Єдиний унікальний номер 205/4022/13-ц
Провадження №2/205/2223/13
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 липня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Мовчан Д.В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову шляхом заборони
вчинювати певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору – КП «Жилсервіс-5», про визнання
права користування житловим
приміщенням та вселення.

23 липня 2013 року позивач звернулася до
суду з належно оформленою заявою, в
якій просить суд у порядку
забезпечення позову заборони будь –
яким способом вчинювати будь – які
дії, спрямовані на оформлення права
власності на кімнату № 740 в будинку № 4
по вул.Шелгунова в м. Дніпропетровську.

Розглянувши зазначену заяву,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що вказана заява
про забезпечення позову підлягає
задоволенню з огляду на
нижчевикладене.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення
позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа,
в день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які
беруть участь у справі. Відповідно до
приписів ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
майнового характеру забезпечується, у
тому числі, забороною вчиняти певні
дії. Згідно із ч. 6 ст. 153 ЦПК України
залежно від обставин справи суд може
забезпечити позов повністю або
частково. Згідно із вимогами ч.3 ст. 152
ЦПК України види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у п. 4
своєї постанови від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз’яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
яка звернулась з такою заявою, позовним
вимогам.

Суд, вивчивши матеріали справи,
враховуючи докази, що надані позивачем
на підтвердження своїх вимог, вважає,
що у даному випадку дійсно виник спір
між сторонами, та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову у майбутньому.

З огляду на суть заявлених вимог та
предмету спору, суд вважає, що в даному
випадку забезпечення позову повинно
полягати у забороні будь – яким
способом вчинювати дії, спрямовані на
оформлення права власності на кімнату
№ 740 в будинку № 4 по вул.Шелгунова в м.
Дніпропетровську.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
– задовольнити.

2. Заборони будь – яким особам вчиняти
дії, спрямовані на оформлення права
власності на кімнату № 740 в будинку № 4
по вул.Шелгунова в м. Дніпропетровську.

3. Копію ухвали після її постановлення
надіслати заявникові та зацікавленим
особам – негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги на таку ухвалу суду
протягом 5-ти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 5-ти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
Мовчан Д.В.