Справа № 199/7497/13-ц
(2/199/2794/13)
02 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.,
при секретарі Голубніченко О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, -
У липні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 15 травня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 позивачу належить 41/100 частин домоволодіння № 6 по вулиці Новосамарська в місті Дніпропетровську.
Разом з ним в спірному домоволодінні залишився зареєстрований його рідний брат ОСОБА_2, який в домоволодінні не проживає, не користуються ним, не несе витрат на його утримання. Тому позивач звернувся до суду і просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення домоволодінням № 6 по вулиці Новосамарська в місті Дніпропетровську, знявши його з реєстраційного обліку.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволені позову наполягав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.
Третя особа Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області до суду свого представника не направили, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили.
Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 15 травня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 позивачу належить 41/100 частин домоволодіння № 6 по вулиці Новосамарська в місті Дніпропетровську.
ОСОБА_2 залишається зареєстрованим в домоволодіння № 6 по вулиці Новосамарська в місті Дніпропетровську, однак тривалий час не мешкає в ньому без поважних причин, особистих речей в ньому не має, оплату комунальних послуг не здійснює, що підтверджується наданим актом від 05 липня 2013 року та показами допитаних в судовому засіданні свідків.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні власністю обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 втратив право користування спірним житлом.
Щодо позовних вимог про зобовязання Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації, суд зазначає наступне.
Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області є у справі третьою особою. Такий процесуальний статус виключає можливість покладення на нього рішенням суду будь-яких обовязків, а тому позовні вимоги в цій частині задоволення не підлягають.
Також не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині виселення відповідача з житлового будинку, оскільки судом достеменно встановлено, що останній в будинку не проживає, речі його відсутні.
З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 114,70 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 169, 214, 215, 218, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю, а саме квартирою №1 по вулиці Новосамарська, 6 в місті Дніпропетровську.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №1 по вулиці Новосамарська, 6 в місті Дніпропетровську, що є підставою зняття з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_1.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.
В іншій частині позову відмовити.
З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 04 грудня 2013 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець