№ 4-с/0202/96/2013
У Х В А Л А

15 листопада 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Марченко М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суд м.
Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 зі
скаргою на дії державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1
зазначив, що він не отримував постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 05.09.2013 року. Про відкрите
виконавчого провадження та про
наявність постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 12.09.2013
року, постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 20.09.2013 року,
постанови про розшук майна боржника
від 20.09.2013 року він дізнався лише 10.10.2013
року, тому вважає, що строк для
звернення до суду не пропущений.
Зазначає, що місцем проживання та його
реєстрації є адреса: АДРЕСА_1, та у
виконавчому провадженні відсутні
будь-які відомості про місце роботи
його чи наявність належного йому майна
саме в Дзержинському районі м. Кривий
Ріг, тому вважає, що у державного
виконавця були відсутні підстави для
відкриття виконавчого провадження.
Крім цього, зазначає, що постанову про
відкриття виконавчого провадження від
05.09.2013 року він не отримував у
встановлений законодавством строк,
тобто порушені були його права, зокрема
на добровільне виконання рішення суду.
Просить суд визнати дії державного
виконавця незаконними та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 05.09.2013 року, постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 12.09.2013 року, постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 20.09.2013
року, постанову про розшук майна
боржника від 20.09.2013 року.

В судове засідання не з'явився скаржник
ОСОБА_1 та його представник, скаржником
була подана заява про проведення
судового засідання без його участі, всі
викладені вимоги та обставини
підтримує в повному обсязі, просить суд
задовольнити скаргу.

Державний виконавець Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції також просив суд розглянути
справу без його участі та в задоволенні
скарги відмовити, подав до суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що при прийнятті рішення про відкриття
виконавчого провадження він керувався
відомостями щодо адреси місця
проживання боржника, які містяться у
виконавчому листі та у заяві стягувача,
та оскільки документального
підтвердження повного виконання
рішення не надійшло, то 12.09.2013 року було
винесена постанова про стягнення
виконавчого збору від 20.09.2013 року, про
арешт майна боржника та заборону на
його відчуження, про розшук майна
боржника. Крім цього, зазначає, що на
час подання заперечень боржник жодного
разу не з'являвся до виконавчої служби
та не здійснював будь-які дії щодо
виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи №
4-с/0202/96/2013 та № 2/202/10953/2013, приходить до
наступних висновків.

Враховуючи доводи скаржника щодо
причин пропуску строку звернення до
суду, суд вважає можливим поновити
зазначений строк.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 03 червня 2013
року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 1/273-МК від 23.07.2008 року у розмірі 284 261, 43
доларів США, що відповідно до
повідомлення НБУ від 28.08.2012 року
складає 2 272 105 грн. 33 коп., стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», ОСОБА_1 солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
10 000,00 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» судовий збір в розмірі 3
219,00 грн.

На виконання заочного рішення
Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 03
червня 2013 року, Індустріальним
районним судом м.
Дніпропетровська 13 червня 2013 року був
виданий виконавчий лист .

Постановою державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції від 05
вересня 2013 року з виконання
виконавчого листа № 2/202/557/2013, виданого
08 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1
суми боргу в розмірі 2 285 324,33 грн. було
відкрито виконавче провадження та
надано боржнику строк самостійно
виконати рішення суду: 11.09.2013 року.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна.

Як вбачається із заяви стягувача
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» місцем
проживання ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Тобто,
закон встановлює обов'язок щодо
відправлення даної постанови.

В матеріалах виконавчого
провадження, копії якого були долучені
до матеріалів цивільної справи є
супровідний лист про направлення на
адресу боржника ОСОБА_1
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

В даному випадку суд вважає, що дії
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження на момент їх
вчинення повністю відповідали вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» постановою
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції від 12 вересня 2013 року було
стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий
збір у розмірі 228 532, 43 грн.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

На виконання вимог зазначених вище
положень Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем 20
вересня 2013 року винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та про
зупинення виконавчого провадження від
20 вересня 2013 року.

Оскільки рішення суду не було виконане
в добровільному порядку, державний
виконавець Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції правомірно відповідно до вимог
чинного законодавства виніс постанову
від 12 вересня 2013 року про стягнення
виконавчого збору, постанову 20 вересня
2013 року про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження,
та постанову про розшук майна боржника
від 20.09.2013 року.

Таким чином, доводи скаржника щодо
неправомірності дій державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції є необґрунтованими.

Крім цього, як вбачається із матеріалів
цивільної справи № 2/0202/10953/2013 ухвалою
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 05 листопада
2013 року заочне рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 03 червня 2013 року
по цивільній справі № 2/202/557/2013
скасовано і справу призначено до
розгляду в загальному порядку та на
адресу виконавчої служби судом
направлено відповідного листа з
повідомленням про скасування заочного
рішення суду від 03 червня 2013 року та про
повернення виконавчого листа №
2/202/557/2013.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
383-387 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги на дії державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції та визнання неправомірними дій
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження, вчинення
виконавчих дій з виконання виконавчого
листа, виданого Індустріальним
районним судом м. Дніпропетровська
07.08.2013 року по справі № 2/0202/557/2013 року та
про скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 05.09.2013
року, постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від
12.09.2013 року, постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 20.09.2013 року,
постанови про розшук майна боржника
від 20.09.2013 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подано до апеляційного суду через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя:
Г.В. Бєсєда