Справа № 466/8034/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2013 року
Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді
Невойта П.С.

за участю представників
ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі с/з
Коваль Я.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові у залі суду
позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житлом, -

у с
т а н о в и в:

21.10.2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житлом у
квартирі АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що він
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2.
Квартира не приватизована. В квартирі
були зареєстровані але не проживають з
15.04.2011 року відповідачі, що
підтверджується актом ЛКП «Рясне-402»
від 21.08.2013 року. Відповідач ОСОБА_5 ще в
2000 році забрала з квартири всі свої
речі і разом із своїми дітьми - ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7ІНФОРМАЦІЯ_7 ,
переїхала проживати до їхнього батька
за адресою: АДРЕСА_1, де вони і
проживають по даний час. Після того, як
відповідачі добровільно залишили
спірну квартиру, вони повністю
припинили виконувати обов"язки членів
сім"ї, пов"язані з утриманням квартири,
оплатою житлового приміщення та
комунальних послуг, проведення
необхідного технічного і капітального
ремонту в квартирі. Керуючись вимогами
ст.ст.71,72 ЖК України просить суд
постановити рішення, яким визнати
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням АДРЕСА_2
відповідачів по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не
з»явився, доручивши представлення
своїх інтересів адвокату ОСОБА_1, який
діє на підставі договору про надання
правової допомоги від 17.10.2013 року (а.с.8).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надавши суду аналогічні пояснення,
зазначені в позові.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явились, доручивши
представлення своїх інтересів ОСОБА_6,
який діє на підставі довіреності від
10.01.2013 р. та від 08.11.2013 р. (а.с. ).

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив суд
відмовити у задоволенні позову за
безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_6- ОСОБА_2
який діє на підставі договору №1202 про
надання правової допомоги від 11.11.2013 р.
(а.с. ) в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, просить відмовити у
їх задоволення за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представника
відповідача, суд вважає,що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2
складається з 4-х кімнат, житловою
площею 51,17 кв.м., зі всіма комунальними
вигодами, загальна площа квартири
складає 68,00 кв.м. Квартира не
приватизована, що вбачається з довідки
ЛКП „Рясне-402" №1852 від 23.10.2013
року (а.с. ).

Окрім цього, з довідки ЛКП „Рясне-402"
№1852 від 23.10.2013 року вбачається, що у
зазначеній вище квартирі
зареєстровані слідуючі особи: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10 жовтня 2010 р., ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10 жовтня 2010 р.
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 28 травня 1992 р.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Львова від 05.04.2012 р. у справі
№2-2025/11 відмовлено у задовленні
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7,
з участю третьої особи - органу опіки та
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
який діє в інтересах ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_6 про визнання такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням за безпідставністю
позовних вимог. Рішення колегії Суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду суду Львівської
області від 18.12.2012 року рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 05.04.2012 року скасовано.
Позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_2.
Ухвалою колегії судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26.06.2013 року рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду суду
Львівської області від 18.12.2012 рок
скасоване, а рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 05.04.2012 року
залишено в силі.

З представленого суду позивачем акту
ЛКП «Рясне-402» від 21.08.2013 р. (а.с.2),
вбачається, що відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_8, ОСОБА_7 зареєстровані в
квартирі АДРЕСА_2 та не проживають у ній
з 15.04.2011 року (а.с.3)

Відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беріть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом у справі №2-2025/11 встановлено, що
відповідачка ОСОБА_5 тимчасово виїхала
за межі України в 2001 році та перебуває
за кордоном на заробітках.

Відповідно до вимог ст.71 ч.3 п.2 ЖК
України вбачається, що жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членами його сім"ї понад
шести місяців у випадку тимчасового
виїзду з постійного місця проживання
за умовами і характером роботи, у тому
числі за кордоном, протягом усього часу
виконання цієї роботи.

Отже, судом безспірно встановлено, що
відповідачка ОСОБА_5 не проживає з
поважних причин у спірному помешканні,
а тому позовні вимоги є безпідставними
та не підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог щодо
визнання втратившими право її дітей -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, то вони також не
підлягають до задоволення, оскільки не
проживають дані особи у спірному
приміщенні з поважних причин, а саме в
родині існують не приязні відносини, що
підтверджується матеріалами про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 6.02.2010 року, ксерокопією
постанови від 15.04.2010 року про відмову в
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_4 та притягнення до
адмінвідповідальності по ст.173-2 КУпАП
(справа 2-2025/11 а.с.85,90-93).

З пояснень відповідача ОСОБА_6 у
судовому засіданні вбачається, що
після набрання законної сили рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 05.04.2012 року він
приходив до квартири, щоб вселитись але
дверей йому ніхто не відкривав.

На підставі наведеного вище, позовні
вимоги до задоволення не підлягають за
їх безпідставністю, оскільки
відповідачка ОСОБА_5 не проживає у
спірному помешканні більше шести
місяців з поважних причин (працює за
кордоном), а її діти - не проживають у
спірному помешканні, також з поважних
причин у звя"зку з конфліктною
ситуацією, яка існує в родині ОСОБА_5 та
перешкодою позивача у користуванні
житлом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -

в и
р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житлом у квартирі АДРЕСА_2 - відмовити
за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. С. Невойт