Справа № 163/3350/13-ц
Провадження № 2/163/428/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 грудня 2013 року
Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі - Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Позовні вимоги
мотивувала тим, що перебуває у шлюбі з
відповідачем з 21 серпня 2007 року. Шлюб
був зареєстрований Куснищанською
сільською радою Любомльського району
Волинської області, актовий запис № 9.
Від шлюбу у сторін народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що
причиною розірвання шлюбу стало те, що
за період спільного проживання з
відповідачем вони не досягли
взаєморозуміння, в зв'язку із чим на
даний час проживають окремо.
Неповнолітній син проживає з
позивачем, при цьому відповідач
матеріальної допомоги на його
утримання не надає. З викладених
підстав вважає, що їх сім'ю зберегти
неможливо, а примирення є недоцільним,
тому просила шлюб, укладений з
відповідачем, розірвати.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач подала суду заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримала, та просила позов
задовольнити. Не заперечила проти
заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76
ЦПК України, однак в судове засідання
не з'явився, заяв чи клопотань щодо суті
позову та процедури його розгляду, в
тому числі про відкладення, не подав.

За таких обставин суд провів заочний
розгляд позову в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, що позов підставний і підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого 21 серпня 2007 року
Куснищанською сільською радою
Любомльського району Волинської
області, вбачається, що сторони уклали
шлюб 21 серпня 2007 року, який
зареєстрований Куснищанською
сільською радою Любомльського району
Волинської області, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 9 (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
виданого Куснищанською сільською
радою Любомльського району Волинської
області 07.09.2007 року (а.с.5).

Викладені в позовній заяві фактичні
обставини взаємовідносин між
сторонами відповідачем не оспорено і
не спростовано, тому суд вважає їх
доведеними і приходить до висновку, що
шлюб між сторонами існує лише
формально й зберегти сім'ю неможливо.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом.

З огляду на викладені правові норми,
обставини по справі та позицію
позивача, яка не бажає примиритися, суд
вважає, що збереження сім'ї в даному
випадку буде нічим іншим, як
примушуванням сторін до збереження
шлюбних відносин.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони фактично не проживають як
подружжя, шлюб існує лише формально й
зберегти сім'ю неможливо.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та
об'єктивно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам позивача та дитини сторін,
а тому шлюб слід розірвати.

Згідно із ст.88 ЦПК України судові
витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 56,
104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,
суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем м. Любомль Волинської
області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженкою с. Городне Любомльського
району Волинської області,
зареєстрований 21 серпня 2007 року
Куснищанською сільською радою
Любомльського району Волинської
області, актовий запис № 9, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Любомльський районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук