Справа
№ 531/1882/13-ц
Провадження № 2/531/618/13
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2013 року Карлівський районний
суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Жмурка П. Я., при
секретарі судових засідань - Сімоненко
Я. С., за участю позивача - ОСОБА_2
,представника позивача - ОСОБА_3,
представника відповідача -
Санжарівського В.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Карлівка Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Приватного підприємства «Ланнівський
цукровий завод» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку ,
компенсації за невикористану
відпустку та відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Приватного підприємства «Ланнівський
цукровий завод» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку ,
компенсації за невикористану
відпустку та відшкодування моральної
шкоди свої позовні вимоги мотивуючи
наступним.

01.06.2012 року позивача прийняли на
елетрозварювальником до відповідача.
15.11.2012 року він був звільнений з роботи
за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП
України .

На день звільнення з роботи ПП
«Ланнівський цукровий завод»
нарахувало йому заробітну поату,
лікарняні та компенсацію за
невикористану відпустку в сумі 1775,80
грн., але виплатити їх відмовилося ,
безпідставно нарахувавши йому штрафи,
що не передбачені діючим трудовим
законодавством. Також позивач вважає ,
що відповідач йому повинен виплатити
моральну шкоду в сумі 2000 грн. та витрати
за правову допомогу.

Позивач в судовому засіданні в повному
обсязі підтримав свої позовні вимоги
та просив суд їх задовольнити.

Предстаник відповідач Санжарівський
В.М. в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав , пояснивши , що з
позивача була відрахована та утримана
матеріальна шкода , що була заподіяна
ПП «Ланнівський цукровий завод» 02.10.2010
року з вини позивача відповідно до
наказу (розпорядження) власника від
03.11.2012 року у розмірі що не перевищує
середньої заробітної плати у сумі 1941
грн.36 коп. Згідно розрахункового листа
борг позивача на момент розрахунку при
звільнені склав 808 грн.32 коп.. В своєму
поясненні послася на заперечення (
а.с.16-19) .

Суд, заслухавши позивача та
відповідача, вивчивши і дослідивши
матеріали справи приходить до
висновку, що позов не обґрунтований та
до задоволення не підлягає з таких
підстав.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_2 01.06.2012 року був
прийнятий на роботу в ПП «Ланнівський
цукровий завод» ,
електрозварювальником і 15.11.2012 року на
підставі ст.38 КзПП України (за власним
бажанням) було звільнено(а.с.5) .

19.07.2013 року позивач звернувся до
директора ПП «Ланнівський цукровий
завод» з заказним листом про
повернення йому коштів та речей ,
надавши свої розрахунки
заборгованості . ( а.с.6,8).

Із копії вирока Карлівського районного
суду від 13.03.2013 року , вбачається , що
позивача ОСОБА_2 було засуджено за ч.1
ст.185 КК України до покарання у вигляді
180 годин громадських робіт за злочин
який він скоїв в червні 2011 році , на
весні та восени 2012 року , а саме скоїв
крадіжки в ПП «Ланнівський цукровий
завод» , товароматеріальних цінностей
на загальну суму 16853,6 грн.(а.с.33-35)

Згідно Наказу ПП «Ланнівський
цукровий завод» від 03.11.2012 року з ОСОБА_2
було відшкодовано пряму дійсну шкоду
заподіяну підприємству при виконанні
трудових обов*язків в розмірі
середньорічного заробітку в сумі 1941
грн.36 коп.. З даним наказом в цей же день
позивач був ознайомлений , про свідчить
його підпис і незгода з даним
наказом.(а.с.21)

З розрахункового листа за листопад 2012
року виданого 31.01.13 року , вбачається ,
що ОСОБА_2 всього нараховано 1775 грн.80
коп.. В «утримано» є: виплата зарплати ,
яка згідно видаткового касового ордера
( а.с.26) ОСОБА_2 отримав 348 грн.00 коп;штраф
1941 грн.35 коп.;виплата лікарняних 245 грн.50
коп.. Всього утримано 2932 грн. 30 коп. .
Борг підприемству 808 грн. 30 коп. ( а.с.27)

Суд вважає , що з даним розрахунком
ОСОБА_2 ознайомлений , оскільки він
копію даного листа направляв
директору ПП «Ланнівський цукровий
завод» ( а.с.7)

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Беручи до уваги вище викладене ,
суд вважає , що наказ ПП «Ланнівський
цукровий завод» від 03.11.2012 року про
відшкодування прямої дійсної шкоди
заподіяної підприємству ОСОБА_2 при
виконанні трудових обов*язків в
розмірі середньорічного заробітку в
сумі 1941 грн.36 коп.було на той момент
винесено законно , а саме до винесення
вироку 13.03.2013 року .Дане
підтверджується веденням кримінальної
справи відносно ОСОБА_2 і рішення про
повернення речових доказів не
вирішувалось. До моменту розгляду
справи в суді 11.12.2013 року ,ніхто із
сторін не ставив притання про його
незаконність , що підтверджується
відсутністю позовів в суді. Таким чином
даний наказ є діючим.

Питання про заборгованість по
заробітній платі підприємством ОСОБА_2
спростовується розрахунковим листом ,
який мав своєчасно позивач .

Розрахунки самого позивача , суд не
приймає оскільки вони є без
підставними і без доказів.

Оскільки заборгованості по заробітній
платі ПП «Ланнівський цукровий завод»
перед ОСОБА_2 не встановлено , а наказ
про відшкодування прямої дійсної
шкоди заподіяної підприємству ОСОБА_2
при виконанні трудових обов*язків є
дійсним і не скасованим , як самим
підприємством так і судом , суд вважає
за можливе в задоволенні позову
відмовити і оскільки винна не
встановлена також відмовити в
відшкодуванні моральної шкоди.

На підставі ст.88 ч.4 ЦПК України
вирішується питання про судові
витрати.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст. ст. 60,88,209, 212, 215, 221-223 ЦПК
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до Приватного
підприємства «Ланнівський цукровий
завод» про стягнення нарахованої, але
не виплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку , компенсації за
невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди -
відмовити .

Апеляційна скарга на рішення
подається до Апеляційного суду
Полтавської області через Карлівський
районний суд протягом десяти днів
після отримання повного рішення .

Суддя
П. Я.
Жмурко