Справа №
Провадження № 2/163/427/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі - Федчишин Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідачки ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Позовні вимоги
мотивував тим, що перебуває у шлюбі з
відповідачкою з 14 лютого 1998 року. Шлюб
зареєстрований виконавчим комітетом
Згоранської сільської ради
Любомльського району Волинської
області, актовий запис №4. Від шлюбу
сторони мають двоє дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що відповідачка
не піклується про створення нормальних
сімейних стосунків та взаємовідносини
один до одного. Причиною розлучення є
те, що сторони мають різні погляди на
сімейне життя і ведення спільного
господарства, за час спільного
подружнього життя взаємопорозуміння
між ними не досягнуто, їх характери є
несумісними. Вважає, що шлюбні
відносини з відповідачкою фактично
припинились, подальше спільне життя і
збереження шлюбу суперечитиме його
інтересам, що унеможливлює примирення.
З викладених підстав просив шлюб,
укладений з відповідачкою, розірвати.

В судове засідання сторони не
з'явились, однак в канцелярію суду
подали заяви про розгляд справи за їх
відсутності. При цьому у своїх заявах
позивач та відповідач просили шлюб
розірвати.

За викладених обставин розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, що позов підставний і підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб, виданого
повторно 05 грудня 2013 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Любомльського районного управління
юстиції Волинської області,
вбачається, що сторони уклали шлюб 14
лютого 1998 року, який зареєстрований
виконавчим комітетом Згоранської
сільської ради Любомльського району
Волинської області, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 4 (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають двоє
неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями
свідоцтв про народження серії НОМЕР_1
та серії НОМЕР_2, виданими повторно
05.12.2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Любомльського
районного управління юстиції
Волинської області (а.с. 5-6).

Частиною 1 статті 110 СК України
передбачено, що позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 СК
України, дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватися про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України,
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження, в тому
числі примушування до статевого
зв'язку за допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом.

З огляду на викладені правові норми,
обставини по справі та позицію
позивача щодо неможливості збереження
сімейних стосунків, суд вважає, що
збереження сім'ї в даному випадку буде
нічим іншим, як примушуванням сторін до
збереження шлюбних відносин.

Таким чином суд повно, всесторонньо та
об'єктивно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, прийшов до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам позивача, а тому шлюб слід
розірвати.

Згідно із ст.88 ЦПК України судові
витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88,174, 209, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.
24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженцем смт. Головне Любомльського
району Волинської області, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою с. Озютичі
Локачинського району Волинської
області, зареєстрований 14 лютого 1998
року виконавчим комітетом Згоранської
сільської ради Любомльського району
Волинської області, актовий запис № 4 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які беруть участь у справі, але не були
присутні при її оголошенні - протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук