У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2013 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.0.,

суддів- Дроботі В.В., ОСОБА_1,,

при секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача- Демида А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 червня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 27.05.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір №DNH4KP98900539 на суму 2988,69 грн., зі сплатою за користування кредитом 25,08% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 27.05.2008 року. Однак, взяті на себе зобовязання ОСОБА_3 перед Банком належним чином не виконувала і станом на 25.01.2013 року її заборгованість склала 39 573,92 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.06.2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 23 191,67 грн., яка складається з заборгованості за кредитом-2988,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом-12 945,11 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором-4897,2 грн.,

штраф (фіксована частина)-500 грн., штраф (процентна складова)-1860,66 грн., а також вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що при розгляді справи у суді першої інстанції її представником заявлялося клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки 28.05.2008 року в неї виник обовязок сплатити заборгованість і вважає, що саме з цього часу почався перебіг строків позовної давності, а відтак такі спливли 28.05.2011 року в частині стягнення основного боргу та 28.05.2009 року-в частині зобовязань щодо виплати відсотків та неустойки.

У судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила щодо задоволення вимог ОСОБА_3, зазначила, що апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки при укладенні кредитного договору сторони погодили між собою строк позовної давності, встановивши його терміном у 5 (п»ять) років. З цих підстав просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги та заперечення на неї, вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Матеріалами справи стверджено, що 27.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №DNH4KP98900539,який складається із підписаної заяви разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розсточка») (Стандарт), складає між ним і Банком Договір, відповідно до якого Банк надав відповідачці грошові кошти у сумі 2988,70 грн. на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 27.05.2008 року для купівлі мобільного телефону (а.с.6.,7).

Підписуючи вказаний кредитний договір ОСОБА_3 виразила свою згоду, що заява разом запропонованими ПриватБанком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між відповідачкою та банком кредитно-заставний договір (а.с. 6-7, 8-15).

Встановлено, що взяті на себе зобовязання ОСОБА_3 належним чином не виконувала, не погашала тіло кредиту та відсотки за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості перед Банком, яка станом на 25.01.2013 року склала 39573,92 грн., з яких:

2988,70 грн.-заборгованість за кредитом;

12945,11 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом;

21279,45 грн.-пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг;

500,00 грн.-штраф (фіксована частина);

1860,66 грн.-штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №DNH4KP98900539 (а.с.4-5).

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Пунктом 5.3 цих Умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд констатував той факт, що розмір пені, який становить 21 279,45 грн., значно перевищує суму отриманого кредиту, яка становить 2988,70 грн., що свідчить про явну не співмірність даних суму, і, виходячи зі змісту ч.3 ст.551 ЦК України, вірно зменшив розмір пені до 4897,2 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно спливу строку позовної давності, оскільки відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, встановлено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором встановлюється сторонами тривалістю 5 (п»ять) років (а.с.14).

Таким чином, на день звернення позивача до суду з позовом, перебіг строків позовної давності не почався, оскільки кінцевим терміном повернення кредиту є дата 27.05.2008 року, строк позовної давності 5 років, тобто днем спливу такого є дата 27.05.2013 року.

Інших умов надання споживчого кредиту відповідачка суду не надала.

Згідно вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :