АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3929/13р.
інстанції Рябцева М.С.
Доповідач: Вадзінський П.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 04 дня колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

Суддів:
Капітан І.А. ,

Вадзінського П.О.,

При секретарі:
Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє
в інтересах ОСОБА_3, на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 29 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Херсонської
філії Публічного акціонерного
товариства «Приватбанк», Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» про захист прав
споживача та визнання договору
недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 11.10.2012 року вона уклала договір з
ПАТ КБ «Приватбанк» на відкриття
кредитної картки з обмеженим лімітом
коштів. 23.05.2013 року позивач передала
кредитну картку ОСОБА_4 для погашення
заборгованості, повідомила йому
пін-код картки, однак він без її дозволу
за допомогою картки придбав товар в
магазині за адресою: м. Херсон, вул.
Комунарів,1 на загальну суму 10 000
гривень. Вважає, що ним був укладений
споживчий кредит для отримання товару.
Просить визнати недійсним договір
№8342 від 23.05.2013 року, укладений між
ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк»,
призначити по справі почеркознавчу
експертизу для визначення чи дійсно
здійснено підпис в квитанції про
підтвердження по договору №8342
від 23.05.2013 року і стягнення комісії 5 400
грн. та чеку з підписом клієнта № 151297 на
суму 10000 грн. ОСОБА_3.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 29 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на його незаконність і
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просив вказане рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини, 11.10.2012
року між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_3
було укладено договір про встановлення
ліміту на платіжну карту.

Зі слів позивачки, 23.05.2013 року вона
передала свою кредитну картку ОСОБА_4
для погашення заборгованості та
повідомила йому пін-код на
використанні картки, але останній без
її дозволу за допомогою картки придбав
товар в магазині за адресою: м. Херсон,
вул. Комунарів, 1, на загальну суму 10 000
грн., що сторонами не заперечується.

Згідно п. 6.1. умов та правил надання
банківських послуг (далі за текстом -
умов та правил), з якими погодилась
позивачка, клієнт зобов'язаний не
передавати карти, пін-коди третім
особам, не використовувати карти або
внесені до них дані з метою, не
передбаченою цим договором або яка
суперечить чинному законодавству.

Згідно п. 8.1. умов та правил власник
картки несе відповідальність за
операції, здійснені з картками, в тому
числі надані Банком його довіреним
особам.

Пунктом 8.3. умов та правил передбачено,
що у випадку, якщо власник дає згоду на
проведення операцій з картами або
нанесеними на них даними поза межами
його зору, він несе повну
відповідальність за їх можливе
шахрайське використання в подальшому.
Банк не несе відповідальність за
операції, які супроводжуються
правильним введенням пін-коду.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданих відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції правильно та повно встановив
фактичні обставини справи, дав їм
належну оцінку і дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову, оскільки позивачем не надано
доказів стосовно того, що між ПАТ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 23.05.2013 року
дійсно був укладений договір.

Копія чеку № 151297 від 23.05.2013 року, на яку
посилалась позивач як в суді першої,
так і апеляційної інстанції, не є
підтвердженням укладення договору між
позивачем та банком.

Крім того, зі слів представника ПАТ
«Приватбанк» копія квитанції, якою
Борисюк С.М. підтвердила зобов'язання
по договору №8342 від 23.05.2013 року, є
доказом укладення договору між
власником картки та магазином на
оплату товару, як це передбачено п.3.4.1.
правилами використання платіжної
картки. /а.с.6/.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального та процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 29 жовтня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: