Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Справа №607/18425/13-ц
Тернопільський міськрайонний суду
Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.М.,

за участі адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд із
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання їх
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі, в розмірі 2'000 грн.,
щомісячно, починаючи з моменту
пред'явлення позову до суду та до
досягнення дитиною повноліття,
посилаючись на те, що у шлюбі з
відповідачем в них народилась вказана
дитина, котра проживає разом з нею та
перебувають на її утриманні,
відповідач останній рік все менше
допомагає їм матеріально, а власних
коштів у неї недостатньо для того, щоб
утримувати та лікувати дитину, тому
вона і змушена була звернутись до суду.

У судовому засіданні позивачка та її
представник вказані вимоги підтримали
та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання,
призначене на 17 грудня 2013 року, не
з'явився, однак забезпечив явку свого
представника, котрий позов визнав
частково і вважає, що розмір аліментів
не може бути більшим за 1'200 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_5, про що відділом реєстрації
актів цивільного стану
Тернопільського міського управління
юстиції Тернопільської області у Книзі
реєстрації народжень 10 березня 2005 року
зроблено відповідний актовий запис №
433 та видано свідоцтво про народження
серії НОМЕР_1 від 10 березня 2005 року.

Дитина проживає з матір'ю. Дана
обставина, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
доказуванню не підлягає.

Як вбачається з листа-відповіді
Козівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області відповідач за
період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012
року отримав дохід в розмірі 72'000 грн.

Доказів, котрі могли б
охарактеризувати майновий стан
позивачки суду надано не було, однак як
встановлено із її пояснень, котрі
представник відповідача не заперечив,
він є незадовільним і проживає вона з
дитиною фактична тільки на пенсію
своєї метері, ОСОБА_7.

У відповідності до ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття, а згідно
ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду,
кошти на утримання дітей (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька або у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України,
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, а саме: те, що суду не надано
відомостей того, що відповідач за своїм
станом здоров'я і матеріальним
становищем не може виконувати
обов'язки по утриманню дитини та
дружини; відсутність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатної
дружини, дочки, сина, а також те, що у
нього непрацездатна мати та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

За таких обставин, суд вважає, що
малолітній ОСОБА_5 потребує
матеріальної допомоги і відповідач має
можливість йому її надати.

Посилання адвоката ОСОБА_2 на те, що
розмір аліментів слід встановити на
рівні, що не перевищуватиме 1'200 грн. є
неспроможними, оскільки не доведені
жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Таким чином суд, враховуючи
матеріальне становище відповідача та
фінансові потреби дитини, її
незадовільний стан здоров'я, що
підтверджується наявність у
матеріалах справи численних копій
медичної картки ОСОБА_5, вважає, що із
відповідача в користь позивачки слід
стягнути на утримання малолітньої
дитини аліменти, у твердій грошовій
сумі, що складає 2'000 грн. щомісячно,
починаючи з 08 жовтня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць, слід допустити до негайного
виконання.

В силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
судовий збір в дохід держави.

Також з відповідача в користь
позивачки слід стягнути 64,32 грн., що
згідно фіскального чеку № 8893 від 18
листопада 2013 року, були витрачені нею
на належне повідомлення ОСОБА_4 про
дату час та місце розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 180 - 185 СК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 210, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягувати аліменти із ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя с. Кальне,
Козівського району в користь ОСОБА_3,
жительки АДРЕСА_1, на утримання
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі в розмірі 2'000
грн, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2013
року до досягнення ним повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в
межах одого місяця допустити до
негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_4:

- в користь держави судовий збір у
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
і 40 коп.;

- в користь ОСОБА_3 64 (шістдесят
чотири) грн. і 32 коп. поштових витрат.

На винесене рішення може бути подана
апеляція до Тернопільського
апеляційного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом 10
днів.

Головуючий суддяЯ. В. Процько