Єдиний унікальний номер № 237/6167/13-ц
Провадження № 2/237/2550/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року
м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді: Клікунової А.С.,

при секретарі: Харьковій Л. М.,

розглянувши на попередньому судовому
засіданні в залі суду м. Мар'їнка
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору дійним, визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Мар'їнського районного суду Донецької
області з вказаною позовною заявою, в
якій просить визнати договір
купівлі-продажу частини будівлі
пологового відділення АДРЕСА_1,
укладений 25 травня 2011 року з ОСОБА_2 та
визнати за ним право власності на
вказане нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступним. 25 травня 2011 року сторони по
справі уклали договір купівлі-продажу,
за яким ОСОБА_1 придбав у власність
частину будівлі пологового відділення
АДРЕСА_1. З часу придбання частини
пологового відділення НОМЕР_1 ОСОБА_1
здійснює експлуатацію об'єкту
нерухомого майна. На теперішній час
ОСОБА_1 фактично володіючи спірною
будівлею акумуляторної позбавлений
можливості здійснити реєстрацію права
власності на нерухоме майно на своє
ім'я з причини ухилення ОСОБА_2 від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу від 25 травня 2011 року.
Вказані підстави зумовили ОСОБА_1
звернутись до суду за захистом своїх
майнових прав в порядку ст.ст. 16, 203, 220,
316, 328, 392, 655 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України,
надіслав на адресу суду письмове
клопотання про розгляд справи в його
відсутність, при чому позовні вимоги
підтримані, інших доказів на
обґрунтування заявлених вимог позивач
не надає, будь-яких клопотань та заяв не
заявляє.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала шляхом надіслання на адресу
суду відповідної заяви, з наявним
клопотанням розгляду справи в її
відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
належно з'ясувавши дійсні обставини
справи, права та обов'язки сторін,
оцінки їх доводів і наданих ними
доказів, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено
наступні факти та відповідні
правовідносини.

25 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу, за
яким позивач по даній справі придбав у
власність частину будівлі пологового
відділення АДРЕСА_1. Всі істотні умови
договору сторонами виконано. В
підтвердження укладання вказаної
угоди ОСОБА_2 надала розписку про
отримання обумовленої суми за
відчужуване майно. В супереч ст. 209 ЦК
України, вказаний договір не підлягав
оформленню в нотаріальному порядку за
браком матеріальних коштів, необхідних
для оплати послуг нотаріуса.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання договору
купівлі-продажу від 25 травня 2011 року,
укладеного з ОСОБА_2 дійсним, суд
виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони
домовилися щодо всіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

За договором купівлі-продажу від 25
травня 2011 року ОСОБА_1 придбав у
власність частину будівлі пологового
відділення АДРЕСА_1. Відчужуване майно
на момент укладання договору
купівлі-продажу від 25 травня 2011 року
належали ОСОБА_2 на підставі рішення
виконкому Олександрівської селищної
ради Мар'їнського району, право
власності юридично оформлено, що
підтверджено свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 8
грудня 2010 року.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. У судовому засіданні
встановлено, що сторонами 25 травня 2011
року досягнуто угоди про укладання
договору купівлі-продажу частини
будівлі пологового відділення АДРЕСА_1,
при цьому всі умов угоди ОСОБА_1
виконано. За фактом укладання договору
сторони взаємних претензій не мають,
розрахунки проведено в повному обсязі.
Разом з тим, відповідач від
нотаріального оформлення договору
ухиляється за посиланням на
відсутність в цьому зацікавленості.

Враховуючи наведене, суд приходить
висновку, що умови договору
купівлі-продажу від 25 травня 2011 року
відповідають вимогам ст.ст. 207, 655 ЦК
України, передбачених законом обмежень
для його укладення не встановлено,
вказана угода сторонами виконана
повністю, крім її нотаріального
оформлення, у зв'язку з чим вказаний
договір підлягає визнанню дійсним.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання права власності на
нежитлове приміщення суд виходить з
наступного.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не впливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
За дослідженням доказів по справі суд
прийшов до висновку, що ОСОБА_1 в силу
ст. 316 ЦК України має право на частину
будівлі пологового відділення АДРЕСА_1,
яке він здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна
особа, має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Захист цивільних
прав - це передбачені законом способи
охорони цивільних прав у разі їх
порушення чи реальної небезпеки такого
порушення. Позов про визнання права
власності - це позадоговірна вимога
власника майна про констатацію перед
третіми особами факту належності
позивачу права власності на спірне
майно. Такий позов може бути заявлено
титульним власником, права якого
оспарюються, заперечуються або не
визнаються іншими особами. Необхідною
умовою захисту права власності шляхом
його визнання слугує підтвердження
позивачем своїх прав на майно.
Зазначене підтверджується ст. 392 ЦК
України, та відповідає тому способу
захисту своїх прав та інтересів який
обрав ОСОБА_1

З урахуванням вказаного, суд приходить
до висновку, що визнання за позивачем
права власності на частину будівлі
пологового відділення АДРЕСА_1 не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст. 182 ЦК України,
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державні реєстрації.

На підставі ст.ст. 220, 319, 328, 375, 376, 392 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч. 2,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору дійним, визнання
права власності задовольнити повністю.

Визнати укладений 25 травня 2011 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу частини будівлі
пологового відділення АДРЕСА_1 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
будівлю пологового відділення
загальною площею 722,5 квадратних метри,
в тому числі основною площею 698,9
квадратних метри, яке складається з
родильного відділення "И1", навісу "Н1",
колодязя "к", забору № 1, забору № 2,
господарського приміщення "Б1", душу "Д1",
вбиральні "У1", розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 в ідеальній долі 53/100.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в судову палату по
цивільним справам Апеляційного суду
Донецької області через Мар'їнський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя (підпис)
А. С. Клікунова

Копія вірна:

Суддя
А. С. Клікунова

Секретар

Дата документу 18.12.2013

Рішення оскаржено не було та
набрало законної сили 31.12.2013 року.
Оригінал рішення зберігається в
цивільній справі за номером
провадження № 2/237/2550/13

Суддя Мар`їнского районного суду
А. С.Клікунова

Секретар