Справа № 199/8734/13-ц
УХВАЛА

11 вересня 2013 року м. Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 Ельїча до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради, комунального житлово-експлуатаційного підприємства №19 Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними дій щодо невиконання рішень суду, визнання майнової та субсидіарної відповідальності за невиконання рішень суду, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, зобовязання передати у власність іншу квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради, комунального житлово-експлуатаційного підприємства №19 Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними дій щодо невиконання рішень суду, визнання майнової та субсидіарної відповідальності за невиконання рішень суду, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, зобовязання передати у власність іншу квартиру, в якому позивач просить: 1) визнати, що невиконання рішень Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2004 року по справі №2-783/04, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2006 року по справі №1925, від 17 вересня 2008 року по справі №6-1/09, є порушенням норм законодавства та прав позивача, допущених внаслідок: незаконних дій Дніпропетровської міської ради, її посадових або службових осіб та її виконавчих органів із розпорядження майном, зокрема: безпідставною здачею майна, яке перебуває в господарчому віданні боржника КЖЕП «Лівобережжя» в оренду за безцінь та поза конкурсом; бездіяльності міськради у виконанні законного обовязку з надання субсидії КЖЕП «Лівобережжя» при встановленні фіксованих цін оренди його майна, у питаннях утримання комунального майна; бездіяльності виконавчих органів міськради в контролі за технічним станом комунального майна, за виконанням рішень міськради щодо передачі зовнішніх інженерних мереж спеціалізованим підприємствам; 2) визнати майнову та субсидіарну відповідальність Дніпропетровської міської ради за невиконання вказаних вище судових рішень; 3) покласти солідарну відповідальність з невиконання зазначених судових рішень на відповідачів; 4) стягнути солідарно з відповідачів заподіяну позивачу шкоду: упущену вигоду, яка складає 143874,00 грн., моральну шкоду в сумі 335706,00 грн.; 5) зобовязати відповідачів передати позивачу у власність іншу квартиру не гіршу за його, яка була до пошкодження.

Ухвалою від 12 серпня 2012 року, зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, оскільки позивачем не додано копій позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, не вказана ціна позову щодо вимог майнового характеру.

В порушення ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати та за подання заяви немайнового характеру 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, враховуючи також, що за ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем у позовній заяві ставиться питання щодо стягнення матеріальної шкоди, а саме упущеної вигоди в розмірі 143 874 грн. Крім того, позивач заявляє позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 335 706 грн., які належать до заяв майнового характеру і відтак оплачуються судовим збором відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно зазначити ціну позову щодо майнових вимог та сплатити судовий збір виходячи з вимог п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» , а також сплатити судовий збір в розмірі 114,70 грн. за вимоги немайнового характеру.

Посилання позивача на п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судових витрат, до уваги прийняти не можна, оскільки позивач за даним позовом, зважаючи на предмет та підстави вимог, не є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак, від оплати судового збору не звільнений.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає, що у позивача було достатньо часу усунути зазначені недоліки, а також, що цей строк минув, в звязку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 Ельїча до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради, комунального житлово-експлуатаційного підприємства №19 Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними дій щодо невиконання рішень суду, визнання майнової та субсидіарної відповідальності за невиконання рішень суду, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, зобовязання передати у власність іншу квартиру - вважати не поданою та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Б.Подорець