Справа №461/307/13-ц
Провадження №2/461/720/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2013 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Государського А.В.

при секретарі Смуток Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між ним та відповідачем укладено договір №01/55 від 23.03.2012 року про надання інформаційно-консультаційних послуг та інформації з працевлаштування за кордоном за винагороду в розмірі 9 125,00 грн., проте відповідач вимоги договору не виконала, повернувши лише 2 000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь 7 125,00 грн. заборгованості та 3 000 грн. моральної шкоди, яка полягала в спричиненні душевних та нервових переживань внаслідок невиконання умов договору.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2012 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, укладено договір №01/55 про надання інформаційно-консультаційних послуг та інформації з працевлаштування за кордоном (а.с.5-9). Предметом вказаного договору є надання інформаційно-консультаційних послуг з візовою підтримкою та подача інших документів (карта поляка) за винагороду, визначену п.6.2 договору, в розмірі 9 125,00 грн., що сплачується замовником в день підписання договору.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з пояснень позивача та підтверджено матеріалами справи, позивач у визначених договором строк здійснив оплату послуг відповідача, проте станом на день розгляду справи відповідач умови договору не виконала, на виклики суду не зявляться.

Згідно з представленими суду розписками, відповідач повернула позивачеві частину сплаченої суми 22 червня 2012 року в розмірі 1 000 грн. та 10 липня 2012 року в розмірі 1 000 грн. (а.с.11,12).

Відповідно дост.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Як встановлено в судовому засіданні умовами договору про надання інформаційно-консультаційних послуг та інформації з працевлаштування за кордоном не передбачено відповідальність сторін у вигляді компенсації за заподіяну моральну шкоду за неналежне виконання умов договору.

За змістом п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), виникає у випадках, передбачених законом.

Таким чином, моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» лише у разі, якщо така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). В свою чергу, положення ст.1167 ЦК України щодо підстав відповідальності за завдану моральну шкоду поширюються на недоговірні правовідносини.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач належним чином не виконала умови договору про надання інформаційно-консультаційних послуг та інформації з працевлаштування за кордоном, на користь позивача підлягає стягненню сума винагороди, не повернута відповідачем, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. В частині задоволення вимог щодо стягнення грошового еквіваленту моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст.526, 901, 906 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року з наступними змінами, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 125 (сім тисяч сто двадцять пять) гривень 00 коп. заборгованості.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави 229 (двісті двадцять девять) 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий А.В. Государський