Справа № 452/3553/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" грудня 2013 р.
м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд
Львівської області

у складі: головуючого - судді
Кравціва В.І.,

з участю секретаря
Добрянського І.І.,

позивачів ОСОБА_1
та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до
Великоозиминської сільської ради
Самбірського району Львівської
області про визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 06.11.2013
пред'явили позов до Великоозиминської
сільської ради Самбірського району
Львівської області про визнання права
власності, а саме: по ? частини садиби
(будинку з надвірними будівлями) по
АДРЕСА_1 як частку в майні колишнього
колгоспного двору та про визнання за
ОСОБА_1 право власності на ? частину
будинку з надвірними будівлями у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5

У обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі посилалися на те, що вказане
будинковолодіння відносилося до майна
колгоспного двору, головою якого був
ОСОБА_5, а вони, позивачі, членами
цього двору і тому кожному із них
належить по ? частині майна колгоспного
двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, котрий
був чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3
і ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася
спадщина на ? частину будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

При житті, ОСОБА_5 заповіт не склав, а
тому спадкоємцями першої черги за
законом були вони, позивачі. ОСОБА_1
спадщину прийняла, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2
свідомо не подавали заяви про
прийняття спадщини після сметрі
батька, так як її повністю прийняла їх
мати ОСОБА_1

Самбірської державна нотаріальна
контора відмовила їй, ОСОБА_1, у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на будинок, оскільки дане
домоволодіння належить до колгоспного
двору та відсутні правовстановлюючі
документи на будинок.

Під час судового розгляду позивачі у
підтримання позовних вимог посилалися
на обставини, викладені у позовній
заяві.

Представник відповідача
Великоозиминської сільської ради
Самбірського району у судове засідання
не з'явився, від відповідача надійшла
заява про розгляд справи за
відсутності його представника та
визнання позову.

Вислухавши пояснення позивачів,
з'ясувавши всі обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

Із свідоцтва про укладення шлюбу та
свідоцтв про народження відомо, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 (а.с. 6, 7, 8, 28).

Із свідоцтва про смерть та витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі видно,
що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 5,
14).

Із довідки, виданої виконавчим
комітетом Великоозиминської сільської
ради Самбірського району від 12.03.2013
року № 57 та технічного паспорта,
виготовленого 27.11.2012 року Самбірським
МБТІ, вбачається, що ОСОБА_5 до дня
смерті проживав у АДРЕСА_1 та даний
двір був колгоспний, в якому станом на
1990-1991 роки були зареєстровані: ОСОБА_5 -
голова домогосподарства та члени
двору: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Житловий садибний будинок по
АДРЕСА_1, до складу якого входить
житловий будинок, сарай і криниця,
побудований у 1983 році і його житлова
площа становить 60, 6 кв. м., загальна
площа - 134,92 кв. м., тобто він збудований
до 5 серпня 1992 року (а.с. 9-13, 15).

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року
майно колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу
розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»
роз'яснено, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Загальні правила
спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 1 липня 1990 року.

Отже, на момент припинення колгоспного
двору його членам ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, котрі не втратили
право на частку у його майні, вказане
майно належало на праві спільної
власності у рівних частках, а саме, по 1/4
частині і після смерті ОСОБА_5, котрий
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася
спадщина на 1/4 частину майна.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу і у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця та той з подружжя, який
його пережив.

Самбірська державна нотаріальна
контора відмовила спадкоємцю за
законом ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про
право на спадщину з посиланням на те, що
не надані оригінали
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Із довідок, виданих виконавчим
комітетом Великоозиминської сільської
ради Самбірського району, відомо, що
ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла
спадщину після смерті свого чоловіка
ОСОБА_5, так як постійно проживала із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
і протягом строку у шість місяців не
заявила про відмову від неї.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спадщину після смерті
батька не прийняли, так як заяву про
прийняття спадщини не подали.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
право власності на ? частину будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та на ?
частину цього будинку як частку в майні
колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право
власності за кожною на ? частину
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 як частку в майні колишнього
колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, та може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області
шляхом подання апеляційної скарги
через місцевий суд протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особа,
яка брала участь у справі, але не була
присутня у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, може
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
В.І.Кравців