Справа № 1311/995/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.12.2013 року Кам'янка-Бузький районний
суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Костюк
Уляна Ігорівна

при секретарі
Корбецькому А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Кам"янка-Бузька справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Радехівської міської ради, ДП
«Західний експертно-технічний центр
Національного Науково-дослідного
інституту промислової безпеки та
охорони праці», третіх осіб Відділу
архітектури і містобудування
Радехівської райдержадміністрації,
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Червоноградське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» про стягнення
матеріальної шкоди заподіяної
зниженням вартості квартири, визнання
частково незаконним свідоцтва та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді місяці 2011 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом в якому
просила: стягнути шкоду заподіяну
зниженням вартості її квартири
внаслідок самовільного перепланування
відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи; зняти
дверну перегородку в коридорі
загального користування і надати
позивачу вільний доступ до входу в
підвальне приміщення; відновити
попередній технічний стан будинку
шляхом відновлення частини несучої
стіни під арку на кухні, яка зроблена в
стіні між загальним коридором та
квартирою відповідача; визнати
незаконним рішення Радехівської
міської ради №131 від 03.08.2010 року;
визнати незаконною довідку
Радехівської міської ради від 10.08.2009
року №686; визнати незаконним висновок
експертизи від 06.08.2009 року, визнати
частково незаконним свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
частині приватизації частини
загального коридору, поза квартирного
коридору; стягнути з відповідачів
солідарно у користь позивача моральну
шкоду у сумі 10 000 грн.

У процесі судового розгляду позивачем
та її представником неодноразово
уточнювалися позовні вимоги, в яких
позивач підтримувала наступні позовні
вимоги в остаточній редакції: стягнути
з відповідачки ОСОБА_3 матеріальну
шкоду заподіяну позивачу зниженням
ринкової вартості її квартири через
значне погіршення її технічного стану,
внаслідок вчинення самовільного
перепланування та реконструкції
конструктивних елементів квартири
належної ОСОБА_3, відповідно до
висновку №189 експерта - оцінювача ПП
ОСОБА_5 у сумі 16 142 (шістнадцять тисяч
сто сорок дві гривні); стягнути з
відповідачки ОСОБА_3 у користь позивача
моральну шкоду заподіяну
неправомірними діями у сумі 10 000 (десять
тисяч гривень); зняти дверну
перегородку в коридорі загального
користування і надати позивачу вільний
доступ до входу в підвальне приміщення;
відновити попередній технічний стан
будинку шляхом відновлення частини
несучої стіни під арку на кухні, яка
зроблена в стіні між загальним
коридором та квартирою відповідача;
визнати частково незаконним свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в частині приватизації частини
загального коридору, поза квартирного
коридору.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що з 1969 року проживає з сім'єю
у квартирі АДРЕСА_2, яка знаходиться
поверхом вище над квартирою
відповідача ОСОБА_3 Вказана квартира
належить їй та чоловіку ОСОБА_6 на праві
власності. Вважає, що внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3
квартирі, яка належить її на праві
власності було завдано шкоду внаслідок
чого, ринкова вартість квартири
зменшилася. На думку позивача,
неправомірні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3
полягали у тому, що вони самовільно
здійснили реконструкцію квартири
АДРЕСА_1, зокрема розширили дверну
перегородку на 1,3 м. в результаті
підлога у квартирі просіла, по стінах
пішли тріщини, стіна відстала від
підлоги, відбулося пошкодження печі
внаслідок чого вона стала непридатною
для використання. В результаті таких
неправомірних дій, ринкова вартість
квартири позивача зменшилася, а також
була спричинена і моральна шкода. На
підтвердження даних обставин
посилається на постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області №22/11 від
18.06.2009 року про накладення штрафу,
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області №22/11 від 15.06.2009 року,
протокол Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області №22/11 від 15.06.2009 року,
акт обстеження квартири від 07.05.09 рок,
акт від 15.06.2009 року; акт Радехівського
УЕГГ від 19.06.2009р. та висновок №189
експерта - оцінювача ПП ОСОБА_5 В
обґрунтування інших позовних вимог
вказує, що вона не має доступу до
підвалу, оскільки відповідач
самовільно захопив частину коридору
поставивши перегородку, а також те, що
Радехівська міська рада не мала права
виносити рішення №131 від 03.08.2010 року
«Про оформлення права власності на
квартиру АДРЕСА_1», оскільки повторна
приватизація не допускається.

Ухвалою Кам'янка - Бузького районного
суду від 23 грудня 2013 року клопотання
представника відповідача задоволено
частково та припинено провадження у
частині зняття дверної перегородки в
коридорі загального користування і
надання позивачу вільного доступу до
входу в підвальне приміщення та у
частині відновлення попереднього
технічного стану будинку шляхом
відновлення частини несучої стіни під
арку на кухні, яка зроблена в стіні між
загальним коридором та квартирою
відповідача

Представник позивача позов підтримав з
підстав викладених у ньому та надав
суду аналогічні пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_7 проти
задоволення позову заперечив з підстав
викладених у письмових поясненнях, а
також додатково пояснив, що у
матеріалах справи відсутні докази, які
підтверджують неправомірні дії
відповідача, причинний зв'язок між
діями та шкодою, а також на його думку
висновок №189 експерта - оцінювача ПП
ОСОБА_5 є неналежним доказом на
підтвердження факту наявності шкоди та
її розміру.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи суд приходить до висновку про
безпідставність заявленого позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
співвласником квартири АДРЕСА_2. Дана
квартира знаходиться на другому
поверсі над квартирою АДРЕСА_1, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_3. У 2009 році ОСОБА_2 було проведено
самочинну добудову до квартири
АДРЕСА_1. За проведення самочинної
добудови ОСОБА_2 було притягнено до
адміністративної відповідальності про
що складено постанову №22/11 від 18.06.2009
року. Експертним висновком Держаного
підприємства «Західний
експертно-технічний цент
національного науково-дослідного
інституту промислової безпеки та
охорони праці» встановлено, що дефекти
і пошкодження, які би впливали на
міцність несучих конструкцій
приміщень відсутні. Дані обставини
підтверджуються рішенням
Радехівського районного суду від 13
серпня 2009 року, яке набрало законної
сили.

Посилання позивача на висновок №189
експерта - оцінювача ПП ОСОБА_5, що
внаслідок проведення реконструкції та
перепланування квартири, ринкова
вартість квартири зменшилась на 16 142
грн. є необґрунтованим. У п.2.3 висновку
№189 «опис об'єкту оцінки» спеціаліст
вказує, що внаслідок ремонтних робіт
проведених поверхом вище в квартирі
АДРЕСА_1 (див. Додаток Акт перевірки
скарги від 15.06.2009р.), в стінах та стелі
квартири АДРЕСА_2 утворилися тріщини,
просіла підлога в кімнаті №?1, кахельна
піч не підлягає експлуатації (див.
Додатки Акт Радехівського УЕГГ від
19.06.2009р.). Спеціаліст у своєму висновку
вказуючи про причини пошкодження
квартири позивача посилався лише на
акт перевірки від 15.06.2009р. Однак,
оцінювачем ОСОБА_5 обстеження квартири
ОСОБА_3, де здійснювався ремонт не
проводилося. У той же час рішенням
Радехівського районного суду від 15
вересня 2010 року було встановлено, що
акт обстеження квартири від 07.05.09 року
та акт від 15.06.2009 року (на який
посилається оцінювач), як на доказ, що
підтверджує факт завдання майнової
шокди не заслоговує на увагу. Оскільки
позивач у позовній заяві вказує, що
внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 у
квартирі позивача утворилися тріщини,
просіла підлога, пошкоджена
опалювальна піч, кімната стала
непридатною для проживання, однак у
акті від 07.05.2009 року вказано лише про
тріщини у всій квартирі, а в акті від
15.06.2009 року про утворення тріщин та
просілу підлогу лише в одній кімнаті, а
не у всій квартирі. Позивач жодним
чином не підтвердив те, що квартира чи
кімната є непридатною для проживання, а
також те, що піч непридатна до
використання внаслідок проведення
ремонту. Посилання на акт
Радехівського УЕГГ від 19.06.2009 року
проте, що піч не придатна для
використання, жодним чином не вказує на
те, що причиною пошкодження є
збільшення дверного прорізу. Допитані
в якості свідків члени комісії, у тому
числі, які складали акт від 15.06.2009 року
пояснили, що комісія з обстеження
квартири не може встановлювати
причини виникнення пошкоджень у
квартирі, оскільки це не передбачено
Правилами утримання жилих будинків та
прибудинкових територій. А також те, що
причини виникнення пошкоджень є лише
припущенням, а не встановленими
обставинами. Члени комісії не змогли
підтвердити і того, що пошкодження
виявлені у квартирі позивача виникли
саме у момент проведення ремонту, а не
раніше.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, рішенням Радехівського
районного суду від 15 вересня 2010 року,
яке залишено в силі ухвалою
апеляційного суду Львівської області
було встановлено, що акт перевірки
скарги від 15.06.2009 року на який
посилається оцінювач не може
підтверджувати факту завдання шкоди
позивачу.

Позивач, як на підставу позову про
відшкодування шкоди у сумі 16 142 грн.
посилається на положення ч.1 ст.1166 ЦК
України, якою передбачено, що майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, в силу даних норм, позивач має
надати суду докази, які б
підтверджували, що дії ОСОБА_3 чи
ОСОБА_2 по проведенню ремонту у своїй
квартирі є неправомірними. На
підтвердження даних обставин у
позовній заяві ОСОБА_1 посилається на
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області №22/11 від 18.06.2009 року
про накладення штрафу, припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області №22/11 від 15.06.2009 року,
протокол Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області №22/11 від 15.06.2009 року.
Однак, дані докази підтверджують, що
ОСОБА_2 притягувався до
адміністративної відповідальності за
проведення добудови (перепланування), а
не за проведення ремонту (розширення
дверної арки). Крім того, дані
обставини були встановлені рішенням
Радехівського районного суду від 15
вересня 2010 року, зокрема, що згідно акту
обстеження квартири відповідача від
07.05.09р., 15.06.09р., протоколу №22/11 від
15.06.09р., припису №22/11 від 15.06.09р. та
постанови №22/11 від 18.06.09р. вбачається,
що у квартирі відповідача проводився
саме ремонт, а не перепланування.
Ремонт полягав у збільшені дверного
прорізу на 1,3 м (влаштовано арку), що
підтверджується експертним висновком.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Переобладнання або перепланування
квартири, що належить громадянинові на
праві приватної власності, згідно ст.152
ЖК провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої ради депутатів.

Відповідно до "Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій" в
частині визначення термінів, до
елементів перепланування жилих
приміщень належать, зокрема, -
перенесення і влаштування дверних
прорізів. У матеріалах справи відсутні
відомості про перенесення і
влаштування дверних прорізів. Наявні
відомості тільки про збільшення
дверного прорізу у вже існуючих дверах,
що не відноситься до елементів
перепланування чи переобладнання.

За змістом зазначених норм закону,
власник квартири може здійснювати в
ній ремонт або зміни, тобто
перепланування і переобладнання.
Здійснення змін у квартирі проводиться
при наявності проектів та з дозволу
виконкому відповідної місцевої ради
депутатів, а для проведення ремонту у
квартирі проект і дозвіл на це не
потрібний.

Згідно акту обстеження квартири
відповідача від 07.05.09р., та 15.06.09р.,
протоколу №22/11 від 15.06.09р., припису №22/11
від 15.06.09р. та постанови №22/11 від 18.06.09р.
вбачається, що у квартирі проводився
саме ремонт, а не перепланування.
Ремонт полягав у збільшені дверного
прорізу на 1,3 м (влаштовано арку), що
підтверджується експертним висновком.

Крім того, після уточнення позовних
вимог позивач просить стягнути шкоду у
сумі 16 142 (шістнадцять тисяч сто сорок
дві гривні) з ОСОБА_3 у той час, як ремонт
та добудову у квартирі АДРЕСА_1
проводив ОСОБА_2 Позивачем
недоведено ті обставини, що дії
відповідача у частині проведення
ремонту (збільшення дверного прорізу) є
неправомірними, не доведено причинного
зв'язку між діями відповідача у частині
проведення ремонту та наслідками, та не
доведено наявність завданої шкоди.

У задоволені вимоги про відшкодування
моральної шкоди, слід відмовити за
безпідставністю, оскільки позивач
наявність моральної шкоди пов'язує із
неправомірними діями відповідачів, які
були завдані внаслідок ремонту
квартири. Так як, дії відповідачів не
пов'язані із пошкодженням квартири, то
і незручності не могли виникнути
внаслідок дій відповідачів, а відтак у
відшкодуванні моральної шкоди слід
відмовити.

Не підлягає до задоволення і вимога про
визнання частково незаконним
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в частині
приватизації частини загального
коридору, поза квартирного коридору,
оскільки позивач не оспорює рішення на
підставі якого і було видане таке
свідоцтво, а тому суд не має правових
підстав для задоволення даної вимоги.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Радехівської міської ради, ДП
«Західний експертно-технічний центр
Національного Науково-дослідного
інституту промислової безпеки та
охорони праці», третіх осіб Відділу
архітектури і містобудування
Радехівської райдержадміністрації,
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Червоноградське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» про стягнення
матеріальної шкоди заподіяної
зниженням ринкової вартості квартири,
відшкодування моральної шкоди,
визнання частково незаконним
свідоцтва відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через Кам'янка -
Бузький районний суд Львівської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
У.І. Костюк