Справа № 523/6060/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2013 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої одноособово судді -
Середи І.В.,

при секретарі - Семко М.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

адвоката позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання позики
недійсною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, посилаючись на те, що
25 вересня 2010 року відповідач позичив у
нього грошову суму в розмірі 24200
доларів США строком до 29 грудня 2010
року, про що написав відповідну
розписку. Передача коштів та написання
розписки відбувалися в присутності
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вказані кошти
відповідач не повертає та і не
відмовляється від своїх зобов'язань,
але вказує на скрутний матеріальний
стан.

В свою чергу відповідач заперечуючи
проти позову звернувся до суду з
зустрічними вимогами про визнання
розписки безгрошовим документом, який
не породжує ніяких правових наслідків
та про визнання розписки недійсною.
Вимоги обґрунтовані тим, що вони з
позивачем обговорювали питання щодо
відкриття бару. ОСОБА_1 запропонував
замість грошей скласти розписку про
повернення йому певної суми грошей, це
ніби то буде гарантією того, що він
підтримуватиме його в подальших
заходах. При цьому грошей він не
отримував від ОСОБА_1 і розписки про
отримання коштів не писав. В той час у
нього були напружені стосунки з
дружиною, вона наполягала на
розлученні і не бажала з ним проживати,
не міг бачити дітей, що його дратувало,
нервував. Намагаючись відволіктися від
вказаних проблем мав на щось
переключитись, а тема щодо бару його
відволікла.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги та зазначив, що гроші в
сумі 24200 доларів США він передавав
відповідачу в своїй квартирі в
присутності свідків, заявлений
зустрічний позов не визнав, вважає його
намаганням відповідача в такий спосіб
уникнути зобов'язання, підприємницькою
діяльністю ніколи не займався,
працював в ВАТ «Одесагаз». Також
зазначив, що розписку складали разом,
як вони повинна була бути складена
правильно не знав, гроші ОСОБА_3 просив
для відкриття бізнесу. На протязі
всього часу він неодноразово звертався
з проханням повернути борг, але
відповідач відмовлявся його повертати.

Відповідач, заперечуючи проти
заявлених вимог, підтримав зустрічний
позов та пояснив, що все відбувалося в
барі, ніяких грошей він не отримував,
написав розписку по якій грошей він не
отримував, при цьому були присутні
свідки його друзі. Він знаходився в
пригніченому стані, випивав, в його
сім'ї були розлади, намагався
відволіктися від проблем, про що знав і
позивач.

Вислухавши позивача, відповідача та їх
представників, свідків, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, а в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 необхідно
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 вересня 2010
року відповідач ОСОБА_3 склав ОСОБА_1
розписку про зобов'язання до 29 грудня
2010 року повернути йому суму в розмірі
24200 доларів США .

Свідок ОСОБА_6, яка є дружиною позивача,
в засіданні пояснила, що відповідача
знає з п'яти років, довіряла йому, і
чоловік також йому довіряв, передача
грошей відбувалася саме в квартирі, де
вони проживали. При передачі грошей в
сумі 24200 доларів США, які залишилися
після продажу квартири, належної
батькам чоловіка, був присутнім також
ОСОБА_5, а в іншій кімнаті знаходилася
дружина відповідача. ОСОБА_3 був
тверезий в нормальному стані.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив в суді
отримання відповідачем грошей при
ньому складалася розписка, зазначив, що
ОСОБА_3 знаходився в нормальному
адекватному стані, тверезий.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому
засіданні вказували на те, що вони
зустрілися з відповідачем в барі, в
нього була на той час складна ситуація
в сімї, потребував підтримки, вони
бачили як ОСОБА_3 щось писав за столом,
але їм відмовився пояснити, що саме,
передачі коштів вони не бачили.

Оцінивши представлені докази в
сукупності суд приходить до висновку,
що вимоги позивача ОСОБА_1 знайшли своє
підтвердження в ході розгляду справи,
оскільки відповідач отримував гроші в
розмірі 24200 дол.США в результаті чого
підтвердив своє зобов'язання про їх
повернення до 29 грудня 2010 року, склавши
відповідну розписку.

Розписка відповідача є
підтвердженням укладення договору
позики між сторонами та його умов (ч.2
ст.1047 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Відповідно до п.1 ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Оскільки зобов'язання за
договором позики відповідач не
виконав, тому вказана сума 24200 дол.США в
еквіваленті до національної валюти, а
саме в сумі 193430,6 грн. підлягає
стягненню.

Що стосується зустрічних вимог,
то вони не підлягають задоволенню
виходячи з зазначених обставин, а
також пояснень свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_5. Показання свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 суд розглядає критично,
оскільки із їх пояснень видно, що вони
не постійно знаходилися біля
відповідача, виходили, крім того,
останній взагалі їх не ставив до відома
про обставини складання розписки та не
повідомляв про будь-які плани.

Складена відповідачем розписка є
належним доказом в підтвердження
доводів позивача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України та ст.4 Закону України "Про
судовий збір" з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача сплачені
ним та документально підтверджені
судові витрати на сплату судового
збору у розмірі 2049,01 грн. (1934, 31 грн. + 114,70
грн.)(а.с.1,4).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 борг у розмірі 193430,6 грн. та
судові витрати у розмірі 2049,01 грн..

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору
позики недійсною відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м.Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: