У Х В А Л А

іменем україни

18 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про
визнання недійсним договору та
стягнення сплачених внесків,

за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» на рішення апеляційного суду
Київської області від 27 серпня 2013 року

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» (далі - ТОВ «АВТО ПРОСТО») про
визнання недійсним договору та
стягнення сплачених внесків.

Посилався на те, що 15 грудня 2012 року
ОСОБА_3 уклав з ТОВ «АВТО ПРОСТО»
договір № 406491 фінансової послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання легкового автомобіля
марки ЗАЗ, моделі VIDA, вартістю 94 240 грн,
через систему придбання автомобілів у
групах.

В той же день позивач сплатив послуги,
пов'язані зі вступом до Системи у
розмірі 3 392 грн 64 коп., а також підписав
додаток № 1 до вказаного договору,
згідно якого йому присвоєний номер - 2 585
групи та відповідач визнав за ним право
на отримання зазначеного
транспортного засобу.

9 листопада 1994 року ОСОБА_3 вніс на
рахунок відповідача внесок за
автомобіль у розмірі 18 477 грн 20 коп. та
щомісячний внесок у розмірі 1 517 грн 71
коп.

24 жовтня 1994 року ОСОБА_3 знову вніс на
рахунок Відповідача щомісячний внесок
у розмірі 1 517 грн 71 коп.

27 лютого 2013 року ОСОБА_3 написав заяву
про розірвання договору, на яку 6
березня 2013 року отримав відповідь, що
йому буде повернуті тільки чисті
внески протягом 24 місяців, а не вся
сума.

При повторному зверненні до
Відповідача з наданням позивачем
довідок про його інвалідність III групи
з дитинства та вагітність дружини, 20
березня 2013 року ОСОБА_3 отримав
відповідь, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» не
робить для нього винятку, щодо
отримання внесених коштів протягом
місяця у повному розмірі.

Позивач просив визнати недійсним
договір фінансової послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання легкового автомобіля,
укладений 15 грудня 2012 року, та стягнути
з відповідача на його користь сплачені
ним внески в розмірі 24 905 грн 26 коп.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 28
травня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 27 серпня 2013 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 28 травня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено.
Визнано недійсним договір № 406491
фінансової послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
легкового автомобіля, укладений 15
грудня 2012 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та
ОСОБА_3 Стягнуто з ТОВ «АВТО ПРОСТО» на
користь ОСОБА_3 внески, сплачені ним для
придбання автомобіля, в розмірі 21 512 грн
62 коп.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«АВТО ПРОСТО» - Онищенко О.А. просить
скасувати рішення апеляційного суду
Київської області від 27 серпня 2013 року
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд вважав, що
Угода суперечить положенням ст. ст. 18, 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» унаслідок здійснення ТОВ
«АВТО ПРОСТО» нечесної
підприємницької практики, яка є такою,
що містить несправедливі умови, а тому
Угода підлягає визнанню недійсною із
застосуванням правових наслідків
недійсності правочину.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна, оскільки суд
дійшов їх без повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, прав і обов'язків сторін у цих
правовідносинах, неправильно
застосувавши норми матеріального та
процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що під
час укладення Угоди ОСОБА_3 отримав
примірник Угоди та додатки до неї, які
містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Відповідно до ст. 10 Угоди підписання
цієї Угоди та додатків до неї є
підтвердженням факту ознайомлення,
розуміння сторонами її умов та згоди
сторін з усіма визначеннями, умовами та
змістом Угоди й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до Угоди
учаснику надається 7 днів для того, щоб
він міг детально ознайомитися з Угодою
та прийняти її чи відмовитись від
участі в системі «АвтоТак». При цьому в
разі розірвання Угоди протягом семи
днів з дати її підписання учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО
ПРОСТО». Для цього необхідно письмово
повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про
розірвання Угоди. Однак, як установлено
судом, ОСОБА_3 із заявою про розірвання
Угоди в семиденний термін до ТОВ «АВТО
ПРОСТО» не звертався, що свідчить про
його розуміння та згоду з усіма умовами
Угоди.

Таким чином, висновок суду про
наявність обману та ознак
«пірамідальної схеми» у діях ТОВ «АВТО
ПРОСТО» під час укладення Угоди є
помилковим і не узгоджується з
положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
взаємозв'язку з нормами Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом Угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
«АвтоТак», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «АВТО
ПРОСТО» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених Угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ
«АВТО ПРОСТО» зобов'язується
забезпечити отримання учасником
автомобіля згідно з умовами Угоди. При
цьому відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до
Угоди поняття «право на отримання
автомобіля» означає право учасника
одержати власне автомобіль та
обов'язок товариства передати
автомобіль у зазначений термін, якщо
учасник на момент фактичної передачі
автомобіля належно виконує свої
зобов'язання. Водночас ТОВ «АВТО
ПРОСТО» зобов'язане надіслати
постачальнику замовлення на передачу
автомобіля учаснику протягом 5 робочих
днів після того, як учасник, у якого
виникло право на одержання автомобіля,
здійснить відповідні платежі.

Відповідно до Угоди між ТОВ «АВТО
ПРОСТО» та виробником (дистриб'ютором
чи імпортером) останній протягом 30
календарних днів з дня отримання
замовлення зобов'язаний передати
автомобіль учаснику, який одержав
право на отримання автомобіля (п. 8.1
додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в Угоді «Чисті внески» або
«Внесок в оплату товару».

Відповідно до розд. 1 Визначення
термінів додатку № 2 до Угоди «Цілий
Чистий внесок - це частина щомісячного
повного внеску, який використовується
для оплати Автомобіля. Половинний
Чистий внесок - це половина Цілого
чистого внеску».

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до Угоди
Чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що у
свою чергу є оплатою за товар -
автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено,
що споживач оплачує кожного місяця
частину ціни автомобіля. Крім того,
сплачені Чисті внески перерахунку (у
зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не
підлягають. Після одержання автомобіля
та реєстрації його на своє ім'я
споживач зобов'язаний і надалі
сплачувати кошти за автомобіль до
повної його оплати - 100 % від ціни
автомобіля.

Отже, Угодою передбачена щомісячна
сплата внесків за (товар) автомобіль,
який передається споживачеві в рамках
укладеної Угоди, а не за можливість
одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди,
має повне право вимагати від ТОВ «АВТО
ПРОСТО» виконання свого зобов'язання, а
саме: оплатити продавцю вартість
автомобіля та передати автомобіль
споживачу, незалежно від того, чи
сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання
автомобілів у групах «АвтоТак» кожний
з учасників, який належним чином
виконує зобов'язання за Угодою, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в Угоді, оскільки система
функціонує таким чином, що кількість
учасників групи, яким надається право
на отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можна
придбати за рахунок Чистого Фонду
групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи (п.
1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до Угоди).

За таких обставин висновок суду про те,
що діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» за
Угодою сторін є функціонуванням
«пірамідальної схеми», суперечить
змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» у зв'язку з
відсутністю головних ознак
«пірамідальної схеми» - безтоварність
та сплати компенсації одним учасником
за рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів у групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами - учасниками
схеми є тільки в часі одержання
автомобіля кожним із них, за умови
виконання своїх зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ «АВТО ПРОСТО» з адміністрування
фінансових коштів підпадає під поняття
«фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року №
3462-ІV «Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг» (набув
чинності з 9 січня 2012 року) внесено
зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» та доповнено
п. 11, відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у группах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676
«Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у группах») (далі
- Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до додатку № 2 Угоди система
«АвтоТак» - це торговельна марка
зареєстрована згідно із
законодавством України та
використовується для позначення
послуг «АВТО ПРОСТО» з адміністрування
системи придбання автомобілів у
групах. Кожна укладена угода
включається в групу, кожній
сформованій групі надається
порядковий номер, кожному учаснику
системи - порядковий номер його в групі.
Після формування групи учасників
залучення інших учасників не
відбувається. Право на отримання
автомобіля здійснюється в порядку,
передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатку
№ 2 до Угоди), і відповідно до платежів,
здійснених самим учасником, а не
відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у группах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш «активними», за
умови виконання ними умов договору.

Ураховуючи те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО»
отримало відповідний дозвіл (ліцензію)
на здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо «придбання
товарів у группах» у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, не
можна вважати правильним висновок суду
про те, що така діяльність здійснюється
товариством нелегітимно, у тому числі й
до введення законом ліцензування такої
діяльності.

Отже, якщо укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем необхідного йому товару,
визначає умови (схему фінансування
тощо), за яких такий товар може бути
одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
то до такого правочину не може бути
застосовано визначення «пірамідальної
схеми».

Наведене дозволяє визнати, що висновок
суду апеляційної інстанції щодо
пірамідальності схеми придбання
товарів у групах, який ґрунтується
тільки на факті неотримання
автомобілів усіма учасниками групи
одночасно, а лише окремими учасниками й
у певній послідовності, є помилковим.
При цьому судом установлено, що деякі
учасники отримали товар раніше за
інших, оскільки сплатили внесків
більше за інших учасників групи,
частково сплачені внески й позивачем.

Помилковим є й висновок суду про
введення позивача в оману з підстав
оплати ним не самого товару, а права
купівлі товару та відсутності
залучення власних коштів відповідача.

Такий висновок суперечить нормам
чинного законодавства й суті самого
правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону
України «Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України
обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що його
вимоги є безпідставними, оскільки
укладена між ним і відповідачем 15
грудня 2012 року Угода відповідає
вимогам чинного законодавства, у тому
числі й Закону України «Про захист прав
споживачів».

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, дослідивши надані сторонами
докази, вислухавши пояснення сторін у
справі, суд першої інстанції дійшов по
суті правильного висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи частково рішення, ухвалене
згідно із законом, апеляційний суд
дійшов помилкового висновку, що
постановлене судом першої інстанції
рішення не відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком, так як він є
необґрунтованим і таким, що не
відповідає вимогам закону.

За таких обставин, ураховуючи те, що
апеляційним судом помилково скасовано
рішення суду першої інстанції,
ухвалене згідно із законом, рішення
апеляційного суду на підставі ст. 339 ЦПК
України підлягає скасуванню із
залишенням у силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 27 серпня 2013 року скасувати,
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 28
травня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко І.М.
Завгородня О.М. Ситнік