Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2013 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Сербіної Н. Г. ,

при секретарях - Мироновій С. М.,
Глінському А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Фірма «Відродження», 3-тя
особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним
рішення №4 засновника приватного
підприємства «Фірма «Відродження»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, свої вимоги
обґрунтовує тим, що з березня 2010 року
він являється заступником директора ПП
«Фірма Відродження», яку було
засновано 20.07.1998 року його братом
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і
був єдиним учасником до дня смерті та
директором даної фірми, єдиний мав
право голосу на загальних зборах
учасників фірми.

З моменту створення фірми ОСОБА_3
постійно публічно в присутності
спільних знайомих та колег, обіцяв
йому, що призначить його директором
фірми і він, займаючи посаду заступника
директора, після його смерті повинен
був стати виконуючим обов»язки
директора фірми.

Позивачу стало відомо, що в даний час
директором ПП «Фірма Відродження» є
ОСОБА_2, яка була призначена на посаду
на підставі рішення загальних зборів
учасників ПП «Фірма «Відродження» №4
від 28.02.2012 року та на підставі наказу по
фірмі від 01.03. 2012 року приступила до
виконання своїх обов»язків. Державна
реєстрація стосовно змін в установчі
документи щодо призначення на посаду
директора ОСОБА_2 відбулася вже після
смерті єдиного засновника ОСОБА_3, а
саме 12.03.2012 року.

Вважає, що перед смертю ОСОБА_3
знаходився в стані, коли він не був
здатний розуміти значення своїх дій та
керувати ними, так як його мучили
сильні болі, для зняття яких лікарі
призначали йому прийом сильнодіючих
наркотичних засобів і тому він не міг
проводити загальні збори учасників ПП
«Фірма «Відродження» та підписувати
відповідне рішення, а тому прийняте
рішення №4 від 28.02.2012 року повинно бути
визнано недійсним.

Крім того, його, як заступника
директора фірми «Відродження» не було
ознайомлено зі зміною директора фірми,
зі змістом рішення загальних зборів
учасників приватного підприємства
«Фірма «Відродження» №4 від 28.02.2012 року
та укладеним договором ( контрактом), в
якому визначено строк найму, права,
обов»язки і відповідальність
керівника, умови його матеріального
забезпечення, умови звільнення його з
посади.

Вважає, що у зв»язку з призначенням на
посаду директора ПП «Фірма
«Відродження» ОСОБА_2 на підставі
рішення загальних зборів учасників ПП
«Фірма «Відродження» №4 від 28.02.2012 року,
було порушено його права, що виникають
з трудових відносин, так як у разі
смерті єдиного учасника фірми- Обухова
В.В., саме він, як заступник директора ПП
«Фірма «Відродження», повинен був
стати виконуючим обов»язки директора
та отримувати значно вищу заробітну
плату.

Просив визнати недійсним рішення
загальних зборів учасників приватного
підприємства «Фірма «Відродження» №4
від 28.02.2012 року про призначення
директором фірми ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, в
задоволенні позову просив відмовити.

3-тя особа та її представник у судовому
засіданні проти позову заперечували та
просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач був прийнятий на роботу до
відповідача на посаду заступника
директора за сумісництвом з посадовим
окладом 1 000 грн. на місяць відповідно до
наказу від 01.03.2010 року. Директором
підприємства ПП «Фірма «Відродження»
на той час був ОСОБА_3, який приходився
рідним братом позивача. ОСОБА_3 був
єдиним засновником ( власником)
приватного підприємства «Фірма
«Відродження», що підтверджується
статутом підприємства ( п.1.5).

Відповідно до п.5.2 Статуту власник
підприємства самостійно вирішує всі
питання, які стосуються діяльності
підприємства в межах чинного
законодавства.

28 лютого 2012 року рішенням засновника
підприємства №4 на посаду директора
підприємства було призначено ОСОБА_2 з
01.03.2012 року.

Відповідно до вищезазначеного рішення
та наказу по підприємству №2 від 01.03.2012
року вона приступила до виконання
обов»язків директора підприємства.

У позовній заяві позивач зазначає, що у
зв»язку з призначенням ОСОБА_2 на
посаду директора ПП «Відродження»
порушені його трудові права, проте суд
вважає, що такі твердження не
ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» від 18
грудня 2009 року № 14 оскільки правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів та осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси ( частина перша та друга
статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити,
чи були порушені, невизнані або
оспорені права, свободи чи інтереси цих
осіб.

Відповідно до ч.2 ст.81 ЦК України
юридичні особи, залежно від порядку їх
створення, поділяються на юридичних
осіб приватного права та юридичних
осіб публічного права. Юридична особа
приватного права створюється на
підставі установчих документів
відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Частини 2,3,4 ст. 65 ГК України визначають,
що власник здійснює свої права щодо
управління підприємством
безпосередньо або через уповноважені
ним органи відповідно до статуту
підприємства чи інших установчих
документів. Для керівництва
господарською діяльністю підприємства
власник ( власники) або уповноважений
ним орган призначає ( обирає) керівника
підприємства. У разі найму керівника
підприємства з ним укладається договір
( контракт), в якому визначається строк
найму, права, обов»язки і
відповідальність керівника, умови його
матеріального забезпечення, умови
звільнення його з посади, інші умови
найму за погодженням сторін.

З вищенаведених норм випливає, що
правовідносини з управління приватним
підприємством, це взаємні права та
обов»язки між власником підприємства
та керівником, призначеним на посаду
рішенням власника.

Позивач не є ні власником, ні
керівником та / або особою, якій
делеговано такі повноваження ПП «Фірма
«Відроджнення».

Статутом ПП «Фірма «Відродження» також
не передбачено, що в разі смерті
власника- директора, на його місце має
бути призначений заступник директора.

Оскільки в матеріалах справи відсутні
докази належності позивачу статусу
власника або керівника підприємства,
то у позивача відсутнє і порушене
право, яке суд може захистити.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, на які посилаються
сторони, як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
знайшли свого підтвердження та не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного ст.. 81 ЦК
України, 65 ГК України, керуючись ст. ст.
3,10, 11, 15, 58,59,60, 209,212- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного підприємства «Фірма
«Відродження», 3-тя особа: ОСОБА_2 про
визнання недійсним рішення №4
засновника приватного підприємства
«Фірма «Відродження» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Н. Г. Сербіна