Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3715/13-ц
Провадження № 2/553/1371/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.12.2013м. м. Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого
судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі
- Вишар М.В., Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Котелевська державна нотаріальна
контора Полтавської області, про
визнання права власності на частину
квартири в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання права власності на
частину квартири в порядку
спадкування. В обґрунтування позову
посилається на те, що його мати ОСОБА_5
12.11.1991 року склала заповіт, на підставі
якого усе належне їй на час смерті
майно заповіла позивачу. ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на час смерті
була зареєстрована та проживала разом
з позивачем в належній їм та ОСОБА_3,
ОСОБА_6 на праві спільної сумісної
власності квартирі. Оскільки він
вважав, що прийняв спадщину після
смерті матері, з відповідною заявою до
нотаріальної контори не звертався. В 2008
році його сестра ОСОБА_2 дізналась про
наявність у власності їх померлої
матері майнового паю в розмірі 902,87 грн.
в ТОВ "Скіф", розташованому в с. Більськ,
Котелевського району Полтавської
області та попросила відмовитись від
нього на її користь. У зв'язку з цим
07.05.2008 року, тобто після закінчення
строку для прийняття спадщини, позивач
підписав заяву про відмову від
спадщини на користь сестри. Коли у
квітні 2013 року він звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини у вигляді частини
квартири АДРЕСА_1, йому було відмовлено
в оформленні свідоцтва про право на
спадщину за заповітом з посиланням на
те, що він відмовився від спадщини.

Просить суд визнати за ним право
власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Ухвалою суду від 24.10.2013 року до участі в
справі в якості третіх осіб залучено
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Котелевську державну
нотаріальну контору.

Позивач ОСОБА_1 та його
представник адвокат ОСОБА_8 в судовому
засіданні позов підтримали, просили
задовольнити з підстав, наведених в
позовній заяві.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов підтримали, просили
задовольнити. Після перерви,
оголошеної в судовому засіданні, третя
особа ОСОБА_3 не з'явилась, надавши
заяву з проханням продовжувати розгляд
справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, надавши заяву з
проханням проводити розгляд справи без
її участі, в якій зазначила, що позов
визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи
Котелевської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
надавши заяву з проханням проводити
розгляд справи без участі
представника.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, 1907
року народження, перебувала в шлюбі з
ОСОБА_9 та є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(яка після укладення шлюбу взяла
прізвище чоловіка "ОСОБА_2"), а також
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвами про
народження.

19.11.1991 року ОСОБА_5 склала заповіт,
посвідчений секретарем виконкому
Більської сільської ради народних
депутатів Котелевського району
Полтавської області, згідно з яким
зробила таке розпорядження на випадок
своєї смерті: належний їй на праві
особистої власності жилий будинок з
надвірними будівлями в с. Більськ
Котелевського району Полтавської
області, а також все майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалось, і
взагалі все те, що їй буде належати на
день смерті і на що вона взагалі матиме
право, - заповіла своєму сину ОСОБА_1.

З 1993 року й до дня смерті ОСОБА_5
проживала разом зі своїм сином ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
також довідкою КП "ЖЕО № 2" Полтавської
міської ради № 8318 від 27.11.2012 року.

В цей період позивач разом з дружиною
ОСОБА_3, донькою ОСОБА_4 та матір'ю
ОСОБА_5 скористались своїм правом на
приватизацію об'єктів державного
житлового фонду у порядку,
встановленому Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду".

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло від 28.02.1994 року,
виданого Відділом приватизації житла
Фонду міського майна Полтавської
міської ради народних депутатів,
квартира за адресою: АДРЕСА_1, дійсно
належить на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть від
09.12.1999 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5
року у віці 92 роки, про що Більською
сільською радою Котелевського району
Полтавської області в книзі реєстрації
актів про смерть зроблений актовий
запис № 31.

Котелевською державною
нотаріальною конторою Полтавської
області 19.04.2001 року заведено спадкову
справу на майно померлої ОСОБА_5 № 165/2001
за заявою її доньки ОСОБА_2 та 19.04.2001
року останній видано Свідоцтво про
право на спадщину, реєстр. № 1139, на
спадкове майно, яке складається з права
на земельну частку (пай), посвідчене
сертифікатом НОМЕР_1, виданим
Котелевською РДА 12.12.1996 року за № 434 в
розмірі 3-48 умовних кадастрових
гектарів, яка перебуває в колективній
власності КСП ім. Шевченка
Котелевського району Полтавської
області та належить померлій на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай), а 13.05.2008 року -
Свідоцтво про право на спадщину за
законом, реєстр. № 1541, на спадкове
майно, яке складається з майнового паю
в розмірі 902,87 грн., який перебуває у
колективній власності СТОВ "Скіф", що
знаходиться в с. Більськ Котелевського
району Полтавської області та належав
померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії НОМЕР_2,
виданого Більською сільською радою
Котелевського району Полтавської
області 30.05.2001 року.

Як встановлено в ст. 526 ЦК України
(1963 року), місцем відкриття спадщини
визнається останнє постійне місце
проживання спадкодавця (стаття 17 цього
Кодексу), а якщо воно невідоме, -
місцезнаходження майна або його
основної частини.

При цьому, підставою для
відкриття спадкової справи після
померлої ОСОБА_5 саме Котелевською
державною нотаріальною конторою стали
дані про те, що вона на час смерті
постійно проживала на території с.
Більськ Котелевського району
Полтавської області, на підтвердження
чого нотаріусу було надано довідку
Більської сільської ради
Котелевського району Полтавської
області № 123 від 03.03.2008 року.

Як встановлено в ст.. 529 ЦК України
(1963 року), при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців
першої черги належить також дитина
померлого, яка народилася після його
смерті.

В ст. ст. 548, 549 ЦК України (1963 року)
встановлено, що для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Не допускається прийняття спадщини
під умовою або з застереженнями.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Відповідно до положень ст. 553 ЦК
України (1963 року) спадкоємець за
законом або за заповітом вправі
відмовитись від спадщини протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.
При цьому він може заявити, що
відмовляється від спадщини на користь
кого-небудь з інших спадкоємців,
закликаних до спадкоємства за законом
або за заповітом, а також на користь
держави або окремих державних,
кооперативних або інших громадських
організацій. Наступне скасування
спадкоємцем такої заяви не
допускається. Вважається, що
відмовився від спадщини також той
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття спадщини
(стаття 549 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів
спадкової справи № 165/2001, позивач
ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини
як спадкоємець за законом або
спадкоємець за заповітом у строк,
встановлений ст. 549 ЦК України, не
звертався, проте 13.05.2008 року надав заяву
№ 396 про те, що відмовляється від права
на спадщину як син померлої ОСОБА_5 на
користь сестри ОСОБА_2, посвідчену
секретарем Більської сільської ради
Котелевського району Полтавської
області.

Листом № 706/02-14 від 28.08.2013 року державний
нотаріус Котелевської державної
нотаріальної контори повідомив ОСОБА_1
про тен, що нотаріальна контора
позбавлена можливості видати
свідоцтво про право на спадщину на його
імя на частку квартири, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, оскільки у
спадковій справі № 165/2002 на майно
ОСОБА_5 знаходиться заява про відмову
від прийняття спадщини за заповітом,
посвідченим Більською сільською радою
Котелевського району Полтавської
області 12.11.1991 року, що надійшла від
сина померлої ОСОБА_1 13.05.2008 року.

Разом з тим, не викликає сумніву
той факт, що позивач ОСОБА_1 прийняв
спадщину після смерті матері ОСОБА_5 у
вигляді належної їй частки квартири
АДРЕСА_1, оскільки постійно проживає в
ній, користується, утримує та доглядає,
тобто фактично вступив в управління
вказаним нерухомим майном після смерті
матері в 1999 році та реалізує своє право
володіння ним до цього часу.

Вирішуючи позов ОСОБА_1, суд
враховує той факт, що позивач є таким,
що фактично прийняв спадщину у вигляді
1/4 частини частки квартири АДРЕСА_1, яка
належала його померлій матері ОСОБА_5, у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК
України (1963 року), свідоцтво про право
на спадщину на вказане нерухоме майно
іншій спадкоємиці не видавалось, вона
на нього не претендує та звернулася до
суду з заявою, в якій зазначила про
визнання позову. Крім того, суду бере до
уваги, що спадкоємець наділений правом
відмовитись від права на спадщини лише
протягом 6 місяців з дня її відкриття,
тоді як судом достовірно встановлено,
що позивач ОСОБА_1 таких дій не вчиняв, у
зв'язку з чим його заява про відмову від
спадщини від 13.05.2008 року, подана до
нотаріальної контори в травні 2008 року,
тобто після спливу більше 7 років з дня
смерті спадкодавця, на переконання
суду, є нікчемною й такою, що не може
бути взята до уваги й розцінена як
відмова від спадщини, виходячи з
положень ст. 553 ЦК України (1963 року), й
через суперечливі документи, що
містяться в матеріалах спадкової
справи позивач не має можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом в нотаріальній
конторі, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 є обґрунтованим й таким,
що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 як за
спадкоємцем за заповітом від 12.11.1991
року ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення, а особами, які брали участь в
розгляді справи, але не були присутні
при проголошенні рішення - в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Є. В. Парахіна