Справа № 361/4232/13-ц
Провадження № 2/361/3374/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Шинкаря,

при секретарі - Брейкіній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бровари цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Лафорт» про
відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
21 січня 2013 року у м. Бровари Київської
області сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Chevrolet
Tacuma», реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyоta
Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, під
її керуванням.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 04 лютого 2013 року відповідача
визнано винним у вчиненні даного ДТП.

24 січня 2013 року позивач
повідомила про дорожньо-транспортну
пригоду ПрАТ «СК «Лафорт», у якої була
застрахована цивільно-правова
відповідальність відповідача та в
послідуючому надала необхідні
документи для виплати страхового
відшкодування, яке до цього часу не
отримала.

Згідно звіту з визначення
вартості матеріального збитку № 283 від
26 лютого 2013 року, матеріальний збиток
завданий позивачу внаслідок
пошкодження належного їй автомобіля
«Toyоta Corolla» складає 41 452,06 грн.

Позивач, посилаючись на ухилення
страхової компанії від виплати
страхового відшкодування, просить
стягнути заподіяну їй шкоду в сумі 41
452,06 грн. з відповідача, як з винної
особи.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надавши пояснення аналогічні змісту
позовної заяви.

Представник відповідача у
судовому засіданні позов не визнав,
посилаючись на те, що цивільно-правова
відповідальність відповідача
застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт», тому
остання повинна нести
відповідальність за завдану ним шкоду,
яка не виходить за межі ліміту
відповідальності.

Третя особа ПрАТ «СК «Лафорт» у
судове засідання не з'явилася, про
місце, дату та час розгляду справи
повідомлялася належним чином, причин
неявки не повідомила.

Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 21 січня 2013
року в м. Бровари Київської області
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Chevrolet Tacuma»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyоta
Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, під
її керуванням.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 04 лютого 2013 року відповідача
визнано винним у вчиненні даного ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у виді штрафу в сумі
400 грн.

Згідно Полісу № АВ/6303056 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, строк дії якого з
13.03.2012 року до 12.03.2013 року,
цивільно-правова відповідальність
відповідача застрахована в ПрАТ «СК
«Лафорт».

22 січня 2013 року відповідач повідомив
ПрАТ «СК «Лафорт» про
дорожньо-транспортну пригоду, що
підтверджується копією повідомлення
страховику.

24 січня 2013 року позивач
повідомила ПрАТ «СК «Лафорт» про ДТП,
що підтверджується копією
повідомлення.

Згідно звіту з визначення вартості
матеріального збитку № 283 від 26 лютого
2013 року, матеріальний збиток завданий
позивачу внаслідок пошкодження
автомобіля «Toyоta Corolla» складає 41 452,06
грн.

У березні 2013 року представник позивача
звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із
заявою, в якій просив під час прийняття
рішення про здійснення страхового
відшкодування врахувати вказаний звіт
№ 283 та узгодити розмір страхового
відшкодування з позивачем, що
підтверджується копією заяви вх. № 62
від 09.03.2013 року.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон № 1961- IV), при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону № 19161-IV,
для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування. У цій заяві має
міститися: а) найменування страховика,
якому подається заява, або МТСБУ; б)
прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження; в)
зміст майнової вимоги заявника щодо
відшкодування заподіяної шкоди та
відомості (за наявності), що її
підтверджують; г) інформація про вже
здійснені взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих;
ґ) підпис заявника та дата подання
заяви.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV
передбачено, що страховик керуючись
нормами цього Закону, приймає
вмотивоване рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового

відшкодування (регламентної виплати).

Згідно п. 36.7 ст. 36 Закону № 1961-IV ,
рішення страховика (МТСБУ) про
здійснення або відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) може

бути оскаржено страхувальником чи
особою, яка має право на відшкодування,
у судовому порядку.

Згідно роз'яснень у п. 16 постанови
Пленуму Вищиго спеціалізованого суду
Україи від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», відповідно до
статті 21 Закону № 1961-IV на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЩІК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону
№ 1961-IV, обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961
-IV обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

З огляду на наведене та враховуючи, що
позивачем не надано належних доказів
щодо її звернення до відповідача із
заявою про виплату страхового
відшкодування відповідно до вимог ст. 35
Закону № 1961-IV, а відповідачем виконано
передбачений статтею 33 Закону №
1961-IV обов'язок щодо письмового надання
страховику повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, суд
приходить до висновку, що відсутні
підстави для стягнення завданої шкоди
із завдавача, а тому відмовляє у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60,
212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Лафорт» про відшкодування
шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
А. О. Шинкар