Київський районний суд м. Одеси
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/1512/7986/2012
УХВАЛА

04.01.2013 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ Відродженняпро стягнення несплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява, в якій позивачем зазначений ОСОБА_1. Позов предявлений до ТОВ Відродженняз вимогою стягнути з відповідача на користь позивача несплачену йому заробітну плату за квітень 2012 року та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Справа надійшла до судді 11 грудня 2012 року за результатами розподілу, здійсненому в порядку ст. 11-1 ЦПК України.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

02 січня 2013 року судом одержана інформація Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, якою підтверджено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим/знятим з реєстрації в м. Одесі та Одеській області не значиться (довідка від 18.12.2012 р.).

Отже позивач визначає підсудність справи на підставі ч. 2 ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

З метою перевірки підсудності справи, судом був направлений відповідний запит до відділу державних реєстраторів Виконавчого комітету Одеської міської ради. За інформацією державних реєстраторів за назвою ТОВ Відродженнязнайдено занадто багато записів, тому програмним забезпеченням відмовлено в побудові витягу без зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи.

Позивачу необхідно надати код юридичної особи та більш точні реквізити відповідача у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

За доступними засобами інтернетпошуку судом не підтверджено знаходження ТОВ Відродженняза зазначеною позивачем адресою на території Київського району м. Одеси. Встановити підсудність справи Київському районному суду м. Одеси за наявною інформацією не виявилось можливим.

Позовна заява від імені ОСОБА_1 підписана та подана до суду його представником за довіреністю Петрівською (згідно паспортним даним ОСОБА_3І.).

Крім того, в позові прізвище позивача не відповідає даним, зазначеним в копії паспорту громадянина України КЕ 067827.

Вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не виконані належним чином. Тому позовна заява потребує уточнень в частині визначення анкетних даних сторін та представника.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Позивач заявляє вимоги майнового характеру, але не вказує ціну позову.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України від позивача вимагається зазначати докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. В позові не зазначені докази, підтверджуючі обставини, на які посилається позивач у позові, а саме: розмір окладу позивача під час роботи в ТОВ, відмова керівництва видати трудову книжку при звільнені на протязі двох місяців, несплата заробітної плати та інших виплат, дата видачі трудової книжки, скрутне матеріальне становище родини, спільне проживання членів родини та знаходження їх на самостійному утриманні позивача.

Поняття доказів наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з якою доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Позивач не зазначає наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач окремою позовною вимогою вказує необхідність витребувати у відповідача довідку про нарахування та несплату йому заробітної плати за квітень 2012 року.

Особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збірвід сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Тому вимоги про додання документу про сплату судового збору в цому випадку на позивача не поширюються. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Крім того, відсутні жодні підтвердження, що між сторонами дійсно виник спір і відповідач відмовився у добровільному порядку визнати право позивача.

Відповідна до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В позові не зазначені докази досудового звернення позивача до відповідача.

За правилами ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Частиною 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Позивач не надав підтвердження відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої йому суми заробітної плати або скасування судового наказу судом.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ Відродженняпро стягнення несплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Літвінова І. А.