24 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, про зменшення розміру
аліментів на утримання дітей та
У жовтні 2013 року ОСОБА_1 пред'явив через
суд зазначений позов до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що за рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 28 вересня 2012 року
позивачем сплачуються аліменти у
розмірі 1/3 частини всіх доходів на
утримання двох малолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а також у розмірі 1/3
частини всіх видів доходів на
утримання дружини - ОСОБА_2 до
досягнення сином ОСОБА_5 трирічного
віку, що сукупно складає 2/3 частини його
заробітку, проте ІНФОРМАЦІЯ_5 у нього
народився іще один син ОСОБА_7, мати
якого - ОСОБА_3 не працює у зв'язку з
відпусткою по догляду за дитиною до
трьох років і також потребує
матеріального утримання, що істотно
змінило його сімейні обставини та
унеможливлює подальшу сплату 2/3
заробітку на користь відповідача,
оскільки, окрім відповідача та двох
дітей у нього на утриманні стали
перебувати ще дві особи, обов'язок з
утримання яких він має в силу закону,
тому просив суд стягувати з нього на
користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі по 1/10
частині всіх видів доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на кожного до їх
повноліття, а також 1/10 частину усіх
видів доходів на користь ОСОБА_2 на її
утримання до досягнення дитиною ОСОБА_5
трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі, в
подальшому у поданій 24 грудня 2013 року
через канцелярію суду заяві клопотав
про розгляд справи у його відсутності,
підтримуючи вимоги у повному обсязі, не
заперечуючи проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_8 заперечень проти позову не
надали та, будучи належним чином
повідомленими про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилися,
про розгляд справи у свою відсутність
не клопотали, повідомивши про причини
неявки у судові засідання 08 листопада
2013 року - перебування на лікарняному, 05
грудня 2013 року, 12 грудня 2013 року, 24
грудня 2013 року - перебування
представника у відрядженні, при цьому
не надавши жодного документу на
підтвердження вказаних причин неявки,
у зв'язку з чим, враховуючи тривалість
неявок, відсутність доказів поважності
останніх, суд не визнає причину неявки
відповідача та її представника у
судове засідання 24 грудня 2013 року
поважною, на підставі чого з
урахуванням письмової згоди позивача
відповідно до ст. 224 ЦПК України справа
підлягає розглядові судом з ухваленням
цього рішення заочно.

На підставі неявки осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, і журнал судового
засідання не ведеться.

Суд, дослідивши наявні письмові докази,
дійшов висновку про задоволення позову
частково, виходячи з встановлених у
судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
з 07 жовтня 2005 року знаходяться в шлюбі,
зареєстрованому
Амур-Нижньодніпровський відділом РАЦС
Дніпропетровського МУЮ
Дніпропетровської області, актовий
запис №1007, про що до матеріалів справи
долучене свідоцтво про шлюб в копії
(а.с.5). Від сторін як подружжя походять
діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать свідоцтва
про народження в копіях (а.с.13, 14).

На підставі рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
28 вересня 2012 року, яке набрало законної
сили 09 жовтня 2012 року, за виданим судом
16 жовтня 2012 року та пред'явленим до
примусового виконання виконавчим
листом №2/0417/6890/2012 (а.с. 7-8, 10-11, 9) з ОСОБА_1
стягуються щомісяця аліменти на
утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2
в розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку (доходу) до повноліття
кожного з дітей, але не менш ніж сума, що
складається з сум по 30% прожиткового
мінімуму на кожного з дітей
відповідного віку, починаючи стягнення
з 31 серпня 2012 року та до досягнення
кожною дитиною повноліття, а також з
ОСОБА_1 стягуються щомісяця аліменти на
користь ОСОБА_2 на її утримання в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
(доходу), починаючи стягнення з 31 серпня
2012 року до досягнення дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Статтею 180 СК України визначений
обов'язок по утриманню дитини, який є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181
СК аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і
виплачуються щомісячно, про що
роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.17 постанови «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів».

Одночасно, статтею ст.192 СК України
передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі, зміняться
обставини, що впливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

Як встановлено у судовому засіданні, у
позивача ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ще
одна дитина - ОСОБА_7, батьками якої за
даними свідоцтва про народження,
виданого Амур-Нижньодніпровським
відділом ДРАЦС РС Дніпропетровського
МУЮ 10 липня 2013 року, актовий запис №983,
записані в графі «мати» - ОСОБА_3 та в
графі «батько» - ОСОБА_1 (а.с. 12).

ОСОБА_3 працює на посаді водія трамваю з
08 вересня 2011 року та з 24 вересня 2013 року
по ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться у відпустці
по догляду за дитиною до досягненню нею
трьох років, про що свідчить довідка
Депо №3 МКП «Дніпропетровський
електротранспорт» від 30 вересня 2013
року №177 (а.с. 17).

Позивач працює на посаді водія трамваю
в Депо №3 МКП «Дніпропетровський
електротранспорт» та отримує щомісяця
заробітну плату, загальний розмір якої
без вирахування обов'язкових утримань
та аліментів за період з вересня 2012
року по серпень 2013 року склав 35271,58 грн.,
з яких обов'язкові утримання
(прибутковий податок, ЄСВ,
профспілковий внесок) склали 5196,51 грн.
та аліменти - 16585,74 грн., у зв'язку з чим
сума отриманої заробітної плати
позивача склала 13382,31 грн., що
підтверджується даними довідки про
доходи з місця роботи від 10 вересня 2013
року №409 (а. с. 18).

Також в удовому засіданні встановлено,
що позивач проживає окремо як від
відповідача з дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
так і від третьої особи з дитиною
ОСОБА_7, що узгоджується з паспортними
даними про реєстрацію місця
проживання. Інших даних про джерела
існування позивача матеріали справи не
містять.

Доказів зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я одержувача
аліментів з часу ухвалення судом 28
вересня 2012 року рішення про стягнення
аліментів, відповідачем відповідно до
своїх обов'язків за ст.ст. 10, 60 ЦПК
України суду не надано, як і не надано
доказів на спростування доводів
позивача.

Відтак, за розгляду справи встановлено,
що обставини складу сім'ї позивача
істотно змінилися у зв'язку з
народженням іще однієї дитини,
обов'язок з утримання якої за ст. 180 СК
України є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з моменту
її народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи.

Крім того, відповідно до ст. 91 СК
України жінка та чоловік, які не
перебувають у шлюбі між собою, мають
право на утримання в разі проживання з
нею, ним їхньої дитини, відповідно до
ч.ч. 2-4 ст. 84 СК України, положення яких в
свою чергу визначають, що дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років і
таке право наявне незалежно від того чи
вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

При цьому, суд відзначає, що за
Конвенцією про права дитини, ст. 52
Конституції України, усі діти рівні у
своїх правах незалежно від походження,
а також від того, народжені вони у шлюбі
чи поза ним.

Звідси, молодша дитина позивача -
ОСОБА_7, має право на рівне з іншими
дітьми позивача забезпечення та
утримання.

Разом з тим, як вбачається з відомостей
про доходи позивача, за наявного
обов'язку зі сплати 2/3 частин доходу на
користь відповідача та інших двох
дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, молодша дитина
позивача - ОСОБА_7 - відповідного та
рівного з іншими дітьми утримання
одержувати із залишку заробітку
позивача не зможе.

Зважаючи на встановлені судом
обставини суд вбачає визначені ст. 192 СК
України підстави для зміни розміру
аліментів, стягуваних з позивача на
користь відповідача та виходить з
положень ч. 3 ст. 181 ч. 1, ч. 2 ст. 183 та ч.2 ст.
182 СК України, які передбачають
присудження за рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліменти) у частці від
доходу їх матері, батька, розмір яких, у
будь-якому випадку, не може бути меншим
на одну дитину, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

При цьому, визначаючи розмір аліментів
на утримання дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5, суд
враховує стан здоров'я дітей, які є
малолітніми, мешкають разом із матір'ю
ОСОБА_2, перебувають на її утриманні,
потребують рівною мірою піклування,
утримання, а також стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів (позивача), який є
працездатним, має постійне місце
роботи та заробіток, перебування на
його утриманні малолітнього сина
ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_3 до
досягнення цією дитиною трьох років, а
також приймає до уваги граничний
розмір відрахувань із заробітку
визначений ст. 128 КЗпП України та ст. 70
Закону України «Про виконавче
провадження», на підставі чого суд
приходить до висновку про можливість
відповідача сплачувати аліменти на
утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісяця до
повноліття кожного з дітей, але не
менше ніж сума, що складається з сум по
30 відсотків прожиткового мінімуму на
кожного з дітей відповідного віку, що
буде співмірним та справедливим
відносно інших утриманців позивача та
самого позивача, який так само потребує
у будь-якому випдаку мінімального
забезпечення із власного заробітку.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Разом з тим, за правилами ч. 1 ст. 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, який позивачем був
заявлений 14 жовтня 2013 року, натомість
при зміні розміру аліментів, останні
належить стягувати за правилами ст. 192
СК України з моменту набрання рішенням
законної сили.

Виходячи з тих саме наведених вище
фактичних обставин справи, суд
приходить до висновку про наявність
істотних обставин, які за ст. 84 СК
України, ч.4 ст. 223 ЦПК України є
підставами для зменшення розміру
аліментів, стягуваних за рішенням суду
від 28 вересня 2012 року на утримання
дружини ОСОБА_2 до досягнення дитиною
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/10 частини усіх
видів доходу щомісяця, проте вирішуючи
ці позовні вимоги, суд зважає на
положення ст.ст. 1, 3 ЦПК України
відповідно до яких захисту в судовому
порядку підлягають порушені, невизнані
або оспорювані права та інтереси особи,
та приймає до уваги правила ст.ст. 79, 192
СК України, за якими у разі зміни
розміру аліментів, останні належить
стягувати з дня набрання рішенням
законної сили, а відтак, оскільки
зобов'язання з утримання дружини
ОСОБА_2 припинені з досягнення дитиною
ОСОБА_5 трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_6,
то на час ухвалення рішення у даній
справі відсутній і предмет спору за
цими вимогами, у зв'язку з чим останні
задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 224-226, 222, 367, 88
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів стягуваних з
ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши до стягнення
щомісяця з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
утримання малолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісяця до
повноліття кожного з дітей, але не
менше ніж сума, що складається з сум по
30 відсотків прожиткового мінімуму на
кожного з дітей відповідного віку,
починаючи стягнення з дня набрання
рішенням законної сили до досягнення
кожною дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн. (двісті
двадцять дев'ять гривень 40 коп.).

Відповідач має право подати до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська письмову заяву про
перегляд цього заочного рішення
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем його проголошення, а
така само відповідачем з наступного за
днем постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

Суддя
О.В. Колесніченко