Справа № 495/9686/13-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року

м. Білгород-Дністровський

Білгород – Дністровський
міськрайонний суд Одеської області

У складі головуючої – судді Шевчук
Ю.В.,

При секретарі – Мамончик К.І.,

розглянувши у порядку досудової
підготовки заяву позивача про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору укладеним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання договору
укладеним, вказуючи, що 01.04.2012 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір оренди комплексу
будівель №13а, на земельній ділянці
площею 0,0686 га., який в цілому
складається з : спального корпусу з
ячеїстого бетону літ. «Ш», загальною
площею 320,7кв.м., котеджу літ. «Ю» із
дерев’яного бруса, загальною площею 134,
3 кв.м, споруд №1-4. 05 жовтня 2012 року
відповідач по справі попросила
позивача надати їй ключі від комплексу
будівель, мотивуючи це необхідністю
виготовлення дублікатів цих ключів, що
позивач і зробила. З цього часу ключі
відповідач позивачу не повертає, чим
позбавляє позивача можливості доступу
до приміщень об’єкту оренди.

У належним чином оформленій заяві про
забезпечення позову позивач просить
вжити заходів щодо забезпечення
позову шляхом заборони ОСОБА_2 та
будь-яким іншим особам чинити
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
об’єктом оренди, який розташований за
адресою : Шабівська сільська рада,
Білгород-Дністровський район, Одеської
області, комплекс будівель та споруд
№13а на земельній ділянці площею 0,0686 га,
кадастровий номер земельної ділянки –
:05:001:0160, що складається в цілому з :
спального корпусу з ячеїстого бетону
літ. «Ш» загальною площею 320, 7 кв.м. ,
котеджу літ. «Ю» із дерев’яного брусу
загальною площею 134, 3 кв.м. та споруд,
мотивуючи це наступним. Жодних дій щодо
розірвання договору оренди відповідач
не вчиняв, строк дії договору не сплив,
ому позивач вказує, що має підстави
вважати, що відповідач може порушити
умови укладеного між ними договору,
так, передати об’єкт оренди іншим
особа, відчужити його, не погодивши
умови та порядок такого відчуження,
тобто позивач може втратити своє майно,
яке знаходиться на об’єкті оренди,
оскільки доступу до цього майна вона не
має. Приймаючи до уваги неодноразові
письмові звернення позивача до
відповідача стосовно спонукання
виконання умов договору, жодних дій
або відповідей не які не надходило,
позивач вважає, що недобросовісні дії
відповідача можуть утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Дослідивши матеріали заяви, суд
приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві
про забезпечення позову повинно бути
зазначено : 1) причини, у зв’язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі
необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року, забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного законодавства при розгляді
заяв про забезпечення позову»,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності, слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована як
підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв’язку із застосуванням відповідних
заходів.

Суд приймає до уваги той факт, що
відповідачем по справі не вжито
заходів щодо добровільного виконання
умов укладеного договору, тобто
відповідачем можуть бути вчинені дії,
які в подальшому можуть утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне задовольнити
заяву про забезпечення позову та
забезпечити позов заборони ОСОБА_2 та
будь-яким іншим особам чинити
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
об’єктом оренди, який розташований за
адресою : Шабівська сільська рада,
Білгород-Дністровський район, Одеської
області, комплекс будівель та споруд
№13а на земельній ділянці площею 0,0686 га,
кадастровий номер земельної ділянки –
:05:001:0160, що складається в цілому з :
спального корпусу з ячеїстого бетону
літ. «Ш» загальною площею 320, 7 кв.м. ,
котеджу літ. «Ю» із дерев’яного брусу
загальною площею 134, 3 кв.м. та споруд
№1-4.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006
року, суд,-

У Х В А Л И
В:

Заяву про забезпечення позову позивача
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору укладеним
-задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2, яка проживає за
адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, та будь-яким
іншим особам чинити перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні об’єктом оренди, який
розташований за адресою : Шабівська
сільська рада, Білгород-Дністровський
район, Одеської області, комплекс
будівель та споруд №13а на земельній
ділянці площею 0,0686 га, кадастровий
номер земельної ділянки –
:05:001:0160, що складається в цілому з :
спального корпусу з ячеїстого бетону
літ. «Ш» загальною площею 320, 7 кв.м. ,
котеджу літ. «Ю» із дерев’яного брусу
загальною площею 134, 3 кв.м. та споруд
№1-4 до вирішення справи по суті.

Копію ухвали про забезпечення позову
направити до виконання до відділу
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області.

Копію ухвали про забезпечення позову
надіслати сторонам, негайно після її
виконання.

Строк пред’явлення ухвали до
виконання протягом одного року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя