Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 листопада 2013 року

Мар'їнський районний суд
Донецької області у складі суду:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Мар'їнка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа: Красногорівська
нотаріальна контора Донецької області
про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом про визнання заповіту
недійсним, у якому просив: визнати
недійсним заповіт ОСОБА_5, складений на
ім'я ОСОБА_4, посвідченого 15 листопада
2011 року державним нотаріусом
Красногорівської нотаріальної
державної контори.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступним.

Позивач ОСОБА_1 мешкає разом із
матір'ю ОСОБА_6 у АДРЕСА_1.

У червні 2011 році його батько
ОСОБА_5 тяжко захворів та на підставі
Красногорівської районної лікарні був
направлений до Донецького обласного
противопухлиного центру, де
знаходився з 04 липня 2011 року по 20 липня
2011 року. У даному медичному закладі
позивачу поставили діагноз: саркома
нижньої та середньої частини шлунку та
була проведена планова операція. Після
проведення операції йому було
рекомендовано лікування та нагляд
онколога за місцем проживання, дієта,
курси хіміотерапії у Донецькому
обласному противопухлинному центрі.

Позивачем було запропоновано
батькові здійснити догляд за ним, але
його сестра, відповідач по справі
настояла, що саме вона буде доглядати
батька.

Вважає, що саме за наполяганням
відповідача було складено заповіт на
її користь, оскільки він проходив
курси хіміотерапії, мав поганий стані
здоров'я, та відповідно не усвідомлював
свої дії та їх наслідки.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 із
позовом не погодилася, просила суд
позовні вимоги залишити без
задоволення, оскільки відсутні
обґрунтовані та законні підстави для
задоволення позовних вимог.

Третя особа нотаріус Красногорівської
державної нотаріальної контори
Клименко Н.І. в судовому засіданні
пояснила, що дійсно нею був посвідчений
15 листопада 2011 року заповіт, відповідно
якого ОСОБА_5 подарував все своє
належне майно ОСОБА_4. Нотаріус
зазначила, що при засвідчення таких
угод вона керувалася Законом України
«Про нотаріат», була обізнана про
дієздатність заповідувача. Зазначає,
що сторонам було роз'яснені їх права та
обов'язки, а відповідно й наслідки
складання заповіту.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1
було заявлено клопотання щодо
призначення по зазначеній справі
посмертної судово - психіатричної
експертизи.

Ухвалою Мар»їнського районного суду
Донецької області від 24 вересня 2012 року
по справі була призначена посмертна
судово - психіатрична експертиза.

Відповідно до висновків акту № 90а/204а
посмертної судово - психіатричної
експертизи ОСОБА_5 у період складення
ним юридичної угоди - підписання
заповіту 15 листопада 2011 року мав
астенічний синдром внаслідок ракової
інтоксикації та за психічним станом
розумів значення своїх дій та міг ними
керувати.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на основу своїх вимог і
заперечень. Докази надаються сторонами
і іншими особами, що беруть участь в
справі.

В судовому засіданні
встановлено, що померлим ОСОБА_5 було
складено заповіт на ім'я доньки ОСОБА_4,
яка є відповідачем по справі.
Зазначений заповіт був посвідчений у
встановленому законом порядку, а саме у
державного нотаріуса Красногорівської
державної нотаріальної контори, що
підтверджується копією заповіту (а.с.10).

Відповідно до ч.1 статті 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним.

Для визначення наявності психічного
стану на момент укладення правочину
суд відповідно до статті 145 ЦПК України
зобов'язаний призначити судово -
психіатричну експертизу за
клопотанням хоча б однієї із сторін.

Так, відповідно Відповідно до
висновків акту № 90а/204а посмертної
судово - психіатричної експертизи
ОСОБА_5 у період складення ним
юридичної угоди - підписання заповіту 15
листопада 2011 року мав астенічний
синдром внаслідок ракової
інтоксикації та за психічним станом
розумів значення своїх дій та міг ними
керувати.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду
України від 06 листопада 2009 року № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсним» для визначення
наявності такого стану на момент
укладення правочину суд відповідно
до статті 145 ЦПК ( 1618-15 ) зобов'язаний
призначити судово-психіатричну
експертизу за клопотанням хоча б
однієї зі сторін. Справи про визнання
правочину недійсним із цих підстав
вирішуються з урахуванням як
висновку судово-психіатричної
експертизи, так і інших доказів
відповідно до статті 212 ЦПК.

Зазначена норма судом була виконана.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 тяжко захворів та на підставі
Красногорівської районної лікарні був
направлений до Донецького обласного
противопухлиного центру, де
знаходився з 04 липня 2011 року по 20 липня
2011 року. У даному медичному закладі
позивачу поставили діагноз: саркома
нижньої та середньої частини шлунку та
була проведена планова операція.

Суд звертає увагу на пояснення третьої
особи нотаріуса Клименко Н.І., яка
підтвердила, що при складанні заповіту
спілкувалася зі сторонами,
роз'яснювала позивачу наслідки
укладення заповіту. В судовому
засіданні встановлено, що померлий
чітко усвідомлював, що він бажає
заповісти все своє майно.

Отже, суд вважає, що відсутні сумніви
щодо законності складання заповіту
складеного померлим ОСОБА_5 на користь
своєї доньки ОСОБА_4, а тому й законних
та обгрунтованих підстав для
задоволення позовних вимог не має.

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України
резолютивна частина рішення суду
повинна містити висновок суду про
розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 88 ЦПК України
оскільки позовні вимоги ОСОБА_1
залишені без задоволення, то суд не
вбачає законних підстав для
відшкодування йому витрат, пов'язаних
із сплатою судового збору.

На підставі викладеного,
відповідно до ст. ст. 16, 225, 1257 ЦК України,
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсним»,
керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа: Красногорівська нотаріальна
контора Донецької області про визнання
заповіту недійсним залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Мар»їнського районного
суду

Донецької області
С.М.
Ліпчанський

21.11.2013