АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/4114/2013р.
Головуючий в І інстанції
Доповідач - Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Слюсаренко О.В.

при секретарі: Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 14
листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому
посилалася на ту обставину, що від
шлюбу з відповідачем вони мають
спільну дитину: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та
знаходиться на її утриманні.
Матеріальної допомоги від відповідача
не отримує. Просила стягнути з ОСОБА_2
на її користь аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 700 грн.
щомісячно на утримання ОСОБА_3 до
повноліття дитини.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 14
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з
24.09.2013 року до досягнення дитиною
повноліття. Вирішено питання про
судові витрати. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги у повному обсязі. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує,
зокрема, тим, що судом безпідставно не
враховані обставини про наявність у
відповідача можливості сплачувати
аліменти у більшому розмірі, оскільки
він займається підприємницькою
діяльністю, маючи у своїй власності
пасажирський автобус. Крім того, на
думку апелянта, суд неправомірно не
врахував надані нею докази щодо оплати
вартості витрат на юридичну допомогу у
розмірі 1600 грн.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходило.

Зслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про народження дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Дитина проживає разом з матір'ю та
знаходиться на її утриманні (а.с.7).

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачки в частині стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 500 грн. щомісячно, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачкою
не надано доказів які б підтверджували
можливість у відповідача платити
аліменти у більшому розмірі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки правильно
встановивши характер спірних
правовідносин, суд вірно застосував
норми матеріального права і дав
належну оцінку наданим у справі
доказам.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує: ста здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

На думку колегії суддів, при визначенні
розміру стягуваних аліментів, суд
першої інстанції вірно врахував
матеріальне становище відповідача,
який на протязі 2012-2013 років не мав
доходів, те що мінімальний розмір
аліментів не може бути меншим ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку та визначив
розмір в сумі 500 грн. щомісячно.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта про незаконність
рішення суду в частині визначення
розміру стягуваних аліментів, оскільки
вони не спростовують мотивованих
висновків суду та не підтверджені
належними доказами.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
витрат на правову допомогу, суд першої
інстанції зробив необґрунтований
висновок про відсутність доказів,
підтверджуючих зазначені витрати,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що разом з позивачкою
приймав участь у справі адвокат ОСОБА_4,
який надав суду угоду про надання
правової допомоги, розрахунок витрат
та квитанцію про сплату коштів у
розмірі 1600 грн., що відповідно до
положень статті 88 ЦПК України є
підставою для стягнення з відповідача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог 1142, 40 грн. судових витрат
по оплаті правової допомоги.

За таких обставин, рішення суду в
частині відмови в стягненні витрат на
правову допомогу на підставі п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 14
листопада 2013 року в частині відмови в
стягненні витрат на правову допомогу
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким частково задовольнити позовні
вимоги в цій частині, стягнувши з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1142, 40 грн.
витрат на оплату правової допомоги.

В іншій частині зазначене рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: