Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бисага Т.Ю.,

суддів Дроботі В.В., Фазикош Г.В.,

при секретарі Чучка Н.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2013 року, за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя сторона Інспекція державного архітектурного будівельного контролю у Закарпатській області про припинення та знесення самочинного будівництва,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя сторона Інспекція державного архітектурного будівельного контролю у Закарпатській області про припинення та знесення самочинного будівництва.

Позовні вимоги мотивують тим, що відповідачі у серпні 2013 року у своєму дворогосподарстві розпочали самовільне будівництво хліва на відстані кілька метрів від їх житлового будинку. Оскільки земельна ділянка відповідачів на якій проводиться будівництво хліва знаходиться вище рівня їх земельної ділянки, то у випадку спорудження хліва, це може привести до стоку нечистот, забрудненням та до інших негативних явищ щодо їх будинку та земельної ділянки. Просили зобовязати відповідачів припинити самочинне будівництво ними господарської чи іншої будівлі та провести знесення вже проведеної частини самочинного будівництва з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2013 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_7, ОСОБА_4 знести частину самочинного будівництва фундаменту сараю (хліва) на власній присадибній ділянці з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 114,70 грн. витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 650 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, відповідачі подали апеляційну скаргу, якою просять скасувати рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні представник відповідачів апеляційну скаргу з наведених в ній підстав підтримав, просив скасувати рішення першої інстанції.

Представник позивачів просив апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено в судовому засіданні - сторони проживають по сусідству по вул. Кутузова в смт. Міжгіря, зокрема позивачі у будинку № 115, відповідачі у будинку №115 «А». У серпні 2013 року відповідачі без будь-якого дозвільного та правовстановлюючого документу на своїй присадибній ділянці на відстані біля 5-ти метрів від житлового будинку позивачів розпочали будівництво будівлі хліву (сараю).

23 серпня 2013 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Закарпатській області ОСОБА_8 складено Акт і Припис, в яких зафіксовано порушення відповідачами ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою КМУ №466 від 13.04.2011 р.(п.2 Порядку). За ці порушення відповідача ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП (а.с.23).

Незаконність оскаржуваного рішення апелянти вбачають в тому, що в суді першої інстанції позивачі обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначали, що в разі будівництва сараю (хліва), нечистоти будуть стікати на їхню земельну ділянку, забруднювати її та завдавати іншої шкоди. Тобто позивачі тільки припускають таку можливість, яка може виникнути в майбутньому, а на сьогоднішній день жодної шкоди їм не завдано.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушенням будівельних норм і правил.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні, що відповідачами припинено самочинне будівництво.

На сьогоднішній день наявним є тільки фундамент споруди і відповідачі мають намір узаконити будівництво. Цільове призначення споруди ще не визначене. В матеріалах справи відсутні докази того, що мова йде про будівництво саме хліву. Натомість відповідачі стверджують, що мають намір збудувати літню кухню.

За таких обставин, вбачається неправильним застосування судом першої інстанції норм ч.4 ст.376 ЦК України та ст. 104 ЗК України, оскільки відсутнє само порушення прав інших осіб і доказів, які б свідчили про можливий шкідливий вплив на здоров'я людей, тварин, повітря, земельну ділянку та інше.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права, та недоведеності позивачем позову є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія ,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,- задовольнити.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2013 року,- скасувати, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя сторона Інспекція державного архітектурного будівельного контролю у Закарпатській області про припинення та знесення самочинного будівництва - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: