Справа 165/2971/13-ц
Провадження 2/165/728/13
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого
судді Галушки О.Г.

при секретарі
Дячук С.Л.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на дитину,

встановив:

16 вересня 2013 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3
про стягнення додаткових витрат на
дитину.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що
від шлюбу з відповідачем мають дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до
рішення Нововолинського міського суду
від 28 січня 2002 року на її користь на
утримання дочки з відповідача
стягуються щомісячно аліменти в
розмірі ? частини його щомісячного
заробітку, але не менше ? частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, починаючи з 14 січня 2002 року до
повноліття дочки. На даний час дочка
продовжує навчання у Ковельському
медичному коледжі на денній формі
навчання за спеціальністю «Акушерська
справа» і самостійного заробітку не
має. На час звернення до суду нею було
сплачено 4000 грн. за навчання доньки за
перший семестр 2013 року. Загальна
вартість освітніх послуг, строк яких
визначений з 01.09.2013 року по 01.03.2016 року
становить 20000 грн. Покликається на те,
що відповідач не бере участі у
додаткових витратах на дитину,
пов'язаних із навчанням, хоча
зобов'язаний це робити, оскільки
являється батьком, а власних доходів не
достатньо для оплати навчання,
придбання продуктів харчування, одягу
для дочки. Крім того, у зв'язку із
навчанням в іншому місті виникли
додаткові витрати, пов'язані із наймом
житла та проїзд до місця навчання і в
зворотньому напрямку. Просить
стягувати з відповідача на її користь
додаткові витрати, пов'язані із
навчанням дитини ОСОБА_4 по 625,00 грн.
щомісячно, починаючи з 01.09.2013 року по
01.03.2016 року, до закінчення навчання
дочки.

25 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1
подала до суду заяву про зміну позовних
вимог, де просить стягнути з
відповідача в її користь понесені нею
додаткові витрати пов'язані з
навчанням дочки ОСОБА_4 в розмірі 4425
грн. При цьому посилається на те, що за
освітню послугу нею сплачено 8000 грн. за
2013 навчальний рік, про що надала копію
квитанції від 13.08.2013 року. Зазначила, що
за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року
дочка щотижня приїжджала додому на
вихідні, при тому витрачала кошти на
проїзд до місця навчання у м.Ковель і у
зворотньому напрямку додому до
м.Нововолинська. Додаткові витрати,
пов'язані із навчанням дитини по
використаних коштах становлять: 8000 грн.
(вартість навчання) : 2 (вона та
відповідач ОСОБА_3) = 4000 грн.; 50 грн.
(вартість проїзду до м.Ковель та назад
до м.Нововолинська) : 2 (вона та
відповідач ОСОБА_3) Х 17 (кількість
навчальних тижнів за період навчання з
01.09.2013 року по 31.12.2013 року) = 425 грн. Разом
розмір додаткових витрат становить 4425
грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні змінені заявлені вимоги
підтримала у повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги визнала частково, не
заперечуючи щодо стягнення з
відповідача 4000 грн. додаткових витрат,
пов'язаних з навчанням дочки ОСОБА_4,
представник відповідача заперечила
стягнення як додаткових витрат 425 грн.,
оскільки це є витрати, що пов'язані із
оплатою проїзду до місця навчання у
м.Ковель і у зворотньому напрямку
додому до м.Нововолинськ, а тому не
належить до додаткових витрат.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення у зв'язку з
наступним.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка на даний час навчається у
навчальному закладі, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.4) та письмовою довідкою
Ковельського медичного коледжу (а.с.8).

Статтею 185 СК України передбачено,
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових
витратах на дитину є не правом, а
обов'язком батька (матері) незалежно
від сплати ним (нею) аліментів, і закон
не передбачає можливості повного
звільнення особи від участі в таких
витратах, а обставини, що мають істотне
значення, враховуються лише при
визначенні судом розміру участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі виникнення спору.

У пункті 18 своєї постанови № 3 від
15 травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів Пленум Верховного Суду
України роз'яснив, що передбаченої
статтею 185 СК участі в додаткових
витратах на утримання дитини,
викликаних особливими обставинами
(розвитком її здібностей, хворобою,
каліцтвом тощо), можна притягати лише
батьків. У цих випадках йдеться про
фактично зазнані або передбачувані
витрати, тому їх необхідно визначати у
твердій грошовій сумі.

Із довідки № 174/01-07 від 05 вересня
2013 року, виданій ОСОБА_4, вбачається, що
остання дійсно навчається на ІІ курсі
денного відділу акушерської
спеціальності Ковельського медичного
коледжу (а.с.8).

На думку суду витрати пов'язанні з
оплатою навчання та проїзд в період
неповноліття, понесені позивачем
ОСОБА_1, є саме тими додатковими
витратами на дитину, які передбачені
ст. 185 СК України.

Із копій квитанцій (а.с.7 ), а також
оригіналів квитанцій, наданих
позивачем в судовому засіданні
вбачається, що позивачем ОСОБА_1
сплачено з 01.09.2013 року за навчання
доньки ОСОБА_4 у Ковельському
медичному коледжі - 8000 грн.

На підтвердження витрат
пов'язаних із проїздом до начального
закладу в м.Ковель та назад до
м.Нововолинська позивачем надано
копії проїзних квитків, з яких
вбачається, що сума витрат на проїзд
становить 114,36 грн. (а.с.40).

Таким чином, беручи до уваги положення
ст.ст.180, 185 СК України, пояснення сторін
та докази, якими позивач обґрунтовує
зазначені вимоги, суд вважає, що з
відповідача ОСОБА_3 слід стягнути
половину витрат понесених ОСОБА_1 на
навчання дочки ОСОБА_4 в розмірі 4114 грн.
36 коп., які є додатковими витратами на
дитину.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст. 212,
ст. 213, ст. 214, ст. 215 ЦПК України, на
підставі ст.ст.180, 185 Сімейного кодексу
України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати
на дитину - дочку ОСОБА_4 в розмірі 4114
(чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 36
коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_1 сплачений судовий збір в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп.

В решті заявлених вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Волинської області через
Нововолинський міський суд.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення , якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Г. Галушка