Справа № 171/2454/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" листопада 2013 р.
м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Марченко Н.В.

при секретарі - Ровній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Апостолове справу за
позовом ОСОБА_1 до Апостолівської
міської ради Апостолівського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до
Апостолівської міської ради
Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом. В
обґрунтування своєї заяви, заявник
вказав, що у 2002 році померла його
бабуся - ОСОБА_3. До дня смерті вона
проживала в АДРЕСА_1 Після її смерті
відкрилася спадщина до складу якої
увійшов житловий будинок з
відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами
розташований в АДРЕСА_1, який належав
спадкодавці на підставі Договору
купівлі-продажу посвідченого
державним нотаріусом Апостолівської
державної нотаріальної контори 09 січня
1990 року р/н 8 та зареєстрований у
Нікопольському бюро технічної
інвентаризації 26 лютого 1990 року в
реєстровій книзі № 8 р/н 92. ОСОБА_3 була
рідною матір'ю відчима позивача -
ОСОБА_2. Оскільки останній не
всиновлював позивача, тому позивач є не
рідним онуком спадкодавиці. Приблизно
з 2000 року, оскільки ОСОБА_3 та мати
позивача - ОСОБА_4 постійно знаходились
поза межами Апостолівського району,
позивач постійно проживав разом зі
спадкодавицею, та знаходився на її
утриманні. У зв'яку з малолітнім віком
позивач був позбавлений самостійно
приймати рішення, щодо реєстрації
свого постійного місця проживання.
ОСОБА_3 отримувала пенсію на яку
фактично вона з позивачем і проживали,
саме на ці кошти вона купувала позивачу
одяг та речі побуту. У зв'язку зі
способом життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, їх
фінансового стану, позивач не
отримував іншої матеріальної допомоги
окрім тієї, що надавала ОСОБА_3 Фактично
позивач перебував під опікою ОСОБА_3,
одержував від неї матеріальну
допомогу, яка була для нього постійним
і основним джерелом до існування. З
урахуванням уточнених позовних вимог,
позивач просить визнати за ним в
порядку спадкування за законом право
власності на ? частку житлового будинку
з відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами
розташованого в АДРЕСА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив
його позовні вимоги задовольнити та
визнати за ним в порядку спадкування за
законом право власності на ? частку
житлового будинку з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами розташованого в АДРЕСА_1

Представник Апостолівської міської
ради надав суду відгук, згідно якого
позовні вимоги визнав в повному обсязі,
та просив розглянути справу за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав та не
заперечував щодо їх задоволення,
підтвердивши, що дійсно ОСОБА_1 в період
з 1999 року по 2002 рік, до дня смерті
ОСОБА_3, перебував на утриманні
останньої.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що заява
підлягає повному задоволенню.

Договором купівлі продажу житлового
будинку зареєстрованого за № 8,
підтверджується належність майна
спадкодавці ОСОБА_3.

З копії актового запису про смерть від
22.07.2002 року, підтверджується час та
місце смерті спадкодавці ОСОБА_3.

Копією спадкової справи наданої
державним нотаріусом Апостолівської
Державної нотаріальної контори № 444/2002,
встановлено коло спадкоємців, а саме
ОСОБА_3, що заявив своє право на
спадкове майно.

Відповідним актом депутатського
обстеження від 12.09.2013 року,
підтверджується факт спільного
проживання та перебування ОСОБА_1 на
утриманні у ОСОБА_3 в період з 1999 року по
2002 рік

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, своїми
заявами підтвердили факт перебування
ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_3 в період з
1999 року по 2002 рік

Враховуючи час виникнення
правовідносин суду слід керуватись
вимогами Цивільного Кодексу УРСР у
редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року
позивач є таким, що прийняв спадщину
так як прийняв спадкове майно померлої
ОСОБА_3 шляхом вступу у фактичне
володіння.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ
№ 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення " №5
від 31.03.1995 року, для встановлення факту
перебування на утриманні не має
значення чи знаходився непрацездатний
утриманець в родинних чи шлюбних
відносинах з годувальником ( ст.455,457, 461
ЦК України).

Пунктом 8 постанови Пленуму ВСУ № 5 від
31.03.1995р. «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» регламентовано, що
«…Для встановлення факту перебування
на утриманні з метою оформлення права
на спадщину необхідно, щоб утриманець
був непрацездатним на день смерті
спадкодавця і перебував на утриманні
останнього незалежно від родинних чи
шлюбних відносин не менше одного року».
Оскільки на день смерті спадкодавця я
був малолітньою особою, то жодних інших
видів заробітку окрім допомоги бабусі
я не мав

Згідно із положеннями ст.548 ЦК України (
1963 р.) для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв.

У відповідності до вимог п. 1 згаданої
вище Постанови Пленуму ВСУ № 7 від
30.05.2008р. відносини спадкування
регулюються правила ЦК України, якщо
спадщина відкрилась не раніше 1 січня
2004р. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема
відповідні правила ЦК УРСР 1963р.

Згідно вимог ст. 531 ЦК УРСР 1963р., чинного
на час смерті спадкодавця, до числа
спадкоємців за законом належать
непрацездатні особи, що перебували на
утриманні померлого не менше одного
року до дня його смерті. При наявності
інших спадкоємців вони успадковують
нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка
закликається до спадкоємства.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК
УРСР 1963р., визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що право приватної
власності набувається в порядку,
встановленому законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 209,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на
утриманні ОСОБА_3 протягом року до її
смерті.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, як
спадкоємцем за законом спадщини
ОСОБА_3, яка складається з 1/2 частки у
праві власності на житловий будинок з
відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами
розташованого в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку у праві власності на житловий
будинок з відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами,
розташований в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко