Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Справа №607/21398/13-ц
Тернопільський міськрайонний суду
Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання, укладеного між ними 05 червня
2007 року. В обґрунтування вказаних вимог
зазначає, що відповідач не виконує умов
вказаного правочину в частині надання
їй грошових коштів на утримання,
ставиться до неї зневажливо, не
переймається її проблемами та
клопотами.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала з мотивів, викладених у
позовній заяві та просила їх
задовольнити.

Відповідач у судове засідання позовні
вимоги визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
оцінивши зібрані по справі докази,
приходить до висновку, що у позов слід
задовольнити з огляду на таке.

05 червня 2007 року між сторонами було
укладено договір довічного утримання
(догляду), посвідчений державним
нотаріусом першої Тернопільської
державної нотаріальної контори та
зареєстрований в реєстрі під № 1365,
згідно з умовами якого позивач передає
у власність відповідачу належну їй на
праві особистої приватної власності
квартиру АДРЕСА_1 а останній
зобов'язується довічно повністю
утримувати ОСОБА_1, забезпечувати її
харчування, одягом, доглядом,
необхідною допомогою. Вартість
матеріального забезпечення
(харчування, одяг, необхідна допомога)
встановлена сторонами в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати
щомісячно.

Позивач повністю себе забезпечує, а
відповідач порушує вимоги п. 3
вказаного договору, не надає позивачу
жодної грошової допомоги, не
забезпечує її одягом та необхідним
харчуванням, не надає допомоги щодо
медичного забезпечення. Окрім цього
між сторонами склались недружелюбні
стосунки. Дані обставини, визнані у
судовому засіданні сторонами і
доказуванню не підлягають, в силу ч. 1
ст. 61 ЦПК України.

Договір довічного утримання (догляду)
може бути розірваний за рішенням суду
на вимогу відчужувача, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини. (п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України)

Отож у даному випадку має місце
порушення прав позивача з вини
відповідача, котрі підлягають захисту,
шляхом розірвання зазначеного вище
договору довічного утримання.

Також, в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідача в користь держави слід
стягнути 229,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 210, 213, 215 ЦПК
України, ст. ст. 1, 3, 15, 16, 755 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Договір довічного утримання (догляду),
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05 червня
2007 року, посвідчений державним
нотаріусом першої Тернопільської
державної нотаріальної контори та
зареєстрований в реєстрі під № 1365 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. і 40 коп.
судового збору.

На винесене рішення може бути подана
апеляційна скарга до Тернопільського
апеляційного суду через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько