Справа № 226/3918/13-ц
Справа № 2/226/1215/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року Димитровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Орловій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
Димитровської міської ради про
визначення частки майна в праві
спільної сумісної власності в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до відповідача Димитровської
міської ради про визначення частки
майна в праві спільної сумісної
власності в порядку спадкування.

В обґрунтування вимог вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її чоловік -
ОСОБА_3. Після смерті чоловіка
відкрилася спадщина, яка складається з
частки житлової квартири АДРЕСА_1, яка
належала йому на підставі свідоцтва
про право власності на житло № 3/77-2701,
виданого 25.03.1997 р. ВО
«Красноармійськвугілля». Квартира
належала на праві приватної спільної
сумісної власності їй, її чоловіку та
хнім дітям - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Чоловік
заповіт на своє майно не складав. Вона
та їхні діти є спадкоємцями за законом
першої черги. Вона подала заяву
нотаріусу про прийняття спадщини, син
ОСОБА_5 прийняв спадщину, оскільки на
час відкриття спадщини постійно
проживав разом з спадкоємцем, а син
ОСОБА_4 спадщину не прийняв. В листопаді
2013 р. вона звернулася до Димитровської
державної нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на
спадщину на частину квартири, яка
залишилася у спадщину після смерті
чоловіка. Однак, державним нотаріусом
Димитровської державної нотаріальної
контори було винесено постанову від
19.11.2013 р. про відмову у видачі свідоцтва
про право на спадщину на частину
вищевказаної квартири після смерті
чоловіка, оскільки квартира
знаходиться у приватній спільній
сумісній власності і у
правовстановлюючому документі не
визначено частку квартири, яка
належить спадкодавцю. Вважає, що частка
її чоловіка у праві приватної
спільної сумісної власності на дану
квартиру становить 1/4 частину квартири,
оскільки дана квартира належить на
праві спільної сумісної власності
чотирьом співвласникам і між ними не
було домовленості або рішення суду про
зміну розміру часток. Просить суд
визначити, що частка її чоловіка в
праві спільної сумісної власності на
вказану квартиру становила 1/4 частину.

Позивач до судового засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала суду письмову заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідача до
судового засідання не з'явився, про час
і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду письмову
заяву про те, що позовні вимоги визнає і
просить суд розглянути справу за його
відсутності.

Треті особи ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до
судового засідання не з'явилися, про
час і місце розгляду повідомлені
належним чином. Від третіх осіб на
адресу суду надійшла письмові заяви
про те, що вони підтримують позовні
вимоги та просять суд про розгляд
справи у їх відсутність.

Дослідивши обставини справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с. 13).

ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебували у шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження (а.с. 9).

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є дітьми спадкодавця
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами
про народження (а.с. 10-11).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло № 3/77-2701 від 25.03.1997 р., виданого
Виробничим об'єднанням
«Красноармійськвугілля», квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 12).

Згідно довідки Димитровської
державної нотаріальної контори від
18.12.2013 р. № 1417/01-16, на майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р., згідно
інформації зі Спадкового реєстру
(спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину) відкрито спадкову справу №
97/2006 від 18.12.2013 р. за заявою про
прийняття спадщини від імені дружини
померлого ОСОБА_1. Заповіти від імені
ОСОБА_3 не посвідчувалися (а.с.37).

Згідно ст.356 ЦК України власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю. Якщо
частки не визначені, спільна власність
двох або більше осіб відповідно до ч.1
ст. 368 зазначеного Кодексу є спільною
сумісною власністю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. Якщо
нотаріусом обґрунтовано відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розгляду у позовному
проваджені.

Згідно п.224 Інструкції про
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
03.03.2004р. № 20/5, нотаріус може видати
свідоцтво про право на спадщину за
законом чи за заповітом після смерті
одного з учасників спільної сумісної
власності лише після виділення
(визначення) частки померлого у
спільному майні.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України,
у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах. Спадкоємець, який прийняв
спадщину, у відповідності з вимогами ч.
1 ст. 1296 ЦК України може одержати
свідоцтво про право на спадщину шляхом
нотаріального оформлення зазначеного
права.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
осіб, які звернулися до суду у спосіб,
визначений законами України.

Судом встановлено, що спадкоємцем за
законом першої черги після смерті
ОСОБА_3, зокрема, є його дружина ОСОБА_1,
яка прийняла спадщину.

Обставини, які б свідчили про
існування іншої домовленості між
співвласниками вищевказаної квартири
щодо розміру часток у спільному майні,
судом не встановлено, тому частка
кожного з них у цьому майні має бути
визначена по 1/4 частині квартири.

Оскільки невизначеність часток у праві
спільної сумісної власності позбавляє
позивача можливості належним чином
оформити свої спадкові права на
вищезазначене нерухоме майно, суд
вважає необхідним його позовні вимоги
задовольнити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст.356, 368, 370, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11,
57, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Димитровської міської ради про
визначення частки майна в праві
спільної сумісної власності в порядку
спадкування, задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становить 1/4 частину
квартири.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя