Справа № 369/5467/13-ц Головуючий у І
інстанції Нікушина В.В.Провадження №
22-ц/780/6782/13 Доповідач у 2
інстанції СухановаКатегорія 22
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Ігнатченко
Н.В.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
жовтня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, який обґрунтував тим, що
відповідно до укладеного договору №
К508ОК00000114 від 04.02.2008 року ОСОБА_1 04.02.2008
року отримала кредит у розмірі 450000,00
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 02.02.2018 року.

Згідно умов зазначеного договору
погашення заборгованості повинно
здійснюватися в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за Кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
Кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України,
за кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених зговором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Позивач зобов'язання за даним
договором виконав у повному обсязі, а
саме: надав відповідачу кредит у
розмірі, передбаченому умовами
кредитного договору.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
09 жовтня 2013 року позов Публічного
акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
задоволено частково.

В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 перед Публічно
акціонерним товариством Комерційний
банк «ПриватБанк»за кредитним
договором від 02 лютого 2008 року в
розмірі - 494898,00 доларів США, що у складає
3954235,02 грн., звернуто стягнення на
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки з укладанням від
свого імені договору купівлі - продажу
з іншою особою-покупцем, на підставі
договору іпотеки від 02 лютого 2008 року,
який містить застереження про
задоволення вимог іпотеко держателя.

Визначено початкову ціну
предмету іпотеки для його подальшої
реалізації в розмірі З 282 500 грн. ( три
мільйони двісті вісімдесят дві тисячі
п'ятсот гривень), узгодженою сторонами
в договорі іпотеки від 02 лютого 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічно акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в сумі 3670 грн. 40 коп., сплачений при
зверненні до суду.

В інший частині позову
відмовлено.

Не погодившись з висновками
наведеними в рішенні суду,
апелянт-позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду в частині задоволення
позову скасувати та ухвалити нове
рішення, яким надати позивачу
можливість отримувати технічну
документацію на зазначений будинок з
правом його технічного переобладнання
та перепланування.

Колегія суддів, вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріли справи та
доводи апеляційної скарги вважає, що
вона не обґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

У порушення зазначених норм
закону та умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, що призвело
до збитків позивача, які мають раз у
залученні позивачем вільних коштів до
страхового резерву, створеного в
забезпечення простроченої
заборгованості позичальника та нести
витрати по сплаті податків та інших
обов'язкових платежів з цих коштів.

У зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором Відповідач станом на 17.01.2013
року має заборгованість - 494898,00 доларів
США, що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 17.01.2013
року складає 3954235,02 грн., і складається з
наступного:

352700,08 доларів США - заборгованість за
кредитом; 107655,02 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 4381,73 доларів
США- заборгованість по комісії за
користування кредитом: 65640,80 доларів
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Договору:

250.00 грн., що за курсом 7,99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 2013 року складає -
31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина). 23565,08 доларів США - штраф
(процентна складова).

Відповідно до частини другої
статті 1054 та частини другої статті 1050
Цивільного Кодексу України наслідками
порушення Боржником зобов'язання щез:
повернення чергової частини суми
кредиту є право Заявника достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК
України позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 04.02.2008
року уклали договір іпотеки
№ К503ОК00000114. Згідно з договором
іпотеки Відповідач надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: будинок
загальною площею 376.00, житловою площею
149,20 кв.м, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Майно належить Відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 3282500 грн. 00 коп. (три мільйони
двісті вісімдесят дві тисячі п'ятсот
гривень 00 коп,).

У відповідності до ст. 6 Закону
України „Про іпотеку", іпотека за цим
договором поширюється на земельну
ділянку, на якій розташований Предмет
іпотеки і яка належить Іпотекодавцю на
праві власності на підставі документу
зазначеного у договорі іпотеки.

Земельна ділянка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рішенні
суду зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ст. 38
цього Закону, яка передбачає право
Іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Названі та інші повноваження надані
іпотекодержателю іпотекодавцем на
здійснення дій з продажу предмету
іпотеки від імені інотекодавця
будь-якій особі-покупцеві у разі
порушення основного зобов'язання
містяться у договорі іпотеки,
укладеному між відповідачем та
позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем не є вичерпним.

Договором іпотеки, укладеним
між відповідачем та позивачем,
передбачене право іпотекодавця на
реєстрацію у предметі іпотеки інших
осіб лише при умові отримання від
іпотекодержателя письмової згоди на
такі дії. Враховуючи той факт, що
іпотекодержатель не надавав своєї
згоди на відповідну реєстрацію осіб за
адресою предмету іпотеки, позивач
вважає, що реєстрація осіб у предметі
іпотеки є порушенням умов
цивільно-правового Договору та статті
629 ЦК України і зняття таких осіб з
реєстраційного обліку є захистом прав
іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд за заявою
іпотекодержателя вправі винести
рішення про виселення мешканців, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення, а також згідно
з ч, 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК
України - звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Відповідач
підлягає виселенню з житла, яке є
предметом іпотеки розташованого за
адресою: АДРЕСА_1

Крім того, відповідно до ст. 6
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства реєструють своє місце
проживання. В статті 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
встановлено, що реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесенням цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу. Таким чином,
реєстрація фіксує офіційне місце
проживання особи. За цією адресою особа
має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги і
таке інше. Наявність осіб,
зареєстрованих по квартирі, на яку
звертається, негативно відобразиться
на її ціні, а також буде перешкоджати
реалізації цього предмета іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

В зв'язку із подачею позову про
звернення стягнення на заставлене
майно, а саме житловий будинок,
загальною площею 376.00 кв.м.. житловою
площею 149.20 кв.м, розташованого за
адресою:АДРЕСА_1 та виселення громадян
з даного будинку, та у зв'язку з тим, що
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не є власником
заставленого майна, на підставі
наведеного та керуючись ст. .37 ЦПК
України у випадках, коли щодо отримання
доказів у сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, є складнощі, суд
за їх клопотанням зобов'язаний
витребувати такі докази.

Вимоги ст.ст. 35, 40 Закону України
«Про іпотеку» щодо повідомлення
боржника іпотекодавця, якщо він є
відмінним від боржника) про порушення
основного зобов'язання а/або
іпотечного договору та про вимогу
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення
позивачем виконані в повному обсязі.
Відповідні повідомлення та докази, що
підтверджують їх направлення подані
разом з даним позовом у якості
відповідних додатків.

Письмову вимогу було направлено
позивачем на єдину відому адресу
реєстрації відповідача, а саме:
АДРЕСА_2.

Отримання Позивачем іншої
інформації стосовно місця
реєстрації відповідача ускладнюється
тим, що відповідно до ст. 6 Закону
України «Про свободу пересування та

вільний вибір місця проживання в
Україні» надання відомостей про місце
проживання особи і її персональні дані
здійснюється виключно у випадках,
передбачених законами України, за
згодою самої особи, також відповідно до
п. 2 ст. 11 Закону України «Про
інформацію» і допускаються збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації особу без її
згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження, а
також п. 2 ст. 21 - конфіденційною є
інформація про фізичну особу, а також
інформація, доступ до якої обмежено
фізичною або юридичною особою,
крім суб'єктів владних повноважень.

Конфіденційна інформація може
поширюватися за бажанням (згодою)
відповідної особи у значеному нею
порядку відповідно до передбачених нею
умов, а також в інших випадках, значених
законом.

Враховуючи викладене, позивач
просив в рахунок погашення
заборгованості за договором №
К508ОК00000114 від 04.02.2008 року, в розмірі
494898.00 доларів США, що за курсом 7.99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 17.01.2013 року
складає 3 954 235,02 грн. звернути стягнення
на будинок загальною площею 376.00 кв.м.,
житловою площею 149,20 кв.м. та земельну
ділянку, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки. Виселити
Відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку (предмет іпотеки),
розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зі
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного будинку.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між сторонами 04.02.2008
року був укладений кредитний договору
№ К508ОК00000114 згідно якого ОСОБА_1 04.02.2008
року отримала кредит у розмірі 450000,00
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 02.02.2018 року., що
підтверджується копією договору.

04.02.2008 року між сторонами був
укладений для забезпечення кредитного
договору Договір іпотеки, згідно якого
відповідач передав позивачу в іпотеку
будинок загальною площею 376,00 кв.м.,
житловою площею 149,20 кв.м., якаі
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

02.12. 2012 року позивач направив
відповідачу претензію щодо виконання
останнім взятих на себе зобов'язань, що
підтверджується копією листа.

Між сторонами виникли спірні
цивільні правовідносини щодо
виконання кредитного договору.

Визначивши спірні
правовідносини суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Позивач, виконавши умови
договору, надав відповідачу кредит, в
розмірі передбаченому кредитним
договором, тим самим позивач виконав
взяті на себе зобов'язання, відповідач
же отримавши кошти, в порушення умов
договору, укладеного з позивачем, його
виконувала не належним чином, що є
порушенням статті 526 ЦК України, згідно
якої встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Позивач повідомляв відповідача
про порушення умов договору кредиту, в
зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язання останнім , але відповідач
дані вимоги позивача проігнорував, в
зв'язку з чим позивач змушений був
звернутись до суду відповідно до
іпотечного договору, Закону України
«Про іпотеку», ст.ст.589, 590 ЦК України,
оскільки у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки може бути здійснено на
підставі рішення суду.

Як вбачається із матеріалів
цивільної справи даний кредитний
договір позичальником, своєчасно не
виконується, а тому і виникла
заборгованість за кредитним договором
в сумі -494898.00 доларів США, що за курсом
7,99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 17.01.2013 року
складає 3954235,02 грн., яка складається з
наступного: 352700,08 доларів США -
заборгованість за кредитом; 107655.02
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
4381,73 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом: 6564,80
доларів США- пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також штрафи відповідно до п. 5.3
договору: 250,00 грн., що за курсом 7,99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 17.01.2013 року
складає - 31,29 доларів США - штраф
(фіксована частина), 23565,08 доларів США-
штраф (процентна складова).

Згідно ст.ст.525,526,530,629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.35 Закону України
«Про іпотеку»у разі порушення
основного зобов'язання
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику письмову
вимогу про усунення порушення та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
Цієї вимоги, якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Статтею 3 Закону України «Про
іпотеку»передбачено, що у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені ним вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами.

Відповідно до ст.ЗЗ Закону
України «Про іпотеку», ст.ст.589,590 ЦК
України у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки,
звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду.

Судом встановлено, що
відповідачка порушила виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором, що
підтверджується розрахунком позивача.

Як вбачається з ч. 1 ст.591 ЦК
України та ст.39 ЗУ «Про іпотеку»
задоволення вимог кредитора за рахунок
майна, що є предметом іпотеки, в
судовому порядку може здійснюватися
виключно шляхом реалізації предмета
іпотеки через продаж з публічних
торгів або із застосуванням процедури
продажу, встановленої ст.38 Закону
України «Про іпотеку».

Відповідно до договору іпотеки
укладеного між сторонами встановлено,
що останні визначили вартість предмету
іпотеки в сумі 3 282 500 грн.( три мільйони
двісті вісімдесят дві тисячі п'ятсот
гривень). В судовому засіданні
представник позивача будь-яких інших
доказів щодо зміни вартості іпотечного
майна не надав, клопотання про
призначення експертизи щодо
визначення реальної (ринкової)
вартості даного майна на час розгляду
справи також не заявив, а тому суд,
керуючись ст. 11 ЦПК України,
розглядаючи справу в межах заявлених
вимог і на підставі доказів по справі,
вважає за необхідне визначити
початкову ціну предмету іпотеки для
його подальшої реалізації в розмірі
сумі 3 282 500 грн.( три мільйони двісті
вісімдесят дві тисячі п'ятсот гривень),
узгодженою сторонами в договорі
іпотеки від 04 лютого 2008 року,

Суд першої
інстанції,задовольняючи вищезазначені
вимоги позивача визнав за необхідне
відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача відносно земельної ділянки,
так як вона не являється предметом
іпотеки.

Намагаючись спростувати
висновки суду, апелянт наполягає на
тому, що в рішенні суду повинно бути
зазначено, що позивач має право
отримання витягу з реєстру прав
власності та наданні інших повноважень
необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Натомість, колегія суддів, не
вважає підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги, так як вона
суперечить вимогам чинного
законодавства.

Так, судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено в частині
надання позивачу права отримання
витягу з реєстру прав власності та
наданні інших повноважень необхідних
для продажу предмету іпотеки, оскільки
такі вимоги суперечать положенням
статей 38,39 Закону України «Про
іпотеку», оскільки право на укладання
від свого імені договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем, на підставі договору
іпотеки, який містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя не
передбачає надання таких прав, і не
потребує отримання для цього
будь-якого окремого уповноваження
іпотекодавця.

Не підлягають також
задоволенню позовні вимоги в частині
виселення осіб які проживають в
предметі іпотеки, так як згідно ст.40
Закону України «Про іпотеку», після
прийняття рішення про
звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий
будинок чи житлове приміщення всі
мешканці обов'язан на письмову вимогу
іпотеко держателя власника
добровільно звільнити житловий
будинок приміщення протягом одного
місяця з дня отримання якщо мешканці
не звільняють житловий будинок
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення
суду, а тому вимоги щодо виселення осіб
є передчасними.

Доказів або обставин, які б
могли призвести до скасування рішення
суду, колегія суддів не встановила.

Рішення суду обґрунтоване та
ухвалене у відповідності з вимогами
чинного законодавства

Апеляційна скарга не
доведена та не обгрунтована та
задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
09 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді