Єдиний унікальний номер 341/390/13-ц
Номер провадження 2/341/324/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року
м. Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого cудді
-Мельника І.І.

секретар'я
-Матейко О.С.

представника позивача
-ОСОБА_2

представника відповідача
-ОСОБА_3

представника третьої особи
-Ковальчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Галичі справу
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
третя особа: служба у справах дітей
Галицької райдержадміністрації про
виселення із квартири, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 пред'явила позов до ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 і просить визнати проживання їх
у квартирі по АДРЕСА_1 незаконним та
виселити разом з їхнім неповнолітнім
сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з даної
квартири. Судові витрати покласти на
відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5
позов підтримала і суду пояснила, що
вона зареєстрована і постійно
проживала в квартирі АДРЕСА_1. Квартира
однокімнатна, житловою площею 21.3 кв. м,
неприватизована. Вказана квартира в
грудні 1975 року була виділена батькові
за місцем його роботи на Бурштинський
ТЕС на сім'ю з трьох чоловік.

В 1996 році вона одружилася з ОСОБА_9,
який згодом був зареєстрований і став
проживати в спірній квартирі, яку для
них залишили її батьки.

Сімейне життя з ОСОБА_9 не склалося і
шлюб їхній було розірвано. В 2008 році її
було засуджено до позбавлення волі,
через що вона деякий час була відсутня
по місцю проживання. Після звільнення з
місць позбавлення волі, вона
повернулася в м. Бурштин. Однак,
потрапити у свою квартиру не змогла,
так як замки в дверях були поміняно і,
як вона встановила пізніше, бувший
чоловік теж відбуває покарання в
місцях позбавлення волі, а в квартиру,
ніби-то за його згодою, поселилася
молода сім'я з дитиною. На її (позивачки)
вимоги звільнити квартиру добровільно,
відповідачі відмовляються і в квартиру
її не допускають, а її звернення до
комунального підприємства "Житловик"
та Бурштинської міської ради із
заявами про захист її житлових прав
позитивних наслідків не дали.

Вважає, що квартиру відповідачі
зайняли самовільно і просить позов
задовольнити повністю та виселити їх
разом з неповнолітнім сином із спірної
квартири без надання іншого житлового
приміщення.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
судовому засіданні позову не визнали.
Їх представник подав письмове
заперечення із змісту якого
вбачається, що в спірну квартиру вони
поселилися з дозволу їхнього родича -
ОСОБА_9, який після розлучення з
дружиною проживав в даній квартирі
один. В цій квартирі вони проживають
вже більше двох років. За цей період
часу вони зробили в квартирі ремонти за
власні кошти, сплатили борги за
комунальні послуги в розмірі 3915 грн. за
рішенням суду. Пізніше було подано
заяву до виконавчого комітету
Бурштинської міської ради про
оформлення приватизації квартири на
ОСОБА_9 Спірна квартира в даний час є
місцем їх постійного проживання,
самовільно вони не вселялись, а
отримали на це дозвіл, через що
виселення їхньої сім'ї із займаного
приміщення порушить їх конституційне
право на житло. В позові просили
відмовити.

Представник служби у справах дітей
суду пояснила, що відповідач ОСОБА_6
звернулась у Галицьку районну державну
адміністрацію про надання комісією
рішення про можливість та доцільність
виселення з квартири малолітнього
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до
даного рішення комісія з питань
захисту прав дитини, розглянувши
матеріали даної справи вважає за
можливе виселення сім"ї ОСОБА_6 з їх
малолітнім сином з квартири, що
знаходиться по АДРЕСА_1, та зміну місця
проживання малолітнього ОСОБА_10 за
умови забезпечення права малолітнього
на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не зашкодять фізичному та
розумовому розвитку дитини.

Заслухавши доводи позивача ОСОБА_5,
її представника, заперечення
відповідачів та їх представника,
представника третьої особи, а також
перевіривши матеріали справи суд
вважає, що позовна заява обгрунтована і
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_5 зареєстрована і постійно
проживала в АДРЕСА_1

З копії ордера на житлове
приміщення серії ОК за № 01016, виданого 15
грудня 1975 року виконкомом Бурштинської
селищної ради на ім'я ОСОБА_11 (а.с. 19)
вбачається, що ОСОБА_11 на сім'ю з трьох
чоловік було виділено однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 21.3
кв. м. В ордері значаться:
квартиронаймач - ОСОБА_11 (батько
позивача), ОСОБА_13 - дружина останнього
та ОСОБА_14 - їхня дочка. Квартира до
цього часу неприватизована.

В 1996 році позивач одружилася з
ОСОБА_9, який згодом був зареєстрований
і став проживати в спірній квартирі,
яку для новоствореної сім'ї залишили
батьки позивача.

Сімейне життя позивача з ОСОБА_9 не
склалося і шлюб їхній було розірвано.

В 2008 році позивач ОСОБА_5 була
засуджена до позбавлення волі, через що
деякий час була відсутня по місцю
проживання. Після звільнення з місць
позбавлення волі, вона повернулася в м.
Бурштин. Однак, потрапити у свою
квартиру не змогла, так як замки в
дверях були поміняно. В даний час
бувший чоловік, ОСОБА_9 теж відбуває
покарання в місцях позбавлення волі.

З акту комісії Бурштинського
комунального підприємства «Житловик»
від 25.01.2013 року (а.с. 10) вбачається, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5
та ОСОБА_9 Під час перевірки двері
квартири членам комісії не відчинили,
зі слів сусідів в квартирі проживає
сім'я з трьох чоловік - двоє дорослих та
малолітня дитина.

Як пояснила в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_6, в спірну квартиру
вона з сім'єю вселилися з дозволу
їхнього родича - ОСОБА_9, який після
розлучення з дружиною проживав в даній
квартирі один. В цій квартирі вони
проживають вже більше двох років, за
цей період часу зробили в квартирі
ремонти за власні кошти, сплатили
борги за комунальні послуги.

З довідки за № 268 від 24 січня 2013
року вбачається, що відповідач, ОСОБА_6
зареєстрована по АДРЕСА_2

Відповідно до ст. 65 Житлового кодексу
України наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб. В даному
випадку, згоди на вселення в спірну
квартиру відповідачів ОСОБА_5 не
давала. На квартирному обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов сім'я ОСОБА_6 не
перебуває.

Позивач ОСОБА_5 права на
користування житлом та проживання в
спірній квартирі не втратила.

Відповідно до ст. 116 Житлового
кодексу України, осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяються
без надання іншого жилого приміщення.
Виселення згідно ст. 109 Житлового
кодексу України проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Із змісту рішення комісії з питань
захисту прав дитини Галицької
райдержадміністрації від 11.12.2013 року
вбачається, що комісія вважає за
можливе виселення сім"ї ОСОБА_6 з їх
малолітнім сином з квартири, що
знаходиться по вул. В. Стуса,11/4 та зміну
місця проживання малолітнього ОСОБА_10
за умови забезпечення права
малолітнього на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не зашкодять фізичному та
розумовому розвитку дитини.

За наведених вище обставин і
доказів суд приходить до висновку, що
позов обгрунтований і підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 116 Житлового кодексу
України, керуючись ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з їх
неповнолітнім сином-ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення через Галицький районний
суд.

Суддя:І. І. Мельник