Провадження №
УХВАЛА

Іменем України

26.12.2013 року
м.
Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді: Нікушина
В.В.,

за участю секретаря: Пустовойт
Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
ОСОБА_1 на постанову про відкриття
виконавчого провадження та на
постанову про накладення арешту,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство Банк «Контракт»,
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинський Сергій
Станіславович, -

В С Т А Н О
В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із скаргою на
постанову про відкриття виконавчого
провадження та на постанову про
накладення арешту.

Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що
в провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області
знаходилась цивільна справа № 2-4321/12.
провадження № 2/369/362/12 за позовом
Публічного акціонерного товариства
Банк «Контракт» до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Продінторг» про
стягнення заборгованості за договором
лізингу.

28.08.2013 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області ухвалив
рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

10.09.2013 року ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу. 14.10.2013 року Апеляційним
судом Київської області було відкрито
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 та призначено до судового
розгляду.

14.10.2013 року на адресу ОСОБА_1 надійшов
витяг про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна. У
зв'язку з цим, заявник звернулась до
органу ДВС і 18.10.2013 року ознайомилась з
матеріали виконавчого провадження, а
саме з постановами про відкриття
виконавчого провадження від 10.10.2013
року та про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 10.10.2013 року.

Як зазначила ОСОБА_1, державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Крайчинський Сергій Станіславович,
приймаючи постанову про відкриття
виконавчого провадження та постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони від 10.10.2013 року, не повідомив
про це у встановлений строк боржника
ОСОБА_1.

Також, в постанові державного
виконавця про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 10.10.2013 року постановлюється
накласти арешт на все майно, яке
належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми
звернення стягнення 5 164 819,00 грн., при
цьому не вказано на яке саме майно
боржника і в якій частині накладено
арешт.

Заявник просила суд поновити строк на
оскарження постанови про відкриття
виконавчого провадження та постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 10.10.2013
року, які були винесені державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Крайчинським Сергієм Станіславовичем
та скасувати вищезазначені постанови
державного виконавця.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав заявлені вимоги у
повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, причини неявки суду не
повідомили.

Статтею 383 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України)
передбачено, що учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 386 ЦПК України
скарга розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржуються.

Суд, вислухавши пояснення учасників
справи, дослідивши докази по справі,
приходить до висновку відмову про
задоволення заявлених вимог з
наступних підстав.

У відповідності до ст. 7 Закону України
«Про державну виконавчу службу»
працівник органу державної виконавчої
служби зобов'язаний сумлінно
виконувати службові обов'язки, не
допускати в своїй діяльності порушення
прав громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставі, у спосіб та в
межах повноважень, визначених у цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

в провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області
знаходилась цивільна справа № 2-4321/12.
провадження № 2/369/362/12 за позовом
Публічного акціонерного товариства
Банк «Контракт» до ОСОБА_3, ОСОБА_1,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Продінторг» про
стягнення заборгованості за договором
лізингу.

28.08.2013 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області ухвалив
рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

10.09.2013 року ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу. 14.10.2013 року Апеляційним
судом Київської області було відкрито
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 та призначено до судового
розгляду.

14.10.2013 року на адресу ОСОБА_1 надійшов
витяг про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові,
відповідно до ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження , що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Проте, як вбачається із супровідного
листа про направлення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
зазначена постанова була відправлена
10.10.2013 року і була отримана заявником.

Крім того, відповідно до ст.387 ЦПК
України за результатами розгляду
скарги суд постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушенні
права та свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову у
задоволенні скарги.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року №14 «Про розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» виходячи зі
змісту ст. 248-24 ЦПК ( у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника. При цьому суд не
вправі зобов'язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом можуть здійснюватися тільки
державним виконавцем або відповідною
посадовою особою державної
виконавчої служби.

Такі ж рекомендації викладені в
листі Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі», з якого вбачається, що
встановивши при розгляді скарги її
обґрунтованість, суди повинні
визнавати оскаржувані рішення, дії або
бездіяльність неправомірними та
визначати, яким шляхом необхідно
задовольнити вимоги заявника та
усунути порушення або поновити його
права і свободи. Тобто сам суд не
повинен вчиняти виконавчі дії.

Суд приходить до висновку про відмову у
задоволенні скарги ОСОБА_1, оскільки
згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України в разі
обґрунтованості скарги суд спочатку
має визнати відповідні рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
неправомірними і лише потім у зв'язку
із цим задовольнити вимогу заявника.

Суд оцінює докази наявні в справі,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно з'ясовує обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України.

Порушень державним виконавцем
положень Закону України «Про виконавче
провадження» судом не встановлено, а
відтак підстав для скасування постанов
не має.

На підставі ст. ст. 1, 6, 7, 11, 25, 30, 31 Закону
України «Про виконавче провадження» та
керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 210, 213, 383 - 387
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову про відкриття виконавчого
провадження та на постанову про
накладення арешту, заінтересовані
особи: Публічне акціонерне товариство
Банк «Контракт», державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинський Сергій
Станіславович - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з її проголошення.

Суддя:
Нікушин В.В.