Справа №167/1636/13-ц
Провадження №2/167/473/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року Рожищенський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Хитрика
Р.І.,

при секретарі - Форсюк Т.М.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рожище справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Рожищенська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
недійсним, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1, третя особа:
Рожищенська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
недійсним. В обґрунтування своїх вимог
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
його мати ОСОБА_4. Після смерті матері
відкрилася спадщина, звернувшись до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини він довідався про
наявність заповіту на користь
відповідача. Останній час його мати
ОСОБА_4 тяжко хворіла та перебувала на
лікуванні у Рожищенській центральній
районній лікарні. У 2012 році його мати
після операції проживала у позивача
вдома, де для її швидкого одужання ним
запрошувався додому медичний
працівник для певних медичних
процедур. Згодом мати повернулася
додому та проживала до дня своєї смерті
із відповідачем, який всіляко його з
дружиною до матері не допускав, забрав
у матері куплений ним мобільний
телефон, ті продукти які приносились
ним для матері відповідач матері не
давав. Останній час стан здоров'я
матері значно погіршився, вона
приймала багато медичних препаратів.
Вважає, що даний заповіт складений його
матір'ю під моральним тиском
відповідача, так як його мати постійно
говорила тітці ОСОБА_5, що будинок
заповість своєму синові та внуку.
Оскільки в момент вчинення правочину,
заповідач не усвідомлювала значення
своїх дій та не могла керувати ними,
тому просить визнати заповіт складений
ОСОБА_4 та посвідчений Рожищенською
державною нотаріальною конторою на
ім'я ОСОБА_1 недійсним, стягнути з
відповідача оплачені судові витрати.

Позивач ОСОБА_3, представники позивача
ОСОБА_6, ОСОБА_7, в судове засідання
27.12.2013 року не з'явилися, 18.12.2013 року від
представника позивача ОСОБА_6 надійшла
заява, в якій просить справу слухати у
її відсутності та у відсутності
позивача, позовні вимоги підтримала
повністю, з підстав зазначених в
позовній заяві, просила їх
задовольнити.

Третя особа Рожищенська державна
нотаріальна контора, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача в судове засідання не
з'явилася, хоча про час і місце розгляду
справи належним чином повідомлені.
Тому суд ухвалив провести судовий
розгляд справи у відсутності
позивача, представників позивача,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача.

Відповідач ОСОБА_1, представник
відповідача ОСОБА_2, кожен зокрема, в
судовому засіданні позов не визнали,
заперечення на позовну заяву
підтримали, просили відмовити в
задоволенні позовної заяви в повному
обсязі у зв'язку з відсутністю
юридичних підстав для задоволення
позову, необгрунтованістю та
безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що у задоволені позову
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За змістом ст.ст. 1233, 1234 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю. Право
на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч.2 ст.1248 ЦК України
нотаріус може на прохання особи
записати заповіт з її слів власноручно
або за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів. У цьому разі заповіт
має бути вголос прочитаний заповідачем
і підписаний ним. Якщо заповідач через
фізичні вади не може сам прочитати
заповіт, посвідчення заповіту має
відбуватися при свідках (стаття 1253
цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.1253 ЦК України на
бажання заповідача його заповіт може
бути посвідчений при свідках.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 07.11.2011 року прийняла спадщину і
їй видано свідоцтво про право на
спадщину за законом (а.с.41) на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться у АДРЕСА_1, проте остання
спадкових прав не оформила та померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується
повторним свідоцтвом про смерть.(а.с.4).

З свідоцтва про народження позивача
вбачається, що батьками останнього є
відповідач по справі ОСОБА_1 та
заповідач ОСОБА_4. (а.с.5).

Звертаючись до суду із даним позовом
позивач, як на підставу своїх вимог в
частині визнання заповіту недійсним,
посилався на ч. 1 ст. 225, ст. 203, ч. 2 ст. 1257
ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені (ч. 1 ст. 225 ЦК
України).

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 6 листопада 2009 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання правочину
недійсним», правила ст. 225 ЦК України
поширюються на ті випадки, коли фізичну
особу не визнано недієздатною, однак у
момент вчинення правочину особа
перебувала в такому стані, коли вона не
могла усвідомлювати значення своїх дій
та (або) не могла керувати ними
(тимчасовий психічний розлад, нервове
потрясіння тощо). При розгляді справ
за позовами про визнання недійсними
заповітів на підставі статті 225,
частини другої статті 1257 ЦК ( 435-15 ) суд
відповідно до статті 145 ЦПК ( 1618-15 ) за

клопотанням хоча б однієї зі сторін
зобов'язаний призначити посмертну
судово-психіатричну експертизу.
Висновок такої експертизи має
стосуватися стану особи саме на
момент вчинення правочину.

З передбачених ч. 1 ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК
України підстав заповіт за позовом
заінтересованої особи може бути
визнаний в судовому порядку недійсним
лише за умови достовірного
встановлення відсутності під час
складання заповіту вільного
волевиявлення заповідача, який був
дієздатною особою, та безсумнівного
доведення факту його перебування в цей
момент в такому стані, при якому він
внаслідок функціональних розладів
психіки, порушення фізіологічних
процесів в організмі або інших
хворобливих явищ, нервового
потрясіння, глибокого алкогольного або
наркотичного сп'яніння тощо не міг і
був неспроможний розуміти значення
своїх дій або керувати ними, у зв'язку з
чим складений в такому стані заповіт не
відображає справжньої волі особи щодо
встановлення чи припинення цивільних
прав і обов'язків.

Статтею 3 Закону України «Про
психіатричну допомогу» встановлено
презумпцію психічного здоров'я особи,
відповідно до якої кожна особа
вважається такою, яка не має психічного
розладу, доки наявність такого розладу
не буде встановлено на підставах та в
порядку, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Клопотання від сторін по справі про
призначення посмертної
судово-психіатричної експертизи не
надходило, тому суд бере до уваги
повідомлення Рожищенської центральної
районної лікарні від 14.11.2013 року, згідно
якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька
АДРЕСА_1 за наданням амбулаторної
психіатричної допомоги у
психіатричний кабінет поліклініки не
зверталась. (а.с.42).

У ході судового розгляду даної справи
достовірно встановлено і це не
заперечувалося сторонами,
підстверджено свідками, що
спадкодавець ОСОБА_4 була дієздатною
особою, в установленому законом
порядку недієздатною не визнавалася і
жодних доказів на підтвердження
протилежного в матеріалах справи не
має.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, на яку
також посилався позивач як підставу
для визнання заповіту недійсним, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З оглянутої в судовому засіданні
спадкової справи № 125/2013 Рожищенської
державної нотаріальної контори від
28.08.2013 року вбачається, що позивач та
відповідач звернулися в державну
нотаріальну контору з заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
(а.с.38, 39).

Відповідно до заповіту від 14.05.2013 року
спадкодавець ОСОБА_4 заповіла належну
їй частину житлового будинку з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами та земельну
ділянку, необхідну для її
обслуговування , що знаходиться у
АДРЕСА_1 та все належне їй на день
смерті майно - відповідачу по справі
ОСОБА_1 (а.с.40). Даний заповіт посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_8, заповіт
записано зі слів ОСОБА_4, у зв'язку тим,
що заповідач за станом здоров'я не
могла прочитати текст заповіту уголос
за її дорученням, в її та в присутності
нотаріуса текст заповіту до його
підписання зачитаний уголос
запрошеними заповідачем свідками
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та текст заповіту
підписано ОСОБА_11

Суд приходить до висновку, що при
посвідченні заповіту на ім'я
відповідача ОСОБА_1 нотаріусом вимоги
законодавства не порушені.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12
підтвердила, що ОСОБА_4 була цілком
адекватною особою і повністю розуміла
значення своїх дій, вона її часто
бачила, оскільки провідувала її,
говорила з нею і будь-яких скарг з
приводу поганого самопочуття чи
чинення на неї психічного тиску з боку
відповідача вона не висловлювала.

Аналогічні пояснення щодо стану
психічного здоров'я ОСОБА_4 у судовому
засіданні дала і свідок ОСОБА_13.

Також свідок ОСОБА_5 підтвердила, що не
бачила, щоб відповідач чинив тиск на
заповідача ОСОБА_4

Інших доказів, які свідчать про
внутрішній психічний стан ОСОБА_4 в
момент складання заповіту в матеріалах
справи немає і позивачем таких доказів
суду надано не було.

Будь-яких належних, допустимих і
беззаперечних доказів на
підтвердження відсутності вільного
волевиявлення заповідача на момент
складання оспорюваного заповіту та
застосування до нього відповідачем
незаконного фізичного чи психічного
насильства, тиску або примусу,
внаслідок чого вона змушена була
скласти заповіт на користь відповідача
саме такого змісту всупереч своїй
справжній волі, в матеріалах справи
немає і позивачем у ході розгляду даної
справи суду надано не було, надані з
цього приводу останнім пояснення у
судовому засіданні є голослівними та
зводяться до гіпотетичної оцінки
фактичних обставин справи й поведінки
відповідачів із наданням їм власної
правової кваліфікації, яка не
узгоджується із вимогами закону.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відсутність в даному
випадку передбачених законом підстав,
на які посилався позивач, для визнання
заповіту недійсним, оскільки
оспорюваним в даній справі заповітом
не порушено і не могло бути порушено
жодних прав та інтересів позивача та
останнім не доведено на підставі
вагомих доказів абсолютної
неспроможності заповідача в момент
складання заповіту розуміти значення
своїх дій та (або) керувати ними.

На підставі ст.ст. 15, 16, 203, 204, 225, 231, 1233, 1234,
1247, 1248, 1253, 1257 ЦК України та керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-60, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Рожищенська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту
недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Рожищенський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя : /підпис/
Р.І.Хитрик

Оригіналу відповідає:

Суддя Рожищенського районного суду
Р.І.Хитрик