ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2013 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Никоненко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
приміщеннями квартири,-

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просила визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1
наступним чином: виділити в
користування ОСОБА_1 разом із дочкою
ОСОБА_3 житлову кімнату № 2 на плані
технічного паспорта квартири площею
17,40 кв.м.; виділити в користування
ОСОБА_2 житлову кімнату № 6 на плані
технічного паспорта квартири площею
11,10 кв.м.; у спільному користуванні
залишити коридор № 1 на плані
технічного паспорту площею 6,7кв.м,
кухню № 5 на плані технічного паспорта
площею 7,2кв.м, туалет № 4 на плані
технічного паспорта площею 1,3кв.м,
ванну кімнату № З на плані технічного
паспорта площею 2,9кв.м., вбудовані шафи
№7, №8 на плані технічного паспорту
площею 1,2 кв.м.і 0,4 кв.м відповідно.
Зобов'язати ОСОБА_2 негайно звільнити
від своїх особистих речей надану їй та
дитині для проживання житлову кімнату
і не чинити нам перешкод у
користуванні. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що вона перебувала в
шлюбі з ОСОБА_2, зареєстрованим у
Відділі РАГС Фастівського
міськвиконкому 18 жовтня 1996 року. Шлюб
був розірваний рішенням Фастівського
міськрайонного суду 27 жовтня 2009 року.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 1997 року
народження, яка після розірвання шлюбу
проживає з позивачем, у період шлюбу
ними була придбана двокімнатна
квартира у АДРЕСА_1. Рішенням
Фастівського міськрайонного суду від 21
березня 2013 року вказану квартиру
визнано сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 Квартиру розподілено між ними,
визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності по 1/2 частині вказаної
житлової площі квартири. Згідно
технічного паспорту на вказану
квартиру, який виданий 18 липня 2002року
Фастівським МБТІ, квартира складається
із двох жилих кімнат площею 17,40 кв.м та
11.10 кв.м, загальна площа квартири 49,2
кв.в, жила площа 28,5 кв.м, підсобна площа
19,7кв.м., корисна площа 48,2 кв.м.
Враховуючи інтереси дитини та
виконуючи норми чинного законодавства,
вважає, що судом має бути встановлений
такий запропонований нею порядок
користування приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, проти його
задоволення заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 319 Цивільного
кодексу України визначено, що власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321
Цивільного кодексу України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 21 березня 2013
року визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Розподілено квартиру АДРЕСА_1 між
сторонами, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
: право власності по 1/2 частині вказаної
житлової квартири.

Зазначене рішення суду набрало
законної сили.

Як вбачається із Технічного паспорту
на вказану квартиру ОСОБА_1 просить
виділити в користування ОСОБА_2 житлову
кімнату № 6 на плані технічного
паспорта квартири площею 11,10 кв.м., а їй
виділити житлову кімнату № 2 на плані
технічного паспорта квартири площею
17,40 кв.м.

Суд дійшов висновку, що запропонований
позивачем варіант розподілу порушує
права ОСОБА_2, як власника 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, оскільки зазначена
для виділення відповідачу в
користування частина квартири менша за
частину належну йому на праві
приватної власності.

Позов є необґрунтованим, незаконним, а
тому суд відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до статті 41 Конституції
України, статей 319, 321 Цивільного
кодексу України, керуючись статтями
208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення порядку користування
приміщеннями квартири - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя