Справа № 574/448/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2013 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Комлєва В. С.

при секретарі: Лігерко Т. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості та зміну розміру аліментів, мотивуючи слідуючим:

Згідно рішення Буринського районного суду Сумської області від 26.06.2012 року позивач зобов»язаний сплачувати по 500 гривень щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, що навчається. Але після винесення вказаного рішення у нього погіршився стан здоров»я і він не зміг працювати, отримувати доходи та виплачувати присуджені платежі, тому за цей період у нього утворилась заборгованість по платежах в сумі 3733 гривень. З урахуванням цього, а також того, що у нього на утриманні знаходиться ще одна дитина, повнолітній син начається на бюджетній основі, отримує стипендію і перебуває на повному державному утриманні, просить звільнити від сплати заборгованості по аліментах, що утворилась і зменшити розмір аліментних платежів на утримання повнолітнього сина з 500 гривень до 200 гривень щомісячно.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав і пояснив, що в зв»язку з тяжким сімейно-матеріальним станом та погіршенням здоров»я вимушений звертатися з вказаним позовом і просить його задовольнити.

Відповідачка позов не визнала і пояснила, що позивач сплачує аліменти на утримання дітей нерегулярно. В період, коли утворилась заборгованість позивач працював, мав хороші доходи і тому вона заперечує проти скасування заборгованості. Якщо зараз стан здоров»я та матеріальний стан не дозволяє позивачу сплачувати аліменти в тому розмірі, який визначений судом згодна, щоб він був зменшений на утримання повнолітнього сина.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 покладається при вирішенні спору на розсуд суду.

Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони мають двоїх дітей, разом не проживають і за рішеннями Буринського районного суду від 18 червня 2012 року та 26 червня 2012 року позивач по справі ОСОБА_1 зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не меньше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та по 500 гривень щомісячно на утримання повнолітнього сина на період навчання до досягнення віку 23 роки чи раніше - в разі припинення навчання. Але позивач платежі на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 і який навчається, проводив нерегулярно і не в повному обсязі, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по вказаних платежах на суму 3733 гривні. Вищезазначене підтверджується поясненнями сторін, копіями виконавчих листів про стягнення аліментів по справах Буринського райсуду №2/1802/247/2012 від 09.07.2012 року та №2/1802/234/2012 від 29.06.2012 року, копіями постанов про відкриття виконавчих проваджень ВДВС Буринського РУЮ відповідно від 12.07.2012 та від 06.07.2012 року, довідкою ВДВС Буринського РУЮ від 29.04.2013 року №02-48/1787.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Наявності тяжкої хвороби та істотних обставин, про які йдеться у зазначеній нормі законодавства, судом не встановлено, позивач на них не вказує, належними доказами не обґрунтовує. Надана довідка про стан здоров»я та відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про відсутність у нього зареєстрованих доходів не дають суду підстав зробити висновок про необхідність застосування ч.2 ст.197 СК України і тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами не вбачає.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Суд приймає до уваги позицію відповідачки а також те, що ОСОБА_1 в даний час перебуває на лікуванні в лікувальному закладі, у нього погіршилось матеріальне становище, поскільки він не може виїхати на роботу за межі країни - відносно нього прийняте в установленому порядку рішення про тимчасову заборону виїзду за кордон без вилучення паспорту, на ньому лежить зобов»язання по утриманню неповнолітнього сина, а тому вважає необхідним зменшити розмір щомісячних платежів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в звязку з продовженням ним навчання, до досягнення сином під час навчання 23 років чи раніше в разі припинення навчання, задовольнивши в цій частині позовні вимоги, відкликавши з виконання раніше виданий виконавчий документ.

.

Керуючись ст.ст., 10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України, ст..ст.75,76, 180, 182,192, 197, 201 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в звязку з продовженням ним навчання - до досягнення сином під час навчання 23 років чи раніше в разі припинення навчання - по 200 (двісті) гривень щомісячно, і аліменти сплачувати матері ОСОБА_2.

В задоволенні позовних вимог в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовити.

Виконавчий лист про стягнення аліментів по справі Буринського райсуду №2/1802/247/2012 від 09.07.2012 року з виконання відкликати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий