Справа № 171/2259/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Марченко Н.В.,
при секретарі - Мірошник Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Апостолове цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
житловий будинок у порядку спадкування
за законом про визнання права
власності на частку у праві спільної
сумісної власності на будинок, -
29.08.2013 року позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на житловий будинок у
порядку спадкування за законом про
визнання права власності на частку у
праві спільної сумісної власності на
будинок, зазначивши в обгрунтування
своїх позовних вимог, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її чоловік ОСОБА_4. На його майно
відкрилась спадщина. До складу
спадщини входить житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1. Заповіт
чоловік не складав. Його майно
спадкується за законом. Позивач є його
спадкоємцем першої черги за законом,
вона прийняла спадщину, оскільки
зареєстрована і фактично постійно
проживала разом із ОСОБА_4 на час його
смерті. В березні 2013 року позивач
звернулась до нотаріальної контори із
проханням про оформлення спадкових
прав, однак нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
пояснивши, що вона не може належним
чином підтвердити належність
вищевказаного житлового будинку
померлому, оскільки в свідоцтві про
смерть та в свідоцтві про право
власності на будинок різне написання
прізвища особи, на ім'я якої виписаний
документ, крім того, в свідоцтві про
право власності на будинок зроблено не
вивірені виправлення. З'ясувалось, що в
свідоцтві про право власності на
будинок власником майна вказаний
ОСОБА_4, в іншому місці свідоцтва в його
прізвищі, імені, по-батькові зроблено
виправлення первісного тексту
невідомою особою ( в графі про
належність будинку записано : «ОСОБА_4»,
тобто виправлення зроблено в прізвищі
(буква «Е » ( рос.) виправлена на букву «и
» ( рос.), до імені та по-батькові
дописано букву «у» (в давальному
відмінку)). Отримати новий
правовстановлюючий документ на
будинок на даний час немає можливості,
оскільки він не може бути виданий на
ім'я померлої особи, тому позивач не в
змозі оформити свої права на будинок і
змушена звернутись до суду для захисту
свого права шляхом визнання за нею
права власності на спірний житловий
будинок. Даний будинок позивач з
чоловіком будували разом в період
перебування у зареєстрованому шлюбі.
Шлюб зареєстрований в Калінінському
бюро ЗАГС м. Донецька 04.02.1964 року. В
свідоцтві про шлюб НОМЕР_1, виданому
04.02.1964 року зазначено, що позивач уклала
шлюб із ОСОБА_4 (російською). Будинок
будували за спільні кошти, спільними
зусиллями. Для будівництва будинку
використовували доходи, що отримували
від утримання підсобного господарства,
городу. Будівництво вели в період з 1964
року по 1967 рік. Позивач разом з
чоловіком звели сам будинок, виконали
в ньому всі необхідні роботи,
вселились, збудували господарські
приміщення, обладнали дворище,
встановили паркан. Проживали в будинку
сім'єю (позивач, чоловік та їх діти :
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. З часом будинок був
введений в експлуатацію і на підставі
рішення Апостолівської районної ради
народних депутатів № 146 від 11.05.1988 року
26.05.1988 року виконкомом Ленінської
сільської ради народних депутатів
позивачу та її чоловіку було видано
свідоцтво про право особистої
власності на житловий будинок № 1194 на
ім'я чоловіка. Як позивач тепер
зрозуміла в свідоцтві про право
власності на будинок було допущено
помилку в написанні прізвища чоловіка :
замість «ОСОБА_4» (укр.) або «ОСОБА_4»
(рос.), його прізвище записано «ОСОБА_4» (
рос.) . Саме ця помилка особи, що
виготовляла свідоцтво, є перепоною в
оформленні позивачем права власності
на наш будинок. Позивачу невідомо, ким
зроблено виправлення на титульній
стороні, однак через наявність
зазначених виправлень та помилки
позивач не має можливості реалізувати
свої права щодо даного будинку. У
зв'язку зі спільним будівництвом
даного будинку позивачем та померлим
чоловіком в період шлюбу він (будинок) є
таким, що належав їм на праві спільної
сумісної власності, а отже, як дружина
(співвласниця) позивач вважає, що має
право на 1/2 частину будинку. Оскільки за
життя чоловіка її частка в будинку не
визначалась, але її право власності не
припиняється у зв'язку зі смертю
співвласника, це право за нею має бути
визнано судом. До складу спадщини
ОСОБА_4 входить 1/2 частка їх спільного
будинку. Враховуючи, що за законом
частки спадкоємців є рівними, право на
спадщину померлого мають три
спадкоємці першої черги за законом, які
прийняли спадщину (позивач та двоє їх
дітей), частка кожного у спадщині
ОСОБА_4 складає 1/3, тобто кожен має право
на 1/6 частку вищевказаного житлового
будинку у порядку спадкування за
законом. Тому на підставі
вищевказаного, просить суд, позов
задовольнити в повному обсязі..

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність. Свої
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про місце, день та час
слухання справи повідомлена належним
чином, надала суду заяву у якій позов
визнала в повному обсязі просила
справу слухати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про місце, день та час
слухання справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, виданого 04
лютого 1964 року Калінінським бюро ЗАГС
м. Донецька, встановлено, що позивач
уклала шлюб із ОСОБА_4 (російською), про
що зроблено відповідний актовий запис
за № 195.

Свідоцтвом про право особистої
власності на житловий будинок № 1194, що
розташований в АДРЕСА_1, виданого 26.05.1988
року виконкомом Ленінської сільської
ради на ім'я ОСОБА_4 (рос.) на підставі
рішення виконкому Апостолівської
районної ради народних депутатів № 146
від 11.05.1988 року підтверджується, що
спірний будинок збудований в 1967 році,
тобто в період шлюбу з позивачем, в
свідоцтві дійсно маються не вивірені
виправлення на титульній сторінці в
написанні прізвища, імені, по-батькові
власника будинку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_4, а саме, встановлений факт
відкриття спадщини померлого.

З довідки виконкому Ленінської
сільської ради Апостолівського району
вих.. № 34 від 04.04.2013 року, встановлено, що
відповідно до запису погосподарської
книги № 5 Ленінської сільської ради,
особовий рахунок НОМЕР_2 в АДРЕСА_1, з 1965
року підтверджується, що за даною
адресою по день своєї смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований і
проживав -ОСОБА_4, 1938 року народження.
Разом з ним на день його смерті були
зареєстровані і проживали: дружина
ОСОБА_1, 1937 р.н., донька -ОСОБА_3, 1968 р.н.,
син ОСОБА_2, 1963 р.н., онук ОСОБА_8, 1990 р.н.

У вищевказаній довідці також
зазначено, що для обслуговування
житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
в користуванні ОСОБА_4 знаходилась
земельна ділянка розміром 0.35 га.
Заповіти від імені померлого
виконкомом Ленінської с/ради не
посвідчувались.

Згідно заяви від 02.10.2013 року
зареєстрованої в реєстрі за № 164
посвідченої секретарем виконавчого
комітету Ленініської сільської ради
Апостолівського району, встановлено,
що ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги,
відмовляється від належної їй частки
спадкового майна, яке залишилося після
смерті ОСОБА_4 на користь дружини
померлого ОСОБА_1.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України
передбачено відкриття спадщини
внаслідок смерті особи та часом
відкриття спадщини є день смерті особи.
Останнє місце проживання спадкодавця є
місцем відкриття спадщини, що
передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт належності свідоцтва
про право особистої власності на
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати житловий будинок з
відповідними господарськими
будівлями та побутовими спорудами,
розташований в АДРЕСА_1, спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
відповідними господарськими будівлями
та побутовими спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1,
зареєстрованого в КП «Апостолівське
БТІ» на ім'я ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за законом право
власності на 1/ 6 частку житлового
будинку з відповідними господарськими
будівлями та побутовими спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1,
зареєстрованого на ім'я ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
за заявою відповідача, поданої
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

На рішення може бути подана апеляція в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Апостолівський районний
суд. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко