№ провадження 2/208/509/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

11 липня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі: судді
Дячкова С.В., при секретарі
Пентраковській М.В., за участю позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Перша
Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом зазначивши, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_5

Спадковим майном після його смерті є
квартира АДРЕСА_1.

16 листопада 2012 року державний нотаріус
Першої Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори Трощій Н.Г. своєю
постановою відмовила їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на вказану квартиру після
смерті сина у зв'язку з тим, що між нею і
ОСОБА_3 є спір щодо кола спадкоємців,
щодо встановлення факту розірвання
шлюбу між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 за рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 20.09.2007 р.

Просила визнати за нею право власності
на квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті її
сина ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали із
зазначених у ньому підстав. Відповідач
та її представник позов не визнали,
пояснили, що відповідач перебувала у
шлюбі із сином позивача на день його
смерті, тому має право на спадкування 12
частини спірної квартири.

Заслухавши сторони, свідків. Вивчивши
матеріали справи суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру в порядку
спадкування за законом підлягають
задоволенню в повному обсязі з таких
підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки
ОСОБА_5.

Спадковим майном після його смерті є
квартира АДРЕСА_1 загальною площею 31,0
кв. м, житловою - 17,8 кв. м, що належала
ОСОБА_5 на праві особистої приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 7 липня
1995 року державним нотаріусом 1-ї
дніпродзержинської нотаріальної
контори Бузоверя С.А. за реєстровим №
3/5229, зареєстрованого 12.07.1995 року ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» в реєстровій
книзі № 156 за реєстровим № 22244.

Відповідачка ОСОБА_3 двічі
перебувала з ОСОБА_5 в зареєстрованому
шлюбі: з 1994 року по 16 листопада 1994 року,
та з 31 березня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 20.09.2009 р. шлюб між
ОСОБА_5 і ОСОБА_3 розірваний. Рішення
суду набрало чинності 01 жовтня 2007 року.

Заповіту ОСОБА_5 не залишив, отже після
його смерті настає спадкування за
законом. І позивачка ОСОБА_1, і
відповідачка ОСОБА_3, вважаючи себе
спадкоємицями померлого ОСОБА_5 за
законом першої черги як його мати і
дружина, у відповідності до вимог ч. 1
ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України подали заяву
про прийняття спадщини в Першу
дніпродзержинську державну
нотаріальну контору.

ОСОБА_1 на підтвердження родинних
стосунків із сином ОСОБА_5 надала
свідоцтво про його народження серії
НОМЕР_1, видане 22 лютого 1963 р. с/загс
Криничанського району
Дніпропетровської області, а ОСОБА_3 на
підтвердження родинних стосунків з
померлим надала свідоцтво про
одруження серії НОМЕР_2 між нею і
ОСОБА_5, видане 27 березня 2002 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Заводського районного
управління юстиції м.
Дніпродзержинська та претендує на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5 нарівні з його матір'ю як його
дружина. ОСОБА_1 заперечує право ОСОБА_3
на спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5, вважаючи себе єдиною
спадкоємицею свого сина, бо шлюб ОСОБА_3
з ОСОБА_5 розірваний рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 20.09.2007 року, що
набрало чинності ІНФОРМАЦІЯ_2. У той же
час розірвання шлюбу подружжя ОСОБА_5,
здійснене за рішенням суду, не було
зареєстроване в державному органі
реєстрації актів цивільного стану.

16 листопада 2012 року державний
нотаріус Першої Дніпродзержинської
державної нотаріальної контори Трощій
Н.Г. своєю постановою відмовила
позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
вказану квартиру після смерті сина у
зв'язку з тим, що між нею і ОСОБА_3 є спір
щодо кола спадкоємців, щодо
встановлення факту розірвання шлюбу
між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 за рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 20.09.2007 р.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 2 ст. 114 СК України визначено,
що у разі розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до вимог ст. 115 СК України (у
редакції, що діяла на момент набрання
чинності спірним рішенням суду)
розірвання шлюбу, здійснене за
рішенням суду, має бути зареєстроване в
державному органі реєстрації актів
цивільного стану за заявою колишньої
дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу
засвідчується свідоцтвом про
розірвання шлюбу, зразок якого
затверджує Кабінет Міністрів України.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про державну
реєстрацію актів цивільного стану» від
01.07.2010 р. № 2398-YI, який набрав чинності
27.07.2010 року, встановлено, що розірвання
шлюбу, здійснене судом до набрання
чинності цим Законом, підлягає
державній реєстрації в органах ДРАЦС.

Отже, як вбачаються з вищенаведених
норм права, шлюб подружжя ОСОБА_5,
ОСОБА_3 є припиненим у день набрання
чинності рішенням Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 20.09.2007 року про розірвання їх шлюбу,
тобто 01 жовтня 2007 року, а свідоцтво про
розірвання шлюбу, яке колишнє подружжя
не отримало, було документом, що лише
засвідчував цей юридичний факт
припинення шлюбу за рішеннями суду,
постановленими у період з 01.01.2004 р. по
27.07.2010 р. Таким чином, відсутність
реєстрації розірвання шлюбу на
підставі рішення суду в державному
органі реєстрації актів цивільного
стану і, відповідно, відсутність
свідоцтва про розірвання шлюбу між
подружжям ОСОБА_5, ОСОБА_3 не означає, що
цей шлюб не є припиненим 01.10.2007 року або
ж продовжувався до дня смерті ОСОБА_5, а
лише позбавляє заінтересованих
осіб-спадкоємців можливості в
позасудовому порядку доводити факт
припинення шлюбу спадкодавця 01.10.2007р.

Не мають правового значення доводи
відповідачки ОСОБА_3 та її представника
про те, що розірвання 16 листопада 1994
року її первісного шлюбу із ОСОБА_5 було
фіктивним, лише для отримання нею житла
в м. Дніпропетровську, що шлюб між ними,
повторно зареєстрований 31 березня 2000
року і припинений за рішенням суду
ІНФОРМАЦІЯ_2, тривав фактично по день
смерті ОСОБА_5, бо вони підтримували
стосунки і вона приїжджала до нього.

Так, в своїх поясненнях ОСОБА_3
підтвердила, що після розірвання її
первісного шлюбу з ОСОБА_5 останній
самостійно без її участі заробив гроші
для купівлі спірної квартири. При цьому
вона вважала, що півроку приблизно до
квітня 1995 року він працював в районі
Крайньої Півночі і не знала, що
фактично він перебував в
Дніпропетровській області. Вважає, що
квартира АДРЕСА_1, придбана ОСОБА_5
07.07.1995 року на підставі договору
купівлі-продажу, є їх спільним майном,
бо припинення їх шлюбу 16.11.1994 року з
отриманням свідоцтва про розірвання
шлюбу було формальним і фіктивним. З
такими доводами погодитися не можна,
бо первісний шлюб подружжя ОСОБА_5
припинений в органах реєстрації актів
цивільного стану за заявою подружжя 16
листопада 1994 року у повній
відповідності до вимог ст. 39, 41 КпШтС
України, що діяв на той час. Більш того,
подружжя повторно зареєструвало шлюб 31
березня 2000 року, тим самим погодившись
з фактом припинення первісного шлюбу.
Оскільки квартиру № 42, розташовану в
будинку № 10-а по вулиці Комунарній в м.
Дніпродзержинську ОСОБА_5 придбав
після припинення шлюбу з відповідачкою
і, за її ж твердженням, за ним особисто
зароблені кошти, у відповідності до ч. 1
ст. 24 КпШтС України зазначена квартира
була його особистою приватною
власністю і в цілому є спадковим майном
після його смерті.

Доводи ОСОБА_3, пояснення свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та інших з приводу того,
що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 після 01.10.2007 р.
підтримували стосунки, не мають
правового значення, бо відповідно до ч.
2 ст. 114 СК України шлюб між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 припинений ІНФОРМАЦІЯ_2 і згідно
зі ст. 1261 ЦК України ОСОБА_3 не є
спадкоємицею ОСОБА_5 за законом першої
черги.

Таким чином, мати померлого ОСОБА_5 є
його єдиною спадкоємицею за законом
першої черги згідно із ст.1261 ЦК України.

Та обставина, що ОСОБА_1 є
спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 і
своєчасно прийняла спадщину,
підтверджується свідоцтвом про
народження ОСОБА_5, свідоцтвом про його
смерть, витягом про реєстрацію в
спадковому реєстрі після смерті
спадкодавця ОСОБА_5, відомостями,
викладеними в постанові державного
нотаріуса Першої дніпродзержинської
державної нотаріальної контори Трощій
Н.Г. від 16.11.2012 р. про відмову у вчиненні
нотаріальної дії щодо подання нею та
відповідачкою заяв про прийняття
спадщини.

Та обставина, що спадкодавцю ОСОБА_5
в цілому на праві приватної власності
належала квартира АДРЕСА_1,
підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченим 7 липня 1995
року державним нотаріусом 1-ї
дніпродзержинської нотаріальної
контори Бузоверя С.А. за реєстровим №
3/5229, реєстраційним написом ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» від 12.07.1995 року
про реєстрацію права власності ОСОБА_5
в реєстровій книзі № 156 за реєстровим №
22244, технічним паспортом на квартиру.

Той факт, що шлюб між спадкодавцем
ОСОБА_5 і відповідачкою ОСОБА_3 у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК
України припинений до дня смерті
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується
рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 20.09.2007 року про
розірвання шлюбу між ними, що набрало
чинності ІНФОРМАЦІЯ_2, листом
Методично-консультативна рада
Головного управління юстиції від 15
листопада 2012 року.

Той факт, що позивачка позбавлена
можливості отримати в нотаріальному
порядку свідоцтво про право на
спадщину за законом на спірну квартиру,
підтверджується постановою державного
нотаріуса Першої дніпродзержинської
державної нотаріальної контори Трощій
Н.Г. від 16 листопада 2012 року про відмову
у видачі їй свідоцтва про право на
спадщину.

Керуючись ст. 1261, ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 ЦК
України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в м.
Дніпродзержинську загальною площею 31,0
кв. м, житловою - 17,8 кв. м в порядку
спадкування за законом після смерті її
сина ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя
Дячков С. В.