громадив
особі Заводської районної у м.
Дніпродзержинську ради, треті особи:
Третя Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, відділ
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області,
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання права
на спадщину за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом зазначивши, що він є сином
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

При житті, а саме 24 квітня 2000 року,
батько склав заповіт, зробивши таке
розпорядження: належний йому житловий
будинок за номером АДРЕСА_1 він
заповідав його матері ОСОБА_3

Але до складу майна, яке батько заповів
його матері не увійшла земельна
ділянка, площею 508 кв. м, на якій
розташований житловий будинок,
оскільки на момент складення заповіту
земельна ділянка по АДРЕСА_1 ще не була
передана батькові у власність. Право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
отримав лише в березні 2007 року.

08 грудня 2009 року державним нотаріусом
Першої Дніпродзержинської
нотаріальної контори Трощій Н.Г. його
матері ОСОБА_3 було видане свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 508
кв. м.

Крім цього, 18 листопада 2009 року
державним нотаріусом Першої
Дніпродзержинської нотаріальної
контори Трощій Н.Г. його матері ОСОБА_3
було видане і свідоцтво про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку, площею 0,0508 га, розташовану по
АДРЕСА_1.

Але з невідомих йому причин, мати не
надала державний акт із внесеними
нотаріусом відомостями та свідоцтво
про право на спадщину на земельну
ділянку до управління Держкомзему у
місті Дніпродзержинську для
реєстрації державного акту про перехід
до неї права власності на земельну
ділянку в Книзі реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 моя мати ОСОБА_3 померла, і
після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді житлового будинку та земельної
ділянки, площею 0,0508 га по АДРЕСА_1.

Після смерті матері він, як єдиний
спадкоємець першої черги, звернувся до
Третьої Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
житловий будинок та земельну ділянку
по АДРЕСА_1.

Але у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку по АДРЕСА_1, йому було
відмовлено. В своєму роз'ясненні
нотаріус зазначила, що видача
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку є
неможливою, оскільки його мати, яка
прийняла спадщину після свого
померлого чоловіка ОСОБА_2, начебто, не
оформила своїх спадкових прав, так як
згідно листа 1/04-1195 від 10 жовтня 2012 року,
виданого управлінням Держкомзему у м.
Дніпродзержинську, спадкоємець ОСОБА_3
не оформила документи в управлінні
Держкомзему у м. Дніпродзержинську.

Просив визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на
земельну ділянку, площею 0,0508 га,
кадастровий номер :02:033:0122, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), розташовану в АДРЕСА_1, право
власності на яку згідно реєстрації
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ЯГ № 556631,
виданого 07 березня 2007 року в Книзі
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі, зареєстроване за № 20 за
ОСОБА_2.

У судове засідання позивач, відповідач
та представники третіх осіб не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином. Від
них надійшли заяви, в яких вони
прохають розглянути справу у їх
відсутність, позивач позов підтримує,
відповідач проти задоволення позову не
заперечує.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, є сином ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які на момент його народження
перебували у зареєстрованому шлюбі, і
після його розірвання, 07 листопада 2003
року повторно уклали шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про
народження позивача, виданим
Шульгівським сільським ЗАГС
Петриківського району
Дніпропетровської області 20 січня 1954
року, актовий запис № 1, та свідоцтвом
про одруження, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції м. Дніпродзержинська, актовий
запис № 883.

При житті, а саме 24 квітня 2000 року,
батько позивача склав заповіт,
зробивши таке розпорядження: належний
йому житловий будинок за номером
АДРЕСА_1 він заповідав матері позивача -
ОСОБА_3.

Але до складу майна, яке батько заповів
матері позивача не увійшла земельна
ділянка, площею 508 кв. м, на якій
розташований житловий будинок,
оскільки на момент складення заповіту
земельна ділянка по АДРЕСА_1 ще не була
передана батькові у власність. Право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
отримав лише в березні 2007 року. Згідно
повідомлення управління Держкомзему у
м. Дніпродзержинську від 10 жовтня 2012
року земельна ділянка, площею 0,0508 га, за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:02:033:0122, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель
(присадибна ділянка), була передана у
власність ОСОБА_2 на підставі рішення
Дніпродзержинської міської ради №
71/06/У від 24 листопада 2006 року, і 07
березня 2007 року ОСОБА_2 був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ № 556631, який
був зареєстрований в книзі реєстрації
державних актів на право власності на
землю та право постійного користування
землею, договорів оренди землі за №
20.

Таким чином на момент смерті ОСОБА_2
йому на праві власності належали
житловий будинок і земельна ділянка,
площею 0,0508 га, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мій батько позивача -
ОСОБА_2 помер, і після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді
зазначеного вище житлового будинку та
земельної ділянки, площею 508 кв. м, на
якій розташованій житловий будинок.

Мати позивача у встановленому законом
порядку після смерті батька позивача, з
яким вона на момент його смерті
перебувала у зареєстрованому шлюбі,
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття всієї спадщини, що
відкрилася після смерті батька
позивача, і як спадкоємець за заповітом
на житловий будинок, і як спадкоємець
за законом на земельну ділянку.

08 грудня 2009 року державним нотаріусом
Першої Дніпродзержинської
нотаріальної контори Трощій Н.Г. ОСОБА_3
було видане свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1, на
земельній ділянці площею 508 кв. м, і її
право власності на житловий будинок
було зареєстроване в Державному
реєстрі прав, що підтверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виданим ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» 09 червня 2010
року, реєстраційний номер 2813545, номер
запису 14101 в книзі 84.

Крім цього, 18 листопада 2009 року
державним нотаріусом Першої
Дніпродзержинської нотаріальної
контори Трощій Н.Г. ОСОБА_3 було видане і
свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельну ділянку, площею 0,0508
га, розташовану по АДРЕСА_1, а також
державним нотаріусом внесені
відповідні відомості до Державного
акту на право власності на земельну
ділянку, який був виданий на ім'я ОСОБА_2
А саме нотаріус в Державному акті
зазначила: «Мною, Трощій Н.Г.,
нотаріусом Першої Дніпродзержинської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області, за
реєстровим № 1-538 18 листопада 2009 року
видано свідоцтво про право на спадщину,
на підставі якого право власності на цю
земельну ділянку переходить до
ОСОБА_3».

Таким чином мати позивача - ОСОБА_3
стала власником і житлового будинку, і
земельної ділянки, що розташовані в
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом та за заповітом після
померлого чоловіка ОСОБА_2

Але з невідомих причин, ОСОБА_3 не
надала державний акт із внесеними
нотаріусом відомостями та свідоцтво
про право на спадщину на земельну
ділянку до управління Держкомзему у
місті Дніпродзержинську для
реєстрації державного акту про перехід
до неї права власності на земельну
ділянку в книзі реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача - ОСОБА_3
померла, і після її смерті відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку
та земельної ділянки, площею 0,0508 га по
АДРЕСА_1.

Після смерті матері позивач, як єдиний
спадкоємець першої черги, звернувся до
Третьої Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
житловий будинок та земельну ділянку
по АДРЕСА_1.

Але у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку по АДРЕСА_1, позивачеві було
відмовлено. В своєму роз'ясненні
нотаріус ОСОБА_5 зазначила, що видача
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку є
неможливою, оскільки мати позивача, яка
прийняла спадщину після свого
померлого чоловіка ОСОБА_2, не оформила
своїх спадкових прав, так як згідно
листа 1/04-1195 від 10 жовтня 2012 року,
виданого управлінням Держкомзему у м.
Дніпродзержинську, спадкоємець ОСОБА_3
не оформила документи в управлінні
Держкомзему у м. Дніпродзержинську, а
згідно п. 4.15 «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
від ІНФОРМАЦІЯ_1, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві,
і крім цього, позивачем не наданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3, а тому
позивачеві запропоновано звернутися
до суду для вирішення питання по суті.

Суд вважає, що мати позивача правомірно
набула право власності на земельну
ділянку, розташовану в АДРЕСА_1,
оскільки їй було видане свідоцтво про
право на спадщину на цю земельну
ділянку, і внесені відповідні
відомості в держаний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 556631, що був виданий
ОСОБА_2.

Право власності матері позивача на
земельну ділянку ніким не
оспорювалося, мати позивача ніколи не
відмовлялася від спадкового майна у
вигляді земельної ділянки, вона
володіла та користувалася житловим
будинком по АДРЕСА_1 та земельною
ділянкою, яка була виділена саме для
будівництва та обслуговування цього
будинку та господарських будівель
(присадибна ділянка), вона була
зареєстрована та постійно проживала в
спадковому будинку до дня своєї смерті,
і відсутній був будь-який спір про
право власності ОСОБА_3 на земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обмежень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Тобто, як вбачається з вказаної норми,
державна реєстрація права власності на
нерухоме майно є офіційним визнанням
права власності з боку держави, тобто
права, яке вже мало виникнути до її
проведення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що з моменту прийняття спадщини та
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку та внесення відомостей до
державного акту про право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 щодо
переходу права власності від ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 мати позивача - ОСОБА_3
правомірно набула право приватної
власності на земельну ділянку, що не
оспорюється з боку держави, і свідчить
про відсутність спору про право
власності ОСОБА_3 на отриману нею в
порядку спадкування земельну ділянку.

Але через відсутність реєстрації права
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_3 позивач не має можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, що
істотно порушує його права, як
спадкоємця першої черги за законом
після померлої матері ОСОБА_3, та
власника нерухомого майна, при тому, що
відповідно до статті 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадщину мають
батьки, діти спадкодавця та той з
подружжя, який його пережив.

Зазначені обставини підтверджуються:
копією паспорту ОСОБА_1, свідоцтвом про
народження ОСОБА_1, свідоцтвом про
одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заповітом
ОСОБА_2, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2,
свідоцтвом про право на спадщину на
житловий будинок на ім'я ОСОБА_3,
Витягом про реєстрацію права власності
на житловий будинок за ОСОБА_3,
технічним паспортом на житловий
будинок, свідоцтвом про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку, Державним актом на право
приватної власності на земельну
ділянку з відомостями про перехід
права власності до ОСОБА_3, свідоцтвом
про смерть ОСОБА_3, довідкою про
зареєстроване місце проживання ОСОБА_3
на момент її смерті, повідомленням
Управління Держкомзему, роз'ясненнями
нотаріуса, висновком про вартість
земельної ділянки.

За таких обставин позов необхідно
задовольнити.

Керуючись ст. 1261, 1270, 1297 ЦК України, ст. 10,
11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 на
земельну ділянку, площею 0,0508 га,
кадастровий номер :02:033:0122, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), розташовану в АДРЕСА_1, право
власності на яку згідно реєстрації
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ЯГ № 556631,
виданого 07 березня 2007 року, в Книзі
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі, зареєстроване за № 20 за
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя
Дячков С. В.