АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3997/13
Головуючий в І інстанції: Цесельська
Доповідач: Слюсаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого:Радченка
С.В.суддів:Капітан І.А. Слюсаренко О.В.
при секретарі:Сікорі О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 яка діє в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6
на рішення Нижньосірогозького
районного суду Херсонської області від
29 жовтня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості з орендної
плати та розірвання договорів
оренди земельних ділянок,-

ВСТАНОВИЛА:

04 вересня 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулися до суду зі вказаним
цивільним позовом про стягнення
заборгованості з орендної плати та
розірвання договору оренди земельної
ділянки.

Зазначають, що 01.09.2008 року ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 кожен окремо уклали зі ОСОБА_7
договори оренди належних їм
земельних ділянок .

Орендна плата визначена сторонами у
зазначених договорах у розмірі 1,5 % від
нормативно-грошової оцінки землі.

Посилаючись на те, що за 2012 рік орендна
плата позивачам не виплачена, просять
стягнути з відповідача заборгованість
з орендної плати на користь ОСОБА_5 - 5403,
54 грн., на користь ОСОБА_6 - 2701, 75 грн., та
розірвати договори оренди земельної
ділянки.

Рішенням Нижньосірогозького районного
суду Херсонської області від 29 жовтня
2013 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції розгляду ОСОБА_5 підтримала
апеляційну скаргу і пояснила, що
орендну плату за період 2008-2011 роки
вона та ОСОБА_6 отримували від ОСОБА_8
щороку у загальному розмірі 4000 грн. За
2012 рік орендну плату не було виплачено,
тому наполягає на стягненні
заборгованості з відповідача та
розірванні договорів оренди.

Неявка в судове засідання суду
апеляційної інстанції належним чином
повідомленого про час та місце
розгляду справи відповідача,
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
апелянта, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку , що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає .

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив із
того, що у відповідача відсутня
заборгованість з орендної плати за 2012
рік перед позивачами , а тому відсутні
підстави для розірвання договорів
оренди землі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає встановленим судом
обставинам справи і ґрунтується на
нормах матеріального закону, що
регулює спірні правовідносини.

Статтею 21 Закону України " Про оренду
землі" визначено, що орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України "Про
оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Отже договір оренди землі можливо
розірвати лише у разі систематичної
несплати орендної плати, разове
порушення умов договору не є підставою
для його розірвання .

Така правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України
від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс 12 ,
яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України
обов'язкова.

Судом встановлено та вбачається із
матеріалів справи, що 01 липня 2008 року
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 видали довіреності,
якими уповноважили ОСОБА_8 здавати
належні їм земельні паї та отримувати
орендну плату. ( а.с.19, 11) .

01 вересня 2008 року ОСОБА_5.( від імені
якої договір підписала ОСОБА_8 )
уклала зі ОСОБА_7 уклали договір оренди
земельної ділянки, за умовами якого
ОСОБА_5 передала в оренду належну їй на
праві власності земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 14,34 га, яка знаходиться на
території Першопокровської сільської
ради Нижньосірогозького району
Херсонської області строком на 49 років.
За змістом п. 9, 11 договору орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі у розмірі 2522 грн. на рік, що
становить 1,5 % від нормативної грошової
оцінки. Орендна плата сплачується
орендарем до 01 грудня щороку. (а.с. 7-10)

Того ж дня ОСОБА_6.( від імені якої
договір підписала ОСОБА_8 ) передав
в оренду відповідачу земельну ділянку
площею 7, 18 га. Орендну плату сторони
визначили у сумі 1261 грн. в рік, що
становить 1,5 % від нормативної грошової
оцінки. ( а.с. 15-18)

Вказані договори оренди земельної
ділянки зареєстровані у встановленому
законом порядку 11.09.2008 року.

Зі встановлених судом обставин справи
вбачається, що після укладення
договорів оренди ОСОБА_8 в рахунок
орендної плати за 2008 рік та за
майбутній період отримала від ОСОБА_7
100000 грн. , з яких 40000 грн. належало до
виплати ОСОБА_5 та 20000 грн. належало
сплатити ОСОБА_6 Орендну плату, що
підлягала виплаті позивачам ОСОБА_8
отримала як повірена в межах наданих їй
повноважень відповідно до
довіреностей.

Зазначені обставини підтверджені
виданою ОСОБА_9 розпискою від 02.09.2008
року (а.с. 45) та її показаннями в якості
свідка у суді першої інстанції. На такі
обставини посилався і відповідач,
заперечуючи проти позову.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК
України повірений зобов'язаний
негайно передати довірителеві все
одержане у зв'язку з виконанням
доручення.

Питання щодо належності виконання
повіреною ОСОБА_9 зазначеного обов'язку
не є предметом зазначеного судового
розгляду.

Суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дослідив надані ними докази , яким
відповідно до норм ст. 212 ЦПК України
дав належну оцінку і дійшов
правильного висновку про відсутність
у ОСОБА_7 заборгованості перед
позивачами з виплати орендної плати за
2012 рік .

Посилання апелянта на те, що
орендодавці не зверталися до
орендаря з заявою про виплату орендної
плати наперед і не уповноважувала
ОСОБА_8 на отримання орендної плати за
2012 рік не впливають на правильність
вирішення справи і колегією суддів до
уваги не приймаються, оскільки видані
позивачами довіреності не містять
вказівку на те, що довірителі
поручають ОСОБА_8 отримати оренду плату
лише за період 2008-2011 роки, а укладені
між сторонами договори оренди не
містять заборони щодо виплати
орендної плати разовою сумою за
декілька років наперед.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на нормах закону, що
регулює спірні правовідносини,
належних доказах і, як такі, що висновки
суду не спростовують, підлягають
відхиленню.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і не вбачає підстав для його
скасування і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Нижньосірогозького районного
суду Херсонської області від 29 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом 20
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

головуючий:

судді: