Справа № 303/5660/13
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Пудак О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 26 вересня 2013 року про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон по справі за поданням державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області - ОСОБА_2, де заінтересованими особами є боржник ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон без вилучення паспорту, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 вересня 2013 року подання державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження в праві виїзду громадянина України за кордон, задоволено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця. Мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена в порушення вимог норм процесуального законодавства, а тому вважає її незаконною.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а доводи викладені в апеляційній скарзі задовольнити з наведених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи яка бере участь у справі та вивчивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Державний виконавець РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся в суд із поданням, у якому просив тимчасово обмежити право ОСОБА_1 у виїзді за кордон без вилучення закордонного паспорту.

Подання мотивовано тим, що на виконанні РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області знаходиться виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа Мукачівського міськрайонного суду № 2-902/09 від 25.06.2013 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 571295 грн. 54 коп..

В подальшому постановою державного виконавця РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 22.07.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 39024585 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 571295 грн. 54 коп. та надано строк боржнику до 29.07.2013 року, добровільно виконати рішення суду.

В ході стадії примусового виконання, 22.08.2013 року державним виконавцем Кохан П.І. було описано та накладено арешт на майно. Однак майна його не виявлено. Позаяк боржник ухиляється від виконання судового рішення, державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням.

Відповідно до ч. 2 ст. 3771 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до п. 5 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадянам України» підставою для тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон громадянина України є ухилення громадянина України від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

З аналізу зазначеної норми слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості, і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Державним виконавцем до суду першої інстанції не надано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що боржник ухиляється від виконання зобовязань. Тобто право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон виникає лише в разі свідомого ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за кордон. Факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен був зазначити в поданні. Будь-які документи, які б свідчили про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань не надано суду.

Згідно положень ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, який гарантує деякі права й свободи, не передбачені в Конвенції та в Першому протоколі до неї - кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Наведених вимог, судом першої інстанції не враховано.

А звідси, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення подання державного виконавця, а це є підставою для скасування ухвали суду та постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 26 вересня 2013 року про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, скасувати та постановити нову ухвалу про відмову районному відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон без вилучення паспорту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді : ____________________ ____________________