РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючої - судді
Пікули Н.В.

за участю секретаря- Ваврисевич
О.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Володимир-Волинський цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в
розмірі по 700 грн. щомісячно до
закінчення його навчання.

Заяву мотивує тим, що з
відповідачем перебувала у шлюбі, який
19.02.2004 року розірвано. Від спільного
подружнього життя у них народилась
дитина, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно постанови
Володимир-Волинського міського суду
від 19.10.2001 року, з ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина стягуються
аліменти у розмірі ? частини усіх видів
заробітну, але не менше 1/2
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. Враховуючи те, що
неповнолітній ОСОБА_3 навчається в
Івано-Франківському ХПТУ № 14 і
потребує додаткових витрат, просить
суд стягувати з відповідача в її
користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина в твердій
грошовій сумі в розмірі по 700 грвень
щомісячно до закінчення ним навчання.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, просить їх
задовольнити. В своїх поясненнях
зіслалася на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що з нього
стягуються аліменти на утримання
неповнолітнього сина в розмірі ? частки
усіх доходів і на їх заміну на тверду
грошову суму в розмірі 700 грн. не
згідний, оскільки він працює на неповну
ставку, з не значними доходами та має
ще одну неповнолітню дитину.

Заслухавши пояснення та доводи
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов до задоволення не
підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі, який 19.02.2002 року
було розірвано, що стверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Від спільного подружнього життя у
сторін народилась дитина, син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого являються
сторони по справі, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини.

Згідно постанови судді від 19.10.2001
року з відповідача стягуються аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, 1997 року
народження в користь ОСОБА_1 в розмірі ?
частки усіх видів заробітку, але не
менше ? неоподатковуваного мінімуму
доходів до досягнення повноліття
дитини.

Як стверджується довідкою
начальника ВДВС Володимир-Волинського
міськрайонного управління юстиції, що
на даний час відповідач має певну
заборгованість по сплаті аліментів і
виконавчий лист направлено по місцю
праці боржника.

Позивачка просить визначити
розмір аліментів в твердій грошовій
сумі.

Однак, дана вимога є
безпідставною, оскільки відповідно до
ч. 1 ст. 192 СК України, за рішенням суду
може бути збільшено лише розмір
аліментів, визначений за рішенням суду.

Оскільки розмір аліментів було
визначено у частці від заробітку, він
не підлягає збільшенню у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Так як дитина на даний час є
неповнолітньою, обов'язки щодо її
утримання на час навчання, передбачені
ст. 199 СК України не настали.

Також, безпідставною є вимога
щодо стягнення пені від суми не
сплачених аліментів в разі
заборгованості на протязі трьох
місяців.

Разом з тим, позивач має право на
пред'явлення позову про стягнення
неустойки (пені) відповідно до вимог ст.
196 СК України.

Керуючись ст.ст. 209, 213- 215 ЦПК
України, ст.ст.182,192,199 СК України -

В И Р І
Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі, в розмірі 700 гривень щомісячно на
утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
до закінчення його навчання та
зобов'язання про виплату пені -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Володимир-Волинський міський суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
Н.В. Пікула