Провадження № 2/161/5426/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

16 грудня 2013 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.

при секретарі - Селюкові Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку справу
за позовом ОСОБА_1 до Темчишина
Володимира Петровича - арбітражного
керуючого сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Шепель» про
визнання права власності на нерухоме
майно, яке передане у власність в
рахунок погашення позики, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовом до
відповідача про визнання права
власності на нерухоме майно. Позов
мотивує тим, що нею в 2007 році було
укладено ряд договорів безпроцентної
позики та додаткову угоду до договору
позики, відповідно до яких вона надала
позику сільського господарському
виробничому кооперативу «Шепель» в
розмірі 531443,00 грн. Частково
зобов'язання було виконано шляхом
передачі у власність нерухомого майна,
відповідно до умов укладеної
додаткової угоди. Боржник інші взяті на
себе зобов'язання не виконав. Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 06.08.2009
року з СГВК «Шепель» було стягнуто суму
заборгованості. Оскільки борг в
примусовому порядку стягнуто було не
можливо, СГВК «Шепель» було визнано
банкрутом, ліквідатором було
призначено Тимчишина В.П. Оскільки
нерухоме майно визначене додатковою
угодою, було передано по акту передачі -
приймання у власність в рахунок
погашення позики, вважає що є фактичним
власником даного майна. А тому, просить
визнати за нею право власності на
нерухоме майно відповідно до
додаткової угоди.

Представник позивача подала суду заяву
про розгляд справи у її відсутності.
Вимоги позову підтримала, просила його
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Темчишин В.П., подав
письмові пояснення на позовну заяву, в
яких вимоги позову визнав, проти
задоволення вимог позивача не
заперечував.

Визнання позову відповідачем не
суперечить закону і не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів і вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
СГВК «Шепель» було укладено ряд
договорів безпроцентної позики на
загальну суму - 531443,00 грн.

З копії постанови Господарського суду
Волинської області № 8/33-Б вбачається,
що за заявою ОСОБА_1,
сільськогосподарський виробничий
кооператив «Шепель», в с. Шепель
Луцького району визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором СГВК «Шепель» призначено
Темчишина Володимира Петровича.

Статтею 627 ЦК України установлено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

21.03.2008 року між сторонами було укладено
додаткову угоду (а.с. 8) до договорів
безпроцентної позики грошей №1 від
03.04.2007 року, №2 від 24.05.2007 року, №3 від
03.04.2007 року, № 4 від 17.04.2007 року, №5 від
27.04.2007 року, №6 від 24.05.2007 року, №7 від
24.05.2007 року, відповідно до умов якої
позичальник СГВК «Шепель» бере на себе
зобов'язання частково повернути позику
за договорами безпроцентної позики,
шляхом передачі у власність ОСОБА_1
нерухомого майна на загальну суму 236256.00
грн, а саме:

- на 37/100 частини адміністративного
приміщення (другий поверх будинку
культури), що розташоване в АДРЕСА_1,
вартістю - 37499 грн;

- приміщення котельні, що
розташоване в АДРЕСА_3, вартістю - 11048
грн;

- приміщення ремонтної майстерні,
що розташоване в АДРЕСА_2, вартістю - 4896
грн.

Факт передання вище перерахованого
нерухомого майна у власність ОСОБА_1
підтверджується актом
передачі-приймання нерухомого майна
від 21.03.2008 року (а.с. 9).

Ст. 328 ЦК України встановлює, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Частиною 1 ст.334 ЦК України
установлено, що право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

З довідки Шепелівської сільської ради
Луцького району № 535 від 07.11.2013 року
встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 21.03.2008
року по даний час, фактично володіє та
користується нерухомим майном,
переданим їй СГВК «Шепель» у власність
в рахунок погашення позики в сумі 236256,00
грн, відповідно до укладеної
Додаткової угоди. (а.с. 12).

Проаналізуваши зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку, що оскільки
нерухоме майно за договором було
передано набувачу ОСОБА_1, позивач
фактично володіє та користується даним
майном, а тому, вимоги позивача про
визнання за нею право власності на дане
майно підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 328, 334
ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно, а саме:

- на 37/100 частини адміністративного
приміщення (другий поверх будинку
культури), що розташоване в АДРЕСА_1,
вартістю - 37499 грн;

- приміщення котельні, що
розташоване в АДРЕСА_3, вартістю - 11048
грн;

- приміщення ремонтної майстерні,
що розташоване в АДРЕСА_2, вартістю - 4896
грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій