Справа 237/3734/13-ц
Провадження 2/237/1712/13
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 грудня 2013 року

Мар'їнський районний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Романченко
К.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у
м.Мар'їнка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"
про визнання недійсним рішення та за
зустрічною позовною заявою ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовом про визнання рішення
недійсним, у якому зазначила, що на
підставі договору купівлі-продажу
жилого будинку, посвідченого 20 вересня
2000 року приватним нотаріусом
Мар»їнського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 їй на праві власності
належить домоволодіння АДРЕСА_1

За вищевказаною адресою ані
позивач, ані її чоловік ніколи не жили,
оскільки багато років в будинку
проводяться ремонтні роботи. У
зазначеному будинку зареєстрований
син позивача ОСОБА_4, але фактично в
цьому будинку він ніколи не проживав.

Домоволодіння підключено до
електропостачання, електроенергія
використовується під час тих чи інших
ремонтних робіт. Особовий рахунок №
НОМЕР_1 відкритий на ім'я позивача,
періодично нею сплачуються платежі за
використану електроенергію (оскільки в
будинку ніхто не мешкає, суми сплати є
незначними та несистематичними).

Так, в грудні 2011 року вона
отримала попередження про наявну
заборгованість по сплаті
електроенергії, в якому було зазначено,
що заборгованість становить 1471,79
гривень. У січні 2012 року заборгованість
була сплачена, що свідчить про
добросовісне ставлення до виконання
своїх зобов'язань по сплаті
електроенергії.

Письмовий договір на отримання
електроенергії між позивачем та
відповідачем до липня 2013 року не
укладався.

Навесні 2012 року позивач
звернулася до Мар»їнського РЕМ із
заявою про підключення належного їй
домоволодіння до електромережі із
напругою 380 Ватт, оскільки вони з
чоловіком мали на меті зробити
електричне опалення. Заява була
прийнята, позивачу було роз'яснено про
необхідність отримання ним технічних
умов приєднання до електромереж жилого
будинку. Окрім того, саме тоді, тобто
навесні 2012 року нею було сплачені кошти
за отримання технічних умов. Протягом
2012-2013 років позивач та її чоловік
неодноразово зверталися до
відповідача з приводу отримання
технічних умов, на що отримували
відповідь, що технічні умови ще не
виконані.

Приблизно у квітні 2012 року за
відсутності позивача та відсутності
будь-якого з членів його сім'ї
працівниками відповідача був
встановлений новий лічильник
електроенергії у її домоволодінні. Цей
лічильник позивач не придбала, він їй
не належить, він був встановлений на
будівлі гаражу з сусідської сторони,
про що позивач дізналася лише зі слів
чоловіка, якому це стало відомо з
телефонної розмови із працівниками
відповідача. При цьому кабель, за яким
постачається електроенергія до
будинку був демонтований від старої
дерев'яної опори та приєднаний до нової
бетонної опори № 15. Будь-якого
документа, як то акт про заміну приладу
обліку електроенергії, чи акт
збереження пломб позивач не
підписувала, адже взагалі не знала
про заміну електролічильника. Пізніше
зі слів мешканців вона дізналась, що
прилади обліку електроенергії
змінювалися безкоштовно працівниками
відповідача не тільки у її будинку, а ще
у декількох по цій же вулиці.

Відповідно до встановленого
приладу обліку електроенергії
позивачем проводились розрахунки за
спожиту електроенергію, про що
свідчить наявна у позивача книжка про
сплату електроенергії.

11 червня 2013 року була проведена
перевірка лічильника, встановленого у
належному йому домоволодінні.
Працівниками відповідача, які входили
до складу комісії, позивач була
повідомлена про те, що лічильник, який
встановлений у її будинку встановлений
позивачем самовільно, бо він не
прийнятий до розрахунків та
встановлений без необхідного дозволу.
В цьому працівники відповідача
вбачають порушення, а тому у відношенні
позивача був складений акт про
порушення ПКЕЕН № 179553 від 11.06.2013 року. У
зазначеному акті вказано, що лічильник
має заводський номер 0339407, показання
лічильника 001216 (станом на 11.06.2013 року).

Цей прилад обліку електроенергії
був знятий з будівлі гаражу лише 03
липня 2013 року, його забрали працівники
відповідача, встановивши позивачу
новий прилад обліку електроенергії.
Того ж дня був укладений договір про
користування електричною енергією,
акти заміни та збереження приладу
обліку електроенергії.

02 липня 2013 року позивач була
присутня в Мар»їнському РЕМ при
розгляді комісією з розгляду
складеного акту про порушення ПКЕЕН
питання щодо його причетності до
порушення Правил. За результатами
розгляду цього питання щодо
причетності позивача до порушення
Правил. За результатами розгляду цього
питання було комісією встановлено, що
саме позивачем допущено порушення, що
нею встановлений прилад обліку
електроенергії, а тому позивачу була
видана квитанція на сплату суми у
розмірі 116.017 гривень 32 копійок, то
позивач була попереджена про можливе
відключення її домоволодіння від
електропостачання в разі несплати суми
у зазначеному розмірі.

Під час розгляду судової справи від
відповідача ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» надійшла зустрічна
позовна заява, у якій позивач зазначає,
що ОСОБА_1, яка є власником жилого
будинку за адресою: АДРЕСА_1 та є
споживачем електричної енергії.

Боржником неодноразово здійснювались
перерахування грошових коштів за
спожиту електричну енергію (згідно
особового рахунку), таким чином між
енергопостачальником та споживачем є
зобов'язання.

11 червня 2013 року при перевірці
представниками позивача виконання
вимог Закону України «Про
електроенергетику» від 16.10.1997 року,
ПКЕЕН), за місцем проживання боржника
було виявлено порушення ним ст. ст. 26,27
Закону України «Про
електроенергетику» та п.п. 42,48 ПКЕЕН, що
виразилося у самовільному підключенні
до мережі постачальника з порушенням
схеми обліку. Відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ
України від 04.05.2006 року, на підставі
вищевказаного Акту про порушення ПКЕЕН
споживачу було визначено обсяг та
вартість спожитої, але неврахованої
електричної енергії, внаслідок
порушення на суму 116 017 гривень 32
копійок.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги,
із зустрічними позовними вимогами не
погодилася, як безпідставними та
необґрунтованими.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги за
зустрічною позовною заявою підтримала,
із позовом ОСОБА_1 не погодилася.

Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він у 2012
році працював начальником Мар"їнского
РЕМ і саме за його вказівкою, на
підставі поданої ОСОБА_1 заяви, він дав
доручення ремонтній брегаді встановти
трьохфазний лічильник на будинку
ОСОБА_1 У зв"язку з тим, що на цій же
вулиці встановлювалися такіж
лічильники, на будтинку ОСОБА_1
лічильник було встановлено без
виготовлення технічної документації.
Лічильник належить Мар"їнському РЕМ.

Суд, вислухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги як ОСОБА_1, так і ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути:

1) Визнання права;

2) Визнання правочину недійсним;

3) Припинення дії, яка порушує
право;

4) Відновлення становища, яке
існувало до порушення;

5) Примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) Заміна правовідношення;

7) Припинення правовідношення;

8) Відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) Відшкодування моральної
(немайнової) шкоди;

10) Визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб;

Отже, що позивач звернулася із позовом
про визнання недійсним рішення, а
зазначений спосіб захисту не
передбачений статтею 16 ЦК України, суд
вважає її позовні вимоги залишити без
задоволення.

Відповідно до ч.1,2 статті 1166 ЦК
України майнова шкода завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоду, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що завдана не з її вини.

Відповідно договору
купівлі-продажу від 20 вересня 2000 року
ОСОБА_1 є власником жилого будинку
АДРЕСА_1

11 червня 2013 року при перевірці
представниками позивача виконання
вимог Закону України «Про
електроенергетику» від 16.10.1997 року,
ПКЕЕН), за місцем проживання боржника
було виявлено порушення ним ст. ст. 26,27
Закону України «Про
електроенергетику» та п.п. 42,48 ПКЕЕН, що
виразилося у самовільному підключенні
до мережі постачальника з порушенням
схеми обліку. Відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ
України від 04.05.2006 року, на підставі
вищевказаного Акту про порушення ПКЕЕН
споживачу було визначено обсяг та
вартість спожитої, але неврахованої
електричної енергії, внаслідок
порушення на суму 116 017 гривень 32
копійок.

Відповідно до акту складеного
депутатом Курахівської міської ради
18.07.2013 року будинок АДРЕСА_1

Судом встановлено, що прилад
обліку електричної енергії, і цей факт
не оспорюється сторонами був
встановлений без її присутності або
членів її сім'ї.

ОСОБА_1 всупереч діючому
законодавству після складання акту,
12.06.2013 року були видані технічні умови
приєднання до електричних мереж,
датовані 13.04.2013 року, з яких позивачу
стало відомо про порядок встановлення
та взяття на облік нових приладів
електроенергії.

Дослідивши матеріали справи (акт
про порушення ПКЕН № 050276 від 11.11.2007
року, акт про порушення ПКЕН № 088754 від
12.03.2007 року, розрахунок суми
спричинених збитків), суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню по
наступним підставам: а саме, при
проведенні перевірок представниками
енергопостачальника у ОСОБА_6, за якою
рахується обліковий рахунок № НОМЕР_2
було виявлено порушення ППЄЄ, що
виразилося у самовільному підключенні
на підставі п.53 ПКЕЕ виявлене було
зафіксовано в актах.

Судом було встановлено, що прилад
обліку електричної енергії № 0339407 тип
НИК 2301АПЗ на балансі ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» знаходиться.
Відомостей про те, коли даний прилад
обліку надійшов до складу Мар»їнського
РЕМ не має.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він
видав розпорядження про встановлення
приладу обліку № 0339407 НИК 2303АПЗ за
адресою: АДРЕСА_1. Зазначений прилад
обліку електричної енергії за
адресою:АДРЕСА_1 був встановлений
Мар»їнським РЕМ без виконання усіх
заходів, передбачених технічними
умовами приєднання до електричних
сітей жилого будинку № 09-26/343 від 23
квітня 2013 року без дозволу ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго»

Тому суд вбачає у діях відповідача
протиправні дії і вважає, що складений
акт у відношенні ОСОБА_1 є таким, який
викликає сумніви у його правдивості, а
відповідно й розрахунки щодо грошової
суми, яку повинна сплатити ОСОБА_1

Окрім того, відповідач не надав
ніяких належних та допустимих доказів
на підтвердження своїх показів, хоча у
відповідності до вимог статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог. Дані докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

На підставі статті 16,1166 ЦК
України, керуючись ст.ст.213-215, ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" про визнання
недійсним рішення залишити без
задоволення.

Зустрічні позовні ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Мар»їнського
районного суду

Донецької області
С.М.
Ліпчанський

13.12.2013