Справа №
Провадження № 2/163/429/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 грудня 2013 року
Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі - Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Позовні вимоги
мотивувала тим, що перебуває у шлюбі з
відповідачем з 21 травня 1994 року. Шлюб
був зареєстрований Любомльським
районним відділом реєстрації актів
громадянського стану Волинської
області, актовий запис № 27. Від шлюбу у
сторін народилося двоє дітей: син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що відповідач не
піклується про створення нормальних
сімейних стосунків, взаємовідносини
один до одного та матеріальне
становище сім'ї. Вказує, що основною
причиною розлучення є те, що вона з
відповідачем мають різні погляди на
сімейне життя і ведення спільного
господарства, їх характери є
несумісними. Вважає, що шлюбні
відносини з відповідачем фактично
припинились, оскільки з червня 2012 року
вони проживають окремо, подальше
спільне життя і збереження шлюбу
суперечитиме її інтересам та інтересам
дітей, що також унеможливлює
примирення. З викладених підстав
просила шлюб, укладений з відповідачем,
розірвати.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач подала суду заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримала, та просила позов
задовольнити. Не заперечила проти
заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76
ЦПК України, однак в судове засідання
не з'явився, заяв чи клопотань щодо суті
позову та процедури його розгляду, в
тому числі про відкладення, не подав.

За таких обставин суд провів заочний
розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, що позов підставний і підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1, виданого 21 травня 1994 року
Любомльським районним відділом
реєстрації актів громадянського стану
Волинської області, вбачається, що
сторони уклали шлюб 21 травня 1994 року,
про що зроблено відповідний актовий
запис за № 27 (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають двоє дітей:
повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією
паспорта громадянина України серії
НОМЕР_2, виданого Любомльським РВ УМВС
України у Волинській області 28.04.2011
року, та неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3,
виданого Любомльським районним
відділом реєстрації актів
громадянського стану Волинської
області 06.10.2001 року (а.с.5, 6).

Викладені в позовній заяві фактичні
обставини взаємовідносин між
сторонами відповідачем не оспорено і
не спростовано, тому суд вважає їх
доведеними і приходить до висновку, що
шлюб між сторонами існує лише
формально й зберегти сім'ю неможливо.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом.

З огляду на викладені правові норми,
обставини по справі та позицію
позивача, яка не бажає примиритися, суд
вважає, що збереження сім'ї в даному
випадку буде нічим іншим, як
примушуванням сторін до збереження
шлюбних відносин.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони фактично не проживають як
подружжя, шлюб існує лише формально й
зберегти сім'ю неможливо.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та
об'єктивно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам позивача та неповнолітньої
дитини сторін, а тому шлюб слід
розірвати.

Згідно із ст.88 ЦПК України судові
витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 56,
104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,
суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженцем м. Любомль Волинської
області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженкою с. Висоцьк Любомльського
району Волинської області,
зареєстрований 21 травня 1994 року
Любомльським районним відділом
реєстрації актів громадянського стану
Волинської області, актовий запис № 27, -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Любомльський районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук