АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в суді 1
інстанції - Сирбул О.Ф.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Чобіток А.О., Антоненко Н.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
яка подана представником ГЕЙВасилем
Георгійовичем, на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 09 серпня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
поруки,

встановила:

В січні 2011 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 16.10.2012 року до участі в справі
було залучено правонаступником
позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект».

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 09 серпня 2013 року позов ТОВ
«Кей-Колект», правонаступника ПАТ
«УкрСиббанк», до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості -
залишено без розгляду.

04 липня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ПАТ
«УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, в якому просив визнати
недійсним договір поруки № 171641 від 28
грудня 2007 року, укладений між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3 та стягнути
судові витрати у вигляді витрат на
проведення експертизи в сумі 3250 грн.,
судові витрати у вигляді витрат на
правову допомогу в сумі 17 157 грн. 60 коп.
та судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 298 грн. 20 коп.

Свої вимоги мотивував тим, що 28 грудня
2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3
укладено договір поруки № 171641,
відповідно до якого ОСОБА_3
зобов'язався відповідати перед
позивачем за виконання ОСОБА_4 його
зобов'язань, що виникли із кредитного
договору в повному обсязі, в тому числі
і повернення основної суми боргу,
процентів за користування кредитними
коштами, відшкодування можливих
збитків, сплату пені та інших штрафних
санкцій передбачених кредитним
договором. Однак, договір поруки з
відповідачем він не укладав, не
підписував, а тому вважає, що правочин
є недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 09 серпня 2013 року позов ОСОБА_3
до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору поруки - задоволено.

Визнано недійсним договір поруки № 171641
від 28 грудня 2007 року, укладений між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь
ОСОБА_3 судові витрати у вигляді витрат
на проведення експертизи в сумі 3250 грн.,
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 298 грн. 20 коп., а всього - 3548
грн. 20 коп.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 09.11.2010 року
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання
договору та повернення грошових коштів
- задоволено. Розірвано усний договір
про надання послуг по забезпеченню
необхідної документації та отримання
дозволу для реалізації проекту
будівництва житлового будинку,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Стягнуто з ОСОБА_7 користь ОСОБА_6
грошову суму в розмірі 543 900 грн.,
витрати на правову допомогу в розмірі 5
000 грн., судовий збір в розмірі 1 700 грн.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
120 грн., а всього: 550 720 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням,
представник ПАТ «УкрСиббанк» - Гей В.Г.
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Зазначав, що 13.02.2012 року між АТ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було
укладено договір факторингу №2, за
умовами якого всі права та обов'язки за
кредитним договором про надання
споживчого кредиту № 0 від
28.12.2007р., укладеним між ОСОБА_4 та АТ
«УкрСиббанк», перейшли від АТ
«УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект».
Згідно п.1.4. договору факторингу
одночасно з відступленням прав вимоги
до фактора переходять усі права
клієнта за всіма договорами
забезпечення.

Вказував, що після укладення договору
факторингу ПАТ «УкрСиббанк» не є
стороною кредитних та
забезпечувальних правовідносин за
договором поруки, а тому нездійснення
судом першої інстанції заміни
відповідача ПАТ «УкрСиббанк» на
правонаступника - ТОВ «Кей Колект» є
порушенням вимог процесуального
закону.

В судове засідання представник
апелянта, позивач та треті особи не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
причин неявки суду не повідомили,
колегією суддів визнано за можливе
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
розглянути справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ящук Т.І.,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до умов договору
поруки № 171641 від 28.12.2007 року, укладеного
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_3, останній
зобов'язався відповідати перед банком
за виконання позичальником ОСОБА_4
його зобов'язань, що виникли із
кредитного договору в повному обсязі, в
тому числі і повернення основної суми
боргу, процентів за користування
кредитними коштами, відшкодування
можливих збитків, сплату пені та інших
штрафних санкцій, передбачених
кредитним договором.

Згідно з висновком Незалежного
інституту судових експертиз № 0285/2 від
17.06.2013 року, підписи від імені ОСОБА_3 в
графі «Поручитель» договору поруки №
171641 від 28.12.2007 року виконані не ОСОБА_3, а
іншою особою з наслідуванням підпису
ОСОБА_3

Виходячи з викладеного,
відповідно до вимог ст. 203, 207, 215 ЦК
України, суд першої інстанції дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про
визнання договору поруки недійсним є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
вважає їх законними, обґрунтованими і
такими, що відповідають обставинам
справи та положенням матеріального
закону. Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів, колегія
суддів дійшла висновку, що обставини,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими при вирішенні
справи, доведені.

Як вбачається з матеріалів
справи, 28.12.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено
договір про надання споживчого
кредиту, відповідно до якого банк
зобов'язався надати позичальнику
кредитні кошти в сумі 150 000 доларів США.

Посилаючись на невиконання умов
кредитного договору і неповернення
суми кредиту, у січні 2011 року ПАТ
«УкрСиббанк» звернувся до суду з
позовом про солідарне стягнення із
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суми заборгованості у
розмірі 191 327,45 доларів США.

В даному провадженні ОСОБА_3
звернувся із зустрічним позовом про
визнання договору поруки недійсним,
посилаючись на те, що договору поруки
від 28.12.2007 року із АКІБ «УкрСиббанк»
він не підписував.

Як вбачається з матеріалів
справи, 09.04.2013 року Дарницьким районним
судом м. Києва у даній справі було
призначено судово-почеркознавчу
експертизу.

Висновком Незалежного інституту
судових експертиз № 0285/2 від 17.06.2013 року
підтверджено, що підписи від імені
ОСОБА_3 в графі «Поручитель» договору
поруки № 171641 від 28.12.2007 року виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням
підпису ОСОБА_3

Зазначений висновок експертизи
відповідає вимогам ст. 147 ЦПК України,
експертиза проведена з дотриманням
вимог цивільно-процесуального
законодавства, зауважень представника
банку з приводу даного висновку
матеріали справи не містять.

Задовольняючи позов та визнаючи
недійсним спірний договір поруки, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що позивач не брав участі в
оформленні договору поруки та не мав
волевиявлення на його укладання, і
керувався ч. 3 ст. 203 ЦК України, згідно
якої, волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. А також, згідно з ч.1
ст.215 ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги
представника ПАТ «УкрСиббанк»
зводяться до того, що банк не є
належним відповідачем, враховуючи, що
за договором факторингу від 13.02.2012 року
він передав права та обов'язки за
договором кредиту ТОВ «Кей-Колект»,
якому також перейшли права за всіма
договорами забезпечення.

Однак зазначені доводи колегія
суддів не приймає до уваги як підставу
для скасування оскаржуваного рішення
та відмови у позові, оскільки стороною
за договором поруки, на який
посилається відповідач, та який був
підписаний від імені ОСОБА_3, був АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до п.3.3 договору
факторингу № 2 від 13.02.2012 року, копія
якого знаходиться в матеріалах справи,
у разі звернення боржників і гарантів
до клієнта - ПАТ «УкрСиббанк» з приводу
виконання зобов'язань за відступленими
факторові правами вимоги клієнт
повідомляє їх про необхідність
виконання зобов'язань на користь
фактора - ТОВ «Кей-Колект».

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Статтею 236 ЦК України
передбачено, що нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.
Якщо за недійсним правочином права та
обов'язки передбачалися лише на
майбутнє, можливість настання їх у
майбутньому припиняється.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом норм матеріального та
процесуального права не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в
якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції повно та всебічно
встановлено обставини справи, надано
вірну оцінку зібраним доказам,
відповідно до спірних правовідносин
правильно застосовано норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк» -
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 09 серпня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: