Провадження № 2/161/3367/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

02 жовтня 2013 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
виселення, -

в с т а н о в и в :

20.06.2013р. публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (надалі -ПАТ КБ
"ПриватБанк") звернулося до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтовуючи
позовні вимоги тим, що приватне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 04.05.2007р.
уклали договір №VO00GA00000081. Відповідно до
п. 7.1. кредитного договору банк
зобов'язався надати відповідачу кредит
у вигляді кредитної лінії у розмірі
334000.00 доларів США строком до 04.05.2017 p., а
відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідач 04.05.2007р. уклали договір
іпотеки № VO00GA00000081. Згідно з п. 7
договору іпотеки відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок загальною площею
195.40кв.м, житловою площею 95.60кв.м, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності. Копія договору
іпотеки № VO00GA00000081 від 04.05.2007 р. Свої
зобов'язання за кредитним договором
ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному
обсязі, надавши відповідачу кредит в
розмірі, передбаченому умовами
кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.
Таким чином, у порушення зазначених
норм закону та умов договору,
відповідач зобов'язання за кредитним
договором не виконав.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 12 грудня 2012 року в рахунок
погашення заборгованості за
вищевказаним кредитним договором
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок загальною
площею 195.40, житловою площею 95.60 кв.м,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки публічним акціонерним
товариством комерційним банком
«ПриватБанк» .

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду

Факт реєстрації та проживання ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується
відповідною довідкою з Лищенської
сільської ради Волинської області.
Відповідач

підлягає виселенню з житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просив виселити ОСОБА_1 який
зареєстрований та проживає у житловому
будинку (предмет іпотеки),
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився , подав до суду
заяви про розгляд справи за його
відсутності, в яких зазначив, що
позовні вимоги підтримує з наведених у
позовній заяві мотивів та не заперечує
проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення судових повісток. Суд
вважає можливим провести заочний
розгляд справи по наявних доказах,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
приватне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 04.05.2007р. уклали договір
№VO00GA00000081, відповідно до п. 7.1. якого
банк зобов'язався надати відповідачу
кредит у вигляді кредитної лінії у
розмірі 334000.00 доларів США строком до
04.05.2017 p., а відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.(а.с.4).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідач 04.05.2007р.
уклали договір іпотеки № VO00GA00000081.
Згідно з п. 7 договору іпотеки
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок
загальною площею 195.40кв.м, житловою
площею 95.60кв.м, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Майно належить
відповідачу на праві власності на
підставі свідоцтва про право
власності.

Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Судом встановлено, що банк свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредит в розмірі,
передбаченому умовами кредитного
договору. Однак, відповідач не повернув
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.
Таким чином, у порушення зазначених
норм закону та умов договору,
відповідач зобов'язання за кредитним
договором не виконав.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 12 грудня 2012 року в рахунок
погашення заборгованості за
вищевказаним кредитним договором
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок загальною
площею 195.40, житловою площею 95.60 кв.м,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки публічним акціонерним
товариством комерційним банком
«ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ).

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про
іпотеку" та ст. 109 ЖК України звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду

Вищевказані обставини підтверджуються
письмовою вимогою про звільнення
відповідачем в добровільному порядку
нерухомого майна, на яке звернуто
стягнення .

З довідки Лищенської сільської ради
Волинської області № 131 від 18 червня 2013
року вбачається, що відповідач ОСОБА_1
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 . (а.с.21)

Таким чином, проаналізувавши зібрані і
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що відповідач

підлягає виселенню з житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України, ст. 40 Закону України
"Про іпотеку", ст. 109 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з житлового будинку,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" сплачений судовий
збір в сумі 114,70грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В. Івасюта