Справа № 307/1124/13-ц
Провадження № 2/307/846/13
У Х В А Л А

16 квітня 2013 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Плиска Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання договорів дарування та державного акту недійсними і визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів про визнання договорів дарування та державного акту недійсними і визнання права власності.

До позовної заяви позивачем долучена заява про забезпечення позову, в якій зазначає, що з 26 серпня 1997 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Оскільки у них не було власного житла, то вони проживали в його сестри, і за спільні кошти купили у ОСОБА_4 незакінчений будівництвом будинок АДРЕСА_1 , який був розташований на приватизованій земельній ділянці площею 600 м.кв. та також купили у ОСОБА_5 приватизовану земельну ділянку площею 0.10 га. При купівлі, даний незавершений будинок та земельні ділянки були оформлені у вигляді договору дарування ОСОБА_4 з умовою, що після завершення будівництва вищезазначене майно буде переоформлене на позивача, оскільки в дійсності він за нього оплатив відповідачу ОСОБА_4 грошові кошти розмірі 5400 та 555 гривень. В грудні 2012 року позивач випадково дізнався, що відповідач ОСОБА_3 оформила договір дарування будинку лише відповідачу ОСОБА_2 , хоча всі будівельні роботи, пов`язані з закінченням будівництва будинку оплачував та проводив він. Також він дізнався, що відповідач ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 і земельну ділянку, за яку він розраховувався з ОСОБА_4 А тому, до вирішення справи по суті, просить суд заборонити відчужувати спірне майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.0999 га, розташованої в АДРЕСА_2 Ракош в м АДРЕСА_1 , та зареєстровані за ОСОБА_2 :

Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що у відповідачів є реальна можливість своїми діями ускладнити у майбутньому виконання рішення суду, оскільки вищезазначене майно може бути відчужене.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2013 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання договорів дарування та державного акту недійсними і визнання права власності.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати.

Забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду.

Із договору дарування від 22 травня 2008 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 є недобудованим, його готовність складає 75%.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 до вирішення позову про визнання договорів дарування та державного акту недійсними і визнання права власності може відчужити спірне майно, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити, та заборонити ОСОБА_2 відчужувати недобудований житловий будинок (готовністю 75%) № АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.0999 га, розташованої в АДРЕСА_2 Ракош в м АДРЕСА_1 , та зареєстровані за ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 197 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання договорів дарування та державного акту недійсними і визнання права власності задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню належного їй недобудованого житлового будинку (готовністю 75%) № АДРЕСА_1 та належної їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.0999 га, розташовану в урочищі Ракош в м. Тячів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати сторонам та відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Ніточко