Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2013
року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого – судді Тішко
Д.А., при секретарі – Тихонюк В.В., за
участю народних засідателів Олефір
Т.О., Ємченко О.Т., за участю прокурора
Редченко В.І., представника заявника
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Миколаєві цивільну справу за заявою
Миколаївської обласної психіатричної
лікарні №1 про продовження терміну
перебування в психіатричному закладі,
–

встановив:

У листопаді 2013 року Миколаївська
обласна психіатрична лікарня №1 (далі:
МОПЛ №1) звернулася до суду із заявою, в
якій просила про продовження терміну
амбулаторного примусового перебування
в психіатричному закладі ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв’язку із наявністю у
хворої тяжкого психічного розладу
(діагноз: шизофренія парноїдальна
безперервний тип протікання, змішаний
тип дефекту), внаслідок чого вона не
може самостійно дати згоду на
добровільне стаціонарне обстеження та
лікування.

У судовому засіданні представник
заявника вимоги заяви підтримав, надав
до суду заяву про неможливість
забезпечення явки хворої ОСОБА_2,
оскільки остання дуже імпульсивна,
рухливо-беспокійна, злобна, афективно
напружена в наслідок наявності
стійкого психічного розладу. Така
поведінка хворої може призвести до
зриву судового засідання. За такого,
представник заявника просив суд про
розгляд справи за відсутності хворої –
ОСОБА_2.

Прокурор вважав за необхідне
задовольнити заяву.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши доводи заяви й
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 страждає на психічне
захворювання (діагноз: шизофренія
парноїдальна безперервний тип
протікання, змішаний тип дефекту),
починаючи з 31.07.2007 року знаходиться на
обліку МОПЛ №1.

Ухвалами Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 07.05.2012 року та 13.11.2012 року
до хворої були примусово застосовані
заходи медичного характеру у вигляді
госпіталізації у психіатричний заклад
із звичайним наглядом.

В період з 30.10.2011 по 17.06.2013 року
знаходилась на
амбулаторно-примусовому
психіатричному лікуванні у МОПЛ №1 та з
16.05.2013 року отримала діагноз:
шизофренія парноїдальна безперервний
тип протікання, змішаний тип дефекту.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 25.04.2013 було
прийнято рішення щодо зміни примусових
засобів медичного характеру у
відділенні з загальним режимом на
примусове лікування хворої в
амбулаторному порядку.

Проте, за результатом антипсихотичної
терапії психічний стан ОСОБА_2
залишився нестабільним. Таким чином, у
зв’язку з погіршенням хвороби ОСОБА_2
була знову госпіталізована до
стаціонарного лікування.

На час розгляду справи ОСОБА_2
проходить стаціонарне лікування у
третьому відділенні МОПЛ №1 починаючи
з 26.06.2013 року

При цьому 08.11.2013 року ОСОБА_2 була
оглянута комісією лікарів психіатрів
МОПЛ №1, які підтвердили наявність у
хворої тяжкого психічного розладу та
прийняли рішення про необхідність
продовження терміну перебування в
психіатричному закладі для надання
примусової амбулаторної психіатричної
допомоги строком на 6 місяців, оскільки
лікування хворої можливе тільки в
умовах стаціонару. Однак згоду на свою
госпіталізацію ОСОБА_2 надати не може,
у зв’язку з її психічним
захворюванням.

Згідно ст. 17 ЗУ “Про психіатричну
допомогу” перебування особи в
психіатричному закладі в примусовому
порядку може здійснюватися лише
протягом часу наявності підстав за
якими було проведено госпіталізацію.
Особа, яку було госпіталізовано до
психіатричного закладу в примусовому
порядку, повинна оглядатися комісією
лікарів-психіатрів не рідше одного
разу на місяць з метою встановлення
наявності підстав для продовження чи
припинення такої госпіталізації. У
разі необхідності продовження
госпіталізації в примусовому порядку
понад 6 місяців представник
психіатричного закладу повинен
направити до суду за місцем
знаходження психіатричного закладу
заяву про продовження такої
госпіталізації. До заяви, в якій
повинні бути викладені підстави
госпіталізації особи до
психіатричного закладу в примусовому
порядку, передбачені статтею 14 цього
Закону, додається висновок комісії
лікарів-психіатрів, який містить
обґрунтування про необхідність
продовження такої госпіталізації. В
подальшому продовження госпіталізації
особи в психіатричному закладі
проводиться кожного разу на строк, який
не може перевищувати 6 місяців.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до вимог ст.ст. 14, 16, 17 ЗУ
«Про психіатричну допомогу», ст.ст. 281,
282 ЦПК України, суд дійшов висновку про
необхідність продовження терміну
перебування у амбулаторному
примусовому порядку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в Миколаївській обласній
психіатричній лікарні № 1 для
амбулаторного примусового
стаціонарного лікування строком на
шість місяців.

Таким чином вимоги заяви обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

В силу ст. 367 ЦПК України слід допустити
негайне виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 278, 209, 212-215 ЦПК України,
суд –

вирішив:

Заяву Миколаївської обласної
психіатричної лікарні №1 про
продовження терміну перебування в
психіатричному закладі - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, термін
перебування в Миколаївській обласній
психіатричній лікарні № 1 для
амбулаторного примусового
стаціонарного лікування строком на
шість місяців.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів після оголошення рішення.

Суддя

Тішко Д.А.

Народні засідателі

Олєфір
Є.П.

ОСОБА_3