Справа № 265/8251/13-ц
Провадження № 2/265/3039/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2013 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права
власності, виключення з державного
реєстру реєстрації права на нерухоме
майно та визнання права власності на
квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про припинення права
власності, виключення відомостей з
державного реєстру реєстрації права на
нерухоме майно та визнання права
власності на квартиру, посилаючись на
те, що 03 квітня 1998 року між ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з одного боку і ОСОБА_1 з
іншого боку укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського місцевого
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстровано в реєстрі за № 772. 14
квітня 1998 року вказаний договір
купівлі-продажу зареєстровано у БТІ м.
Маріуполя за № 38681.

17.12.2012 року Жовтневим районним судом
м.Маріуполя винесено рішення про
стягнення суми боргу в розмірі 120 000 грн.
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, рішення
суду набрало законної сили 28.12.2012 року
і в цей же день ОСОБА_2 отримала
виконавчий лист №20519/4960/12.

29 грудня 2012 Орджонікідзевським ВДВС
Маріупольського МУЮ Донецької області
відкрито виконавче провадження. В ході
проведення виконавчих дій ВДВС
направив на адресу Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області мирову угоду,
укладену 15 січня 2013 року між ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 для вирішення питання про її
затвердження, за умовами даної мирової
угоди ОСОБА_1 відмовляється на користь
ОСОБА_2 від належної їй на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі -продажу квартири
АДРЕСА_1 і визнає право власності на
вказану квартиру за ОСОБА_2. А ОСОБА_2
в свою чергу виплачує ОСОБА_1 грошову
компенсацію в розмірі 40 000 грн. за
передане їй у власність нерухоме майно.

ОСОБА_2 визнає виконаними зобов'язання
в повному розмірі перед
ОСОБА_1 згідно з рішенням Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 17.12.2012
року. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підтвердили, що
дана мирова угода складена
добровільно, без впливу третіх осіб на
волевиявлення сторін, третіх сил або
важких обставин.

За наслідками розгляду даної мирової
угоди 06 лютого 2013 року Жовтневим
районним судом м.Маріуполя Донецької
області затверджено надану суду
мирову угоду, укладену між позивачкою
і відповідачкою.

18 лютого 2013 року після набрання
законної сили ухвалою Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 06.02.2013
року, відповідачка ОСОБА_2
зареєструвала в реєстраційній службі
Маріупольського міського управління
юстиції право власності на квартиру
АДРЕСА_1.

03.04.2013 року органом опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації м.Маріуполя на
вищевказану ухвалу Жовтневого
районного суду
м.Маріуполя від 06.02.2013 року була подана
апеляційна скарга про скасування
мирової угоди, за наслідками якої 05
червня 2013 року апеляційним судом
Донецької обасті винесено ухвалу про
її задоволення та скасування ухвали
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 06.02.2013 року з направленням
матеріалів справи на новий судовий
розгляд.

26.06.2013 року Жовтневим районним судом
м.Маріуполя за заявою
Орджонікідзевського ВДВС винесено
ухвалу, якою направлено матеріали
справи, зокрема і мирову угоду для її
затвердження за місцем виконання
рішення суду до Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя.

Ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 03.09.2013
року у задоволенні заяви ВДВС про
затвердження мирової угоди відмовлено,
дана ухвала набрала законної сили 14
вересня 2013 року.

На даний час у зв'язку з тим, що мирова
угода визнана незаконною і скасована,
просить суд припинити право
власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1,
виключити з Державного реєстру
реєстрації право на нерухоме майно
реєстрацію права власності вказаної
квартири за ОСОБА_2 та визнати за нею
право власності на вищевказану
квартиру.

Позивачка ОСОБА_1 на розгляд справи не
з»явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена в установленому
законом порядку.

Представник позивачки, ОСОБА_7
підтримала позовні вимоги позивачки,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнала повністю і не
заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу
від 03 квітня 1998 року, укладеного між
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з одного боку і
ОСОБА_1 з іншого боку, остання
придбала у власність квартиру
АДРЕСА_1.

На підставі рішення від 17.12.2012 року
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто
борг в розмірі 120 000 грн., вказане
рішення суду набрало законної сили
28.12.2012 року.

29 грудня 2012 Орджонікідзевським ВДВС
Маріупольського МУЮ Донецької області
відкрито виконавче провадження по
виконанню вказаного рішення суду.

В ході проведення виконавчих дій ВДВС
на адресу Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області
направлено мирову угоду, укладену 15
січня 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 для
вирішення питання про її затвердження.

За наслідками розгляду даної мирової
угоди 06 лютого 2013 року Жовтневим
районним судом м.Маріуполя Донецької
області затверджено надану суду
мирову угоду, укладену між позивачкою і
відповідачкою.

18 лютого 2013 року відповідачка ОСОБА_2
на підставі затвердженої судом
мирової угоди зареєструвала в
реєстраційній службі Маріупольського
міського управління юстиції право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

05 червня 2013 року апеляційним судом
Донецької обасті скасовано ухвалу
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 06.02.2013 року про затвердження
мирової угоди між сторонами з
направленням матеріалів справи на
новий судовий розгляд.

Ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 03.09.2013
року у задоволенні заяви ВДВС про
затвердження мирової угоди між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відмовлено, дана
ухвала набрала законної сили 14
вересня 2013 року.

Підстави припинення права власності
особи на майно визначені ст.346 ЦК
України. До них, зокрема відносяться:1)
відчуження власником свого майна; 2)
відмови власника від права власності; 3)
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі; 4) знищення майна; 5) викупу
пам'яток культурної спадщини;
6) примусового відчуження земельних
ділянок приватної власності, інших
об'єктів нерухомого майна, що на них
розміщені, з мотивів суспільної
необхідності відповідно до закону; 8)
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника; 9) реквізиції;
10) конфіскації; 11) припинення
юридичної особи чи смерті власника.

Право власності може бути припинене
в інших випадках, встановлених законом.

Суд вважає, що у зв»язку із скасуванням
мирової угоди, на підставі якої
відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала
своє право власності на квартиру
АДРЕСА_1 та з відмовою судом у
затвердженні мирової угоди, у
відповідачки ОСОБА_2 відпала правова
підстава набуття права власності на
квартиру.

Тому правових підстав для задоволення
позову ОСОБА_1 про припинення права
власності ОСОБА_2 суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України
встановлено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України визначено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від 01
липня 2004 року N 1952-IV з послідуючими
змінами та доповненнями (далі - Закон),
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання
і підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст. 26 Закону у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
те, що після припинення права власності
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, у зв»язку
із скасуванням ухвали суду про
затвердження мирової угоди та відмови
судом у затвердженні такої, відсутні і
підстави для реєстрації такого права,
тому суд приходить до висновку про
задоволення позову ОСОБА_1 про
скасування державної реєстрації
права власності позивачки на нерухоме
майно та визнання права власності на
квартиру за позивачкою.

На підставі ст.ст.316,319,321,328,386 Цивільного
кодексу України, керуючись ст.ст.10,60,
213-215 Цивільного процесуального
кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права власності, виключення
з державного реєстру реєстрації права
на нерухоме майно та визнання права
власності на квартиру, задовольнити
частково.

Скасувати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_2 на квартиру
АДРЕСА_1 (загальною площею 43,7 кв.м.,
житловою площею 27,6 кв.м.), зареєстровану
в Державному реєстрі прав на нерухоме
майно 18 лютого 2013 року, індексний №
витягу 548637.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 43,7
кв.м., житловою площею 27,6 кв.м.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення рішення, а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні при розгляді справи, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

міста Маріуполя Донецької області
Л.В.Копилова