Справа № 450/2876/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2013 р.Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Оленич О. І.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Пустомити цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом в якому просить суд
зобов"язати відповідача ОСОБА_4 не
чинити перешкод в користуванні
земельною ділянкою 0,0946 га., яка
перебуває в її користуванні, що
розташована на території с. Борщовичі,
Пустомитівського району Львівської
області

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 за дорученням адвокат
ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та в
їх обґрунтування покликається на те, що
у володінні позивачки ОСОБА_3 перебуває
земельна ділянка площею 0,0946 га.
розташована с. Борщовичі, Борщовицької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області, передана
для будівництва та обслуговування
будинку і господарських будівель,
суміжної до якої є земельна ділянка
площею 0,1001 га. яка перебуває у
власності відповідача ОСОБА_4, який
самовільно зайняв частину належної
позивачці ОСОБА_3 земельної ділянки та
чинить перешкоди у користуванні нею.

Представник позивачки стверджує, що
факт вчинення перешкод у користуванні
належною її довірительці ОСОБА_3
земельною ділянкою стверднуться
листом головного управління
Держкомзему у Львівській області №
01-16/12-5172 від 29.07.2011 року, згідно якого
всупереч того, що відповідно до
кварталу забудови рішенням
Борщовицької сільської ради
відповідачу ОСОБА_6 передана земельна
ділянка площею, 0,08 га., ним
використовується земельна ділянка
площею, 0,1001 га.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги заперечив та пояснив, що
не створює жодних перешкод позивачці у
користуванні належної їй земельною
ділянкою. Доводи позивачки не
підтвердженні жодними доказами та
окрім цього згідно акту земельної
комісії Борщовицької сільської ради
від 20.04.2010 року жодних втручань з його
боку у земельну ділянку позивачки
ОСОБА_3 не встановлено. На підставі
наведеного просить суд у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю за
безпідставністю таких.

Проаналізувавши покази сторін,
дослідивши матеріали справи, докази в
їх сукупності, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
позивачки задоволенню не підлягають, з
таких підстав :

Згідно ст. 152 Земельного кодексу
України, власник земельної ділянки
або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків, шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав;

Судом встановлено, що у власності
позивачки ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі продажу земельної ділянки
укладеного 06.02.2006 року між позивачкою
ОСОБА_3 та ОСОБА_8, перебуває земельна
ділянка розташована в с. Боровичі,
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, передана рішенням сесії
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області № 12 від 29.12.1994 року для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, площа якої згідно Державного
акта на право приватної власності на
землю, серії І-ЛВ № 01441 становить 0,0946 га.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 володіє земельною ділянкою,
площею 0,1001 га, для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, яка згідно кадастрового
плану від Г до А є суміжною до
земельної ділянки позивачки ОСОБА_3

На підставі рішення виконкому
Пустомитівської районної ради
народних депутатів № 259 від 16.10.1983 року
та дозволу на право виконання
будівельних робіт відповідно до
будівельного паспорта на забудову
земельної ділянки відповідачем ОСОБА_4
проведено забудову належної йому
земельної ділянки.

Згідно ч. 3, 5 ст. 158 ЗК України,. Органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.
У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Згідно акту земельної комісії
Борщовицької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області від 20.04.2010 року при проведені
замірів земельної ділянки ОСОБА_3
встановлено, що земельна ділянка для
індивідуальної житлової забудови
ОСОБА_3 відповідає розмірам вказаних у
Державному акті на право приватної
власності на землю серії І-СГ № 010441 від
25.04.2001 року та жодних втручань у дану
земельну ділянку з боку власника
суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 не
встановлено.

Також згідно, акту складеного
депутатською комісією Борщовицької
сільської ради з питань будівництва
земельнх відносин та охорони
навколишнього природного середовища
від 15.08.2012 року, відповідно до
технічної документації на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_4
жодних порушень межі між ділянкою
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не виявлено.

Згідно ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог та заперечень.

Суд критично оцінює посилання
позивачки ОСОБА_3 на лист головного
управління Держкомзему у Львівській
області № 01-16/12-5172 від 29.07.2011 року, як
доказ створення відповідачем ОСОБА_4
перешкод у користуванні належної їй
земельної ділянки шляхом самовільного
зайняття, оскільки такий не стверджує
та не наводить жодних фактів порушення
відповідачем ОСОБА_4 прав позивачки
ОСОБА_3 як власника земельної ділянки.

Оцінюючи зібрані у справі докази суд
приходить до переконання, що обставини
на які покликається позивачка, як на
підстави для задоволення заявлених нею
позовних вимог не знайшли своє
підтвердження у представлених суду
доказах та матеріалах справи, зокрема
позивачкою не представлено жодних
доказів самовільного зайняття та
створення з боку відповідача ОСОБА_4
перешкод у користуванні належною їй
земельною ділянкою.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
позивачки є безпідставними, а тому в їх
задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209 ч. 3, 215, 216, 222
ЦПК України, ст.ст. 106, 107, 152, ЗК України,
319, 391 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішення.

СуддяД. А. Кукса