Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 року Пролетарський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого судді
Кирилюк Н.А.

при секретарі
Кузнецовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 «про
стягнення заборгованості», -

встановив:

23.10.2013 року позивач звернувся до
Пролетарського районного суду м.
Донецька з вказаним позовом до
відповідача. В обґрунтування своїх
позовних вимог вказав, що 06.01.2007 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір за № DODWRX00990096, згідно
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 1985,50 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідно
до умов укладеного договору ОСОБА_1
зобов'язався повертати кредит на
умовах, передбачених договором. У
порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав, у зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором, станом на 25.09.2013 року має
заборгованість - 22677,46 гривень. Позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь заборгованість за кредитним
договором від 06.01.2007 року за № DODWRX00990096 у
розмірі 22677,46 гривень, а також стягнути
з відповідача витрати на сплату
судового збору у розмірі 229,40 гривня.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав заяву з проханням
розглянути справу в його відсутність,
позовні вимоги просив задовольнити у
повному обсязі, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
надав заяву з проханням розглянути
справу в його відсутність, де вказав, що
заборгованість погашена.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає позов не обґрунтованим, та
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що між сторонами виникли договірні
правовідносини, які регулюються
Цивільним Кодексом України.

Так 06.01.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № DODWRX00990096 (а.с. 6-9),
згідно якого відповідач отримав кредит
у розмірі 1985,50 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного
договору ОСОБА_1 зобов'язався
виконувати належним чином в
встановлений законом строк відповідно
до умов кредитного договору та вимог
закону. Однак, відповідач належним
чином прийняті на себе зобов'язання за
укладеним кредитним договором не
виконував, у зв'язку з чим, згідно
довідки-розрахунку (а.с. 3) станом на
25.09.2013 року, виникла заборгованість у
розмірі 22677,46 гривень.

Як вбачається з довідки від 23.12.2013 року
за № 1105664 (а.с. 25), за договором № DODWRX00990096
від 06.01.2007 року - заборгованість
відсутня, кредит погашений.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобовязання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як вбачається з ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 548 ЦК України, виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, відповідно до ст. 1048
ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

В позові слід відмовити в зв'язку
з погашенням відповідачем боргу після
подання позову. Незважаючи на те, що
позовні вимоги відповідачем були
задоволені, позивач наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі, суд
вважає відмовити у стягненні судових
витрат з відповідача.

На підставі викладеного та ст.ст.
525, 526, 530, 548, 1050 ч.2, 1054 ч. 2 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

постановив:

В позові Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 «про стягнення
заборгованості» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Н.А. Кирилюк