АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3118/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Бассак Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Трюхан Г. М. УХВАЛА
20 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Трюхан Г. М. суддів
Міщенко С. В. , Сіренко Ю. В. при
секретаріБурдуковій О.В., Посипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 05 вересня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про
стягнення заборгованості за договором
Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -
в с т а н о в и л а :
Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що 10 квітня 2005 року між ОСОБА_8, як
позикодавцем та ОСОБА_9, як
позичальником був укладений договір
позики, згідно умов якого ОСОБА_8
передав ОСОБА_9 кошти в сумі 350 000
доларів США, еквівалент в гривнях на
момент передачі коштів складав 1 750 000
грн. для будівництва будинку за
адресою: АДРЕСА_1 Доказом передачі
коштів ОСОБА_9 є розписки, які складені
в присутності двох свідків: ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та п. 7,8 договору позики.
Відповідачем, відповідно п.5 та
розписок до договору від 10 квітня 2005
року протягом 2007-2011 року було повернуто
87 000 доларів США, еквівалент у гривнях
на момент повернення складає 571 100 грн.
Згідно п. 3 договору позики сторони
домовились, що позичальник
зобов'язаний погасити суму позики
одним платежем або частинами, за
письмовою вимогою позичальника
протягом одного місяця.
06.02.2013р., 10.04.2013р., 20.05.2013 року ОСОБА_8 були
надіслані вимоги до відповідача про
сплату боргу у сумі 263 000 доларів США,
еквівалент у гривнях на момент
повернення складає 2 104 000 грн.
Відповідно до п. 2, 5 договору позики від
10 квітня 2005 року борг на момент
звернення до суду складає 263 000 доларів
США, еквівалент у гривнях на момент
повернення складає 2 104 000 грн.
Просив стягнути з ОСОБА_9 на його
користь суму боргу у сумі 263 000 доларів
США, еквівалент у гривнях на момент
повернення складає 2 104 000 грн.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 05 вересня 2013 року
позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8
суму боргу за договором позики в сумі 263
000 доларів США, еквівалент у гривнях
складає 2 104 000 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному
порядку та просила таке рішення суду
скасувати як незаконне, необґрунтоване
та таке, що не відповідає обставинам
справи, посилаючись на те, що в
дійсності договору позики не було, адже
вона як дружина повинна була давати
згоду і знати про позику, тому суд
безпідставно не допустив її до участі в
справі в якості третьої особи та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_8

Заслухавши осіб, які з'явилися в судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення.

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначеними родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст.. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядок,
встановлений договором.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
судочинства.

Суд установив, що 10 квітня 2005 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був укладений договір
позики, відповідно до умов якого ОСОБА_8
передав ОСОБА_9 кошти в сумі 350 000
доларів США, еквівалент в гривнях на
момент передачі коштів складав 1 750 000
грн. для будівництва будинку за
адресою: АДРЕСА_1

Указане підтверджується письмовими
розписками, складеними в присутності
двох свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_11 та п.п. 7, 8
Договору позики.

В порушення умов договору ОСОБА_9 в
строк, встановлений договором, борг не
повернув.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України
при укладенні договору одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення
може бути накладено на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом установлено, що договір був
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї і одержане за договором
використано на її потреби.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, кожна сторона у
справі повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Доводи апелянта ОСОБА_7, яка є дружиною
боржника, стосовно відсутності її
згоди на укладення вище вказаного
договору позики є необгрунтовними,
оскільки встановленими при розгляді
справи обставинами факт витрати ОСОБА_9
отриманих від ОСОБА_8 грошових коштів в
інтересах сім'ї не підтверджені
відповідними доказами.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апелянт не довів обставини на які
посилався як на підставу своїх
апеляційних вимог.

З огляду на це висновок суду про те, що
порушене права позивача підлягає
захисту в судовому порядку є
правильним, оскільки ґрунтується на
правильно встановлених обставинах
справи та вірно застосованих нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

З цього приводу доводи апеляційної
скарги правильності висновків суду не
спростовують, оскільки не містять
будь-яких доводів неправильно
встановлення судом фактичних обставин
справи чи невірного визначення
характеру спірних правовідносин, а
також щодо неправильного застосування
норм матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З огляду на це підстав для задоволення
апеляційної скарги за наведеними в ній
доводами колегія суддів судової палати
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 05 вересня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про
стягнення заборгованості за договором
позики - залишити без змін.

Ухвала колегії набуває чинності з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом 20
днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :