Справа №2-4233/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Бондаря В.Я.

при секретарі: Іщик О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про звернення стягнення на майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника звернувся
до суду з позовною заявою до
відповідачів, та, змінивши у ході
розгляду справи предмет позову в
порядку ст.31 ЦПК України, просить
звернути стягнення на майно, що є
предметом іпотеки, а саме: квартиру у
АДРЕСА_1, житловою площею 28,1 кв.м.,
загальною площею 47,4 кв.м., яка належить
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_4 26 липня 2006 р., за реєстровим №4930,
реєстраційний номер об'єкта в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно №6229397 на користь на
задоволення вимог за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
18 квітня 2007 р., провести стягнення на
предмет іпотеки, шляхом надання
позивачу права продажу предмету
іпотеки від імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН НОМЕР_1, будь-якій третій особі. При
цьому посилається на те, що у
забезпечення виконання зобов'язань за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 18 квітня 2007 p., 18
квітня 2007 p., між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 укладено іпотечний договір,
відповідно до якого ОСОБА_3 передав у
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором від
18.04.2007р., в іпотеку нерухоме майно, а
саме, квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 28,1
кв.м., загальною площею 47,4 кв.м. Проте,
через невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
своїх зобов'язань за договором, станом
на 18.04.2007р. утворилась заборгованість
на суму 1 242 331,09 гривень.

08.12.2011 року відповідно до Договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами

ПАТ «УкрСиббанк» (який є
правонаступником АКІБ «УкрСиббанк»)
відступило ПАТ «Дельта Банк» свої
права вимоги заборгованості по
кредитних договорах боржників.

Представник позивача надав заяву про
розгляд справи у його відсутність
заперечень проти заочного розгляду
справи викладав.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час і місце були
повідомлені, поважних причин неявки
суду не представили. Згідно ст.169 ЦПК
України, якщо суд не має відомостей про
причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів. Зі згоди
представника позивача, на підставі
ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу
про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, між у
забезпечення виконання зобов'язань за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 18 квітня 2007 p., 18
квітня 2007 p., між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 укладено іпотечний договір,
відповідно до якого ОСОБА_3 передав у
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором від
18.04.2007р., в іпотеку нерухоме майно, а
саме, квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 28,1
кв.м., загальною площею 47,4 кв.м. Проте,
через невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
своїх зобов'язань за договором, станом
на 18.04.2007р. утворилась заборгованість
на суму 1 242 331,09 гривень.

Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2
ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625
Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
кредитного договору та Цивільного
кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст.
20 ЗУ «Про заставу»). Звернення
стягнення на заставлене майно
здійснюється за рішенням суду або
третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачено законом, або
договором застави.

Згідно з договором застави, звернення
стягнення та реалізація предмету
застави здійснюється відповідно до
чинного законодавства та цього
договору, у тому числі шляхом
безпосереднього продажу конкретному
покупцю з правом укладання
Заставодержателем договору
купівлі-продажу Предмету застави від
імені Заставодавця.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, одним із способів захисту
судом цивільних прав та інтересів є
примусове виконання зобов'язання в
натурі. Примусове виконання
зобов'язання в натурі, - це спосіб
захисту, який випливає з загального
принципу повного і належного виконання
зобов'язання та полягає в зобов'язанні
здійснити дію, або утриматися від її
здійснення, незалежно від застосування
до боржника інших заходів впливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30
днів з моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача
(заклад).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави, в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета застави із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Відповідно до ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що внаслідок невиконання
відповідачем умов кредитного договору,
позивач поніс додаткові витрати по
сплаті державного мита та витрат на
ІТЗ судового процесу, які, відповідно
до ст. 88 ЦПК України, підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч. 3 ст. 209,
ст.ст. 213-215, 218, 224-226, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на майно, що є
предметом іпотеки, а саме: квартиру у
АДРЕСА_1, житловою площею 28,1 кв.м.,
загальною площею 47,4 кв.м., яка належить
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_4 26 липня 2006 р., за реєстровим №4930,
реєстраційний номер об'єкта в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно №6229397 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на задоволення вимог за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 18 квітня 2007 р..

Провести стягнення на предмет іпотеки,
шляхом надання Публічному
акціонерному товариству «Дельта Банк»
права продажу предмету іпотеки від
імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,
будь-якій третій особі.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
рівних частках на користь ПАТ «Дельта
Банк» судові витрати за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
рівних частках на користь ПАТ «Дельта
Банк» державне мито в розмірі 1700 грн.

Рішення суду може бути переглянуте за
заявою відповідача, якій не приймав
участі при розгляді справи, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Бондар В.Я.