Справа № 1319/9583/2012
Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/2780/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Гуцала І.П.,
Павлишина О.Ф.

при секретарі Мариняк
О.І.

З участю представника позивача ПАТ
«Держощадбанк» Мірошнікова П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Сихівського
районного суду м.Львова від 15 січня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_5
про стягнення пені за порушення
виконання умов кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного
суду м.Львова від 15 січня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» пеню за
несвоєчасну сплату платежів по
кредиту за договором відновлювальної
кредитної лінії №2203-1733 від 25 лютого 2008
року у розмірі 20036грн.89 коп. (двадцять
тисяч тридцять шість гривень 89 коп.),
пеню за несвоєчасну сплату платежів по
процентах за договором
відновлювальної кредитної лінії
№2203-1733 від 25 лютого 2008року у розмірі
2514грн.05 коп.( дві тисячі п'ятсот
чотирнадцять гривень 05 коп.), судові
витрати, понесені у зв'язку з сплатою
судового збору у розмірі 225грн.51
коп.(двісті двадцять п'ять гривень 51
коп.), а всього 22776грн.45 коп.(двадцять дві
тисячі сімсот сімдесят шість гривень 45
коп).

Рішення оскаржила представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4. В апеляційній скарзі
зазначає, що вважає рішення суду
незаконним, необґрунтованим та таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає помилковим посилання суду на
рішення від 08.10.2010року, як на обставину,
яка встановлена судовим рішенням та не
підлягає доказуванню. Стверджує, що
борг відповідачами сплачено повністю у
2012 році в сумі 134586,54грн., що
підтверджується копіями платіжних
документів. Розрахунок про
заборгованість складений позивачем
одноособово та не погоджений з
відповідачами , а тому не може бути
взятий до уваги. Крім цього, відповідно
до п.13 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009року №14
«Про судове рішення у цивільній
справі» у рішенні щодо грошових
зобов'язань має бути висновок суду про
розмір грошових сум та детальний
порядок його обчислення за кожною з
вимог (стягнення процентів, пені тощо).
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, заперечення проти
доводів апеляційної скарги
представника позивача ОСОБА_2, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_3 25
лютого 2008року було укладено договір
відновлювальної кредитної лінії
№2203-1733. Відповідно до умов даного
договору, Банк надав Позичальнику
кредит в сумі 250000 грн. з сплатою
процентів за користування Кредитом в
розмірі 15,5 %.

Крім цього, 25 лютого 2008 року було
укладено договір поруки №2203-1733/1 між
ОСОБА_5 та ВАТ «Державний ощадний банк
України» .

Відповідач належним чином не
виконувала зобов'язання за договором
Кредиту, а тому ВАТ «Державний ощадний
банк України» було подано позов про
зміну умов кредитного договору,
стягнення заборгованості за договором
кредиту, звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення та зняття з
реєстрації.

Рішенням Сихівського районного
суду м.Львова від 18 жовтня 2010року, яке
залишене без змін ухвалою Апеляційного
суду Львівської області від 25 липня
2011року задоволено повністю позов ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі Філії-Львівське обласне
управління ВАТ «Державний ощадний
банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя
особа ВГІРФО Сихівського РВ ЛМУ ГМВСУ
у Львівській області. Змінено умови
договору, стягнуто заборгованість,
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
виселено відповідачів та знято з
реєстрації з квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з порушенням виконання
умов договору кредиту у позивача
виникло право на пред'явлення позову
про стягнення пені за несвоєчасну
сплату платежів по кредиту, оскільки
останній платіж був здійснений 20.06.2012
року та пені за несвоєчасну сплату
платежів по процентах, які були
сплачені 03.10.2011року, що підтверджується
розрахунком суми боргу від 21.09.2012 року
(а.с.11) .

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вірно виходив з
вищезазначених норм Цивільного
кодексу України, а також ст.554, якою
передбачено, що у випадку порушення
боржником зобов'язання, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Доводи апелянта, що суд прийшов до
помилкового висновку, про те що
заборгованість по процентах погашена
03.10.2011року, а по кредиту 20.06.2012 року
спростовуються платіжними
дорученнями, які містяться в
матеріалах справи (а.с.38-41).

Твердження апелянта про те, що
доказом не може бути заява ОСОБА_3 від
30.07.2012 року в якій вона зазначала, що не
може погасити пеню у зв'язку з
відсутністю коштів, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки відповідно
до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів та речових доказів.

Інші доводи апелянта є
голослівними та не дають підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції, яке ухвалене з дотриманням
вимог процесуального та матеріального
права є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307ч.1п.1, 308 ч.1,314 ч.1
п.1, 315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 15 січня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
О.Ф.Павлишин

І.П.Гуцал