Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Соловей Р.С.
Справа № 1227/4535/2012
Провадження № 22ц/782/5051/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого - судді Соловей
Р.С.,

суддів Лозко Ю.П., Пащенко Л.В.

при секретарі Арутюнян Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську справу

за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» на
рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 26 грудня 2012
року

у цивільній справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
договору про відступлення права на
отримання патенту на винахід «Спосіб
виробництва азотної кислоти» від 21.03.2003
р., договору про відступлення права на
отримання патенту на винахід «Спосіб
виробництва азотної кислоти і
установка для його здійснення
(варіанти)» від 21.03.2003 р., договору про
відступлення права на отримання
патенту на винахід «Спосіб виробництва
азотної кислоти і установка для його
здійснення (варіанти)» від 21.06.2003 р. №
61/3, договору про відступлення права на
отримання патенту на корисну модель
«Спосіб виробництва азотної кислоти»
від 12.08.2004 р. №75/6/2004, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2012 року позивач Приватне
акціонерне товариство «Сєвєродонецьке
об'єднання «Азот» (далі - ПрАТ
«Сєвєродонецьке об'єднання «Азот»)
звернувся до суду з позовом, яким
просив визнати недійсними з моменту
укладення наступні договори, укладені
між Сєвєродонецьким державним
виробничим підприємством «Об'єднання
Азот», правонаступником якого є
позивач ПрАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання «Азот», та ОСОБА_2 як
співавтором:

- договір про відступлення права
на отримання патенту на винахід
«Спосіб виробництва азотної кислоти»
від 21.03.2003 р.;

- договір про відступлення права
на отримання патенту на винахід
«Спосіб виробництва азотної кислоти і
установка для його здійснення
(варіанти)» від 21.03.2003 року;

- договір про відступлення права
на отримання патенту на винахід
«Спосіб виробництва азотної кислоти і
установка для його здійснення
(варіанти)» від 21.06.2003 р. №61/3;

- договір про відступлення права
на отримання патенту на корисну модель
«Спосіб виробництва азотної кислоти»
від 12.08.2004 року №75/6/2004.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позовних вимог ПрАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання «Азот» відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить це рішення
скасувати, як ухвалене з порушенням
норм процесуального права, при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, з висновками суду,
що не відповідають обставинам справи,
та новим рішення задовольнити позовні
вимоги.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 19 березня 2013 року
апеляційну скаргу ПрАТ
«Сєвєродонецьке об'єднання «Азот»
відхилено та залишено без змін рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 26 грудня 2013
року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
частково задоволено касаційну скаргу
ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання
«Азот», скасовано ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 19 березня
2013 року та передано справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції
з підстав невідповідності
постановленої ухвали вимогам
цивільно-процесуального
законодавства.

У судове засідання не з'явились
відповідач та його представник, а також
треті особи, однак вони належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, тому їх неявка не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника апелянта, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом у справі встановлені наступні
обставини. Сєвєродонецьким державним
виробничим підприємством «Об'єднання
Азот» у особі директора по економіці та
фінансах ОСОБА_3 було укладено вказані
вище спірні договори з авторами
відповідних винаходів:

- договір про відступлення права на
отримання патенту на винахід «Спосіб
виробництва азотної кислоти» від 21.03.2003
р. - з авторами цього винаходу: ОСОБА_11,
ОСОБА_16, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12,
ОСОБА_7, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_2,
ОСОБА_20 (а. с. 38 - 39 т. 1);

- договір про відступлення права на
отримання патенту на винахід «Спосіб
виробництва азотної кислоти і
установка для його здійснення
(варіанти)» від 21.03.2003 р. - з авторами
ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_12, ОСОБА_17 (а. с. 40 - 41 т. 1);

- договір №61/3 про відступлення права на
отримання патенту на винахід «Спосіб
виробництва азотної кислоти і
установка для його здійснення
(варіанти)» від 21.06.2003 р. - з авторами
ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_12, ОСОБА_17 (а. с. 42 - 43 т. 1);

- договір №75/6/2004 про відступлення права
на отримання патенту на корисну модель
«Спосіб виробництва азотної кислоти»
від 12.08.2004 р. - з авторами ОСОБА_19,
ОСОБА_16, ОСОБА_20, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_15, ОСОБА_2, ОСОБА_14 (а. с. 44 - 45 т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання
«Азот», суд, посилаючись на вимоги ст. 33
ЦПК України та роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України в п. 26
Постанови «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. №9,
виходив з того, що всі особи, з якими
позивачем було укладено спірні
договори, мають брати участь у цій
справі в якості співвідповідачів,
оскільки вирішення спірного питання
безпосередньо стосується їхніх прав та
обов'язків, а не лише прав та обов'язків
відповідача ОСОБА_2 Натомість, позов
пред'явлено лише до ОСОБА_2, клопотання
про залучення третіх осіб у справі в
якості співвідповідачів позивачем
заявлено не було, а вчинення вказаних
дій з ініціативи суду не передбачено.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки воно відповідає вимогам норм
матеріального та процесуального права.

Виходячи з визначення, наведеного у ч. 1
ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Із суті позовної заяви вбачається, що
позивачем оспорюється дійсність
договорів про відступлення права на
отримання патенту на відповідні
винаходи, сторонами яких було, з одного
боку, Сєвєродонецьке державне
виробниче підприємство «Об'єднання
Азот», правонаступником якого є
позивач, а з другого - співавтори
винаходів. Позовні вимоги позивач
обгрунтовує відсутністю досягнення
згоди сторонами спірних договорів щодо
розміру та умов виплати винахідникам
винагороди відповідно до економічної
цінності винаходу чи корисної моделі,
що є істотною умовою договору. Іще
однією підставою для визнання трьох
спірних договорів, укладених у 2003 році,
недійсними позивач зазначає
підписання договорів не уповноваженою
особою.

Спірні договори про відступлення права
на отримання патенту передбачають
відповідні права, обов'язки та
відповідальність, як для СДВП
«Об'єднання Азот», так і для авторів
винаходів та корисної моделі.

Отже, визначивши коло суб'єктів та їх
статус у спірних правовідносинах, суд
першої інстанції до розв'язання по суті
спірного питання дійшов цілком
обґрунтованого висновку щодо
неможливості розгляду справи за умови
пред'явлення позову лише до одного із
співавторів винаходів ОСОБА_2, без
залучення інших співавторів винаходів,
як сторін спірних договорів, в якості
відповідачів у справі, зважаючи на те,
що ухвалене рішення буде безпосередньо
стосуватись їх прав та обов'язків.

У зв'язку з викладеним, слід зазначити,
що є доречним посилання суду на
положення п. 26 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визначення
правочинів недійсними», за яким
особами, які беруть участь у справі про
визнання правочину недійсним, є
насамперед сторони правочину.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції доводи апелянта щодо того, що
треті особи також є особами, що беруть
участь у справі, і саме його як позивача
правом було залучити їх до участі у
справі в якості третіх осіб, а не
відповідачів. Апелянт вказує на
відсутність спору між позивачем та
третіми особами з приводу укладених
спірних договорів, у зв'язку з чим
правомірним вважає залучення їх до
участі у справі не в якості
співвідповідачів, а в якості третіх
осіб, що не заявляють самостійних
вимог.

Слід зауважити, що позивачем заявлено
вимогу про визнання недійсними
договорів в цілому, а не лише щодо
відповідача ОСОБА_2 Крім того, умови
спірних договорів є неподільними між
авторами винаходів та корисної моделі,
які є однією із сторін кожного з цих
договорів. Всі умови вказаних
договорів однаково стосуються кожного
із співавторів, які його укладали з
Сєвєродонецьким державним виробничим
підприємством «Об'єднання Азот», у тому
числі пункт 4 спірних договорів щодо
розміру та умов виплати винахідникам
винагороди.

Отже, можливим судовим рішенням про
визнання спірних договорів недійсними,
безумовно, безпосередньо вирішаться
питання про права та обов'язки кожної
особи, яка підписала ці договори.

Треті особи дійсно є особами, які
беруть участь у справі, проте обсяг їх
прав є меншим від обсягу прав
відповідачів. Так, крім загальних прав
та обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, передбачених статтею 27 ЦПК
України, стаття 31 ЦПК встановлює для
відповідачів, зокрема, додатково права
визнати позов повністю або частково,
а також до початку розгляду судом
справи по суті пред'явити зустрічний
позов. З аналізу наведених норм права,
вбачається, що зазначених прав
позбавлені треті особи, які не
заявляють самостійних вимог.

Апелянт також зазначає, що судом у
оскаржуваному рішенні не дано належної
оцінки обставинам та доказам у справі,
якими обґрунтовані та підтверджені
позовні вимоги, зокрема, щодо
відсутності досягнення згоди між
сторонами з усіх істотних умов при
укладанні спірних договорів, щодо
підписання договорів, укладених у 2003
році, не уповноваженою на це особою, не
вказано, якими правовими нормами мають
бути врегульовані спірні
правовідносини.

Натомість, аналіз та надання правової
оцінки вказаним апелянтом обставинам
та доказам, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, в даному випадку, є
передчасним, оскільки неповним є склад
відповідачів у справі.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції, враховуючи відсутність
клопотання з боку позивача про
залучення третіх осіб до участі у
справі в якості співвідповідачів,
беручи до уваги приписи ст. 33 ЦПК
України, за якими така можливість не
передбачена з ініціативи суду, дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Натомість, позивач не позбавлений
звернутися до суду з вказаними
позовними вимогами до всіх осіб, які
були сторонами спірних договорів.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду
відповідає вимогам закону, порушень
процесуального законодавства при
розгляді справи та прийнятті рішення
не встановлено, підстав для скасування
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке об'єднання «Азот»
відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 26 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення, але
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: