справа № 415/5971/12
№ провадження 2/208/148/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

12 серпня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі: судді
Дячкова С.В., при секретареві Тур І.В., за
участю представника позивача
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» -
Олефіра О.В., відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення боргу на
заставне майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач: публічне акціонерне
товариство «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення
боргу на заставне майно посилаючись на
те, що 22 грудня 2006 р. за договором
кредиту ОСОБА_4 отримав акціонерному
товаристві «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» (далі за текстом -
позивач) грошові кошти у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання в
розмірі 40400 гривень з процентною
ставкою користування грошовими
коштами на рівні 19 процентів річних.

В якості забезпечення виконання своїх
зобов'язань щодо повернення кредиту,
відсотків за його користування,
можливих штрафних санкцій, пені та
неустойки 03 серпня 2007 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_4 з
майновими поручителем - ОСОБА_3 був
укладений іпотечний договір та
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Дніпродзержинського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 61, де
предметом іпотеки виступає нерухоме
майно, а саме: двохкімнатна квартира
під № 9, загальною площею 44,4 кв. м,
житловою площею 28,3 кв. м, що знаходиться
в будинку АДРЕСА_1, що належить
відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної
власності.

13 листопада 2007 року укладено договір
про розірвання договору іпотеки № 1 від
22 грудня 2006 року та в той же день
підписано іпотечний договір, між ВАТ
«ВАБ» та ОСОБА_3, для забезпечення
виконання кредитного зобов'язання на
загальну суму 80166,60 гривень відповідно
до Додаткової угоди № 1 від 13 листопада
2007 року до договору кредиту.

28 травня 2008 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до кредитного
договору від 22 грудня 2006 року про
збільшення суми кредиту до 112939,40
гривень. З метою забезпечення
виконання договірного зобов'язання,
між банком та відповідачами, укладено
додаткову угоду № 1 до іпотечного
договору від 31 листопада 2007 року,
змінюючи розмір заборгованості та
термін користування кредитом.

Відповідно до умов п.п. 1.1, 3.3.3. договору
кредиту відповідач ОСОБА_4 взяв на себе
зобов'язання забезпечувати повернення
кредиту, відсотків за його
використання, а також сплати штрафних
санкцій у разі невиконання кредитних
зобов'язань у визначений термін.

23 травня 2011 року рішенням Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
ухвалено примусове стягнення
кредитної заборгованості за Договором
кредиту № 1/гр. від 22 грудня 2006 року
(справа № 2-504/2011 року).

Вимоги позивача щодо погашення боргу
відповідачами не були виконані і
станом на 10.05.2012 року загальна сума
заборгованості громадянина ОСОБА_4
перед позивачем складає 199057,28 гривень,
в тому числі:

прострочена заборгованість за
кредитом в сумі 95263,71 гривень;

прострочена заборгованість за
відсотками 57 413,62 гривень;

штраф по простроченому кредиту та
відсоткам в сумі 46 379,95 гривень;

Просив стягнути з ОСОБА_4 на його
користь заборгованість за кредитним
договором № 1/гр від 22.12.2006 в сумі 199057,28
гривень;

на задоволення вимог позивача за
договором кредиту № 1/гр. від 22 грудня
2006 року звернути стягнення за
іпотечним договором 13 листопада 2007
року, посвідченим приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованим в реєстрі за № 61, на
предмет іпотеки двохкімнатна квартира
під № 9, загальною площею 44,4 кв. м,
житловою площею 28,3 кв. м, що знаходиться
в будинку АДРЕСА_1, що належить
відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 23.11.2006
року, виданого Фондом комунальної
власності м. Дніпродзержинська, право
власності на яке зареєстровано в
Дніпродзержинським бюро технічної
інвентаризації в книзі № 126 за
реєстровим № 17139409; визначити у рішенні
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом застосування процедури продажу
предмету іпотеки, встановленої статтею
41 Закону України «Про іпотеку»;
стягнути з відповідачів на його
користь сплачений судовий збір в
розмірі 107,30 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав із зазначених
у ньому підстав, відповідач ОСОБА_3
позов не визнала пояснила, що хотіла
таким чином допомогти ОСОБА_4, просила
не позбавляти її квартири.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

22 грудня 2006 р. за договором кредиту
ОСОБА_4 отримав акціонерному
товаристві «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» (далі за текстом -
позивач) грошові кошти у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання в
розмірі 40400 гривень з процентною
ставкою користування грошовими
коштами на рівні 19 процентів річних.

В якості забезпечення виконання своїх
зобов'язань щодо повернення кредиту,
відсотків за його користування,
можливих штрафних санкцій, пені та
неустойки 03 серпня 2007 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_4 з
майновими поручителем - ОСОБА_3 був
укладений іпотечний договір та
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Дніпродзержинського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 61, де
предметом іпотеки виступає нерухоме
майно, а саме: двохкімнатна квартира
під № 9, загальною площею 44,4 кв. м,
житловою площею 28,3 кв. м, що знаходиться
в будинку АДРЕСА_1, Дніпропетровської
області, що належить відповідачу
ОСОБА_3 на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 23.11.2006 року, виданого
Фондом комунальної власності м.
Дніпродзержинська, право власності на
яке зареєстровано в
Дніпродзержинським бюро технічної
інвентаризації в книзі № 126 за
реєстровим № 17139409.

13 листопада 2007 року укладено договір
про розірвання договору іпотеки № 1 від
22 грудня 2006 року та в той же день
підписано іпотечний договір, між ВАТ
«ВАБ» та ОСОБА_3, для забезпечення
виконання кредитного зобов'язання на
загальну суму 80166, 60 гривень відповідно
до додаткової угоди № 1 від 13 листопада
2007 року до договору кредиту.

28 травня 2008 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до кредитного
договору від 22 грудня 2006 року про
збільшення суми кредиту до 112939,40
гривень. З метою забезпечення
виконання договірного зобов'язання,
між банком та відповідачами, укладено
додаткову угоду № 1 до іпотечного
договору від 31 листопада 2007 року,
змінюючи розмір заборгованості та
термін користування кредитом.

Відповідно до умов п.п. 1.1, 3.3.3. договору
кредиту відповідач ОСОБА_4 взяв на себе
зобов'язання забезпечувати повернення
кредиту, відсотків за його
використання, а також сплати штрафних
санкцій у разі невиконання кредитних
зобов'язань у визначений термін.

Відповідно статті 526, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином та у строк
відповідно до умов договору.

З лютого 2008 року відповідач ОСОБА_4
виконує обов'язки, щодо повернення
основної суми заборгованості та сплати
відсотків за користування, не належним
чином. В зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем ОСОБА_4 більше
ніж 90 календарних днів обов'язків
встановлених п. 1.1, 3.3.3. договору
кредиту, термін надання кредиту
вважається таким, що сплив відповідно
договору кредиту, відповідач ОСОБА_4
повинен був повністю погасити кредит з
нарахованими відсотками та штрафними
санкціями, цей обов'язок також не був
виконаний.

23 травня 2011 року рішенням Заводського
районного суду м. Дніпродзержинськ
ухвалено примусове стягнення
кредитної заборгованості за договором
кредиту № 1/гр. від 22 грудня 2006 року
(справа № 2-504/2011 року). Станом на
сьогоднішній день Заводським ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ відкрито
виконавче провадження стосовно
примусового стягнення кредитної
заборгованості з ОСОБА_4

Вимоги позивача щодо погашення боргу
відповідачами не були виконані і
станом на 10.05.2012 року загальна сума
заборгованості громадянина ОСОБА_4
перед позивачем складає 199057,28 гривень,
в тому числі:

прострочена заборгованість за
кредитом в сумі 95263,71 гривень;

прострочена заборгованість за
відсотками 57413,62 гривень;

штраф по простроченому кредиту та
відсоткам в сумі 46 79,95 гривень;

Відповідно п. 6.2 іпотечного договору у
разі невиконання або неналежного
виконання відповідачем зобов'язань за
договором кредиту позивач має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно п. 7.2 іпотечного договору
позивач за своїм вибором звертає
стягнення на предмет іпотеки у тому
числі шляхом продажу предмета іпотеки
будь-який особі-покупцеві на підставі
договору купівлі-продажу в порядку,
встановленому ст. 38 Закону України «Про
іпотеку».

Відповідно статті 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель, яким є позивач,
вправі задовольнити свої вимоги за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки може бути здійснено на
підставі рішення суду.

Так, відповідно статті 39 Закону України
«Про іпотеку», у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду, крім
іншого, зазначається спосіб реалізації
предмета іпотеки, таким способом може
бути проведення продажу на прилюдних
торгах, встановленої статтею 41 Закону
України «Про іпотеку», у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження».

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення.

Згідно ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу
України звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

Таким чином позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 11, 509, 526, 527, 530, 589, 590, 611, 612,
625, 629, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, ст. 33, 38, 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового
кодексу України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 1/гр від 22.12.2006 р. в сумі 199057,28 гривень.

Врахунок погашення заборгованості в
розмірі 199057,28 гривень за кредитним
договором № 1/гр від 22.12.2006 р. між
публічним акціонерним товариством
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» та
ОСОБА_4 звернути стягнення на предмет
іпотеки двохкімнатну квартиру під № 9,
загальною площею 44,4 кв. м, житловою
площею 28,3 кв. м, що знаходиться в
будинку АДРЕСА_1, що належить
відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на житло від 23.11.2006
року, виданого Фондом комунальної
власності м. Дніпродзержинська, право
власності на яке зареєстровано в
Дніпродзержинським бюро технічної
інвентаризації в книзі № 126 за
реєстровим № 17139409, шляхом застосування
процедури продажу предмету іпотеки,
встановленої статтею 41 Закону України
«Про іпотеку».

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 користь ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» у
відшкодування витрат по оплаті
судового збору по 53,65 гривень.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін з дня його оголошення
апеляційної скарги.

Суддя
Дячков С. В.