Категорія 37 Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2013 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого судді: Курило В.П.,

суддів: Будулуци М.С., Космачевської
Т.В.,

при секретарі Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади Селидівської міської ради про
подовження строку на прийняття
спадщини,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення
Селидівського міського суду Донецької
області від 03 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2013 року ОСОБА_1 звернулась з
зазначеним позовом до Територіальної
громади Селидівської міської ради, в
якому просила надати їй додтаковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та
зобов`язати нотаріуса Першої
селидівської нотаріальної контиори
ОСОБА_4 внести зміни у свідоцтво про
право на спадщину, а саме визнати її
(ОСОБА_1) спадкоємцем на 1/3 частку
квартири у АДРЕСА_1, що залишилась після
смерті брата - ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 03 жовтня 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Територіальної громади Селидівської
міської ради відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
позивачка ОСОБА_1, в інтересах якої діє
ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просила рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначила, що вона є спадкоємцем першої
черги після смерті матері - ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Подавши
заяву про прийняття спадщини до Другої
Державної красноармійської
нотаріальної контори, вона дізналась
про існуючий заповіт матері, що був
складений на її ім`я на все належене
майно. Вважажє, що це надає їй право на
спадкування 1/3 частки квартири у м.
Селидове, що залишилось після смерті
брата - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року (в порядку спадкової трансмісії).
Посилання суду на інше судове рішення
про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_7, яка діяла в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
щодо визнання недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом, виданних
на ім`я останніх, та визнання за нею
(ОСОБА_3) права власності на 1/3 частки
квартири, вважає безпідставним,
оскільки участь у справі приймали інші
особи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_2 підтримали
доводи апеляційної скарги та просили
скаргу задовольнити.

Відповідач представник Територіальної
громади Селидівської міської ради в
судове засідання апеляційного суду не
з'явився, але про час та місце розгляду
справи повідомлений судовою повісткою
та телефонограмою та в письмовій заяві
просив розглянути справу без участі
представника відповідача (а.с. 65, 66, 69 -76).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін, виходячи з наступних
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно зі ст.11 ЦПК, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
помер ОСОБА_5 - рідний брат позивачки
ОСОБА_1, якому на підставі договору
дарування квартири належала квартира,
що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 та
померлого ОСОБА_5.

Однак, ОСОБА_3 після смерти сина
спадщину не прийняла, а ІНФОРМАЦІЯ_3
року померла.

Свідоцтва про право на спадщину за
законом від 28 березня 2012 року по 1/2
частини квартири, розташованої за
вказаною вище адресою, отримали двоє
неповнолітніх дітей померлого ОСОБА_5 -
донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його син
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1, суд виходив з того, що її
позовні вимоги не грунтуються на
законі, оскільки матір позивачки -
ОСОБА_3 після смерті сина - ОСОБА_5
спадщину не прийняла і підстав для
задоволення позову немає.

При цьому суд посилався на те, що
відповідно до рішення Селидівського
міського суду яке було ухвалене 18
жовтня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_7 (матері дітей), яка діяла в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, визнання права власності на
квартиру, яким було встановлено, що
ОСОБА_3 (мати позивачки ОСОБА_5) у
встановленний ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк спадщину не
прийняла, а свідоцтва про право на
спадщину по закону на ? частки квартири
були видані двом неповнолітнім дітям
померлого ОСОБА_5 на законних
підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції правильно відмовив у
задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки її
вимоги не грунтуються на законі.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК
України, позивачка ОСОБА_1 є
спадкоємцем першої черги після смерті
матері - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_3 також є
спадкоємцем першої черги після смерті
сина - ОСОБА_5, але вона (ОСОБА_3) не
прийняла спадщину після смерті
останнього.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України, у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері. Після
смерті померлого брата ОСОБА_5,
позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем другої
черги, та оскільки діти померлого
прийняли спадщину та оформили
свідотцва про право на спадщину за
законом на 1/2 частку квартири, остання
не має право на спадщину після смерті
брата.

Таким чином, в силу ст.ст.1261, 1262
Цивільного Кодексу України, при
наявності спадкоємців першої черги -
дітей спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_1 не має
право успадкувати майно померлого
ОСОБА_5, оскільки є спадкоємцем другої
черги.

Наявність заповіту на майно, яке
залишила ОСОБА_3 на ОСОБА_1, не свідчить
про те, що ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частку
квартири після смерті ОСОБА_5

Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов`язкової частки у спадщини,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія). Право на
прийняття спадщини у цьому випадку
здійснюється на загальних підставах
протягом строку, що залишився. Якщо
строк, що залишився, менший як три
місяці, він продовжується до трьох
місяців.

Оскільки ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не прийняла спадщину
у встановлений законом шестимісячний
строк після смерті сина ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, то
позивачці ОСОБА_1 правильно відмовлено
у задоволенні позову про продовження
строку на прийняття спадщини, оскільки
правові підстави для його задоволення
відсутні, як і підстави для
зобов`язання нотаріуса Першої
селидівської нотаріальної контори
внести зміни у свідоцтво про право на
спадщину.

Апеляціний суд також приймає до уваги і
те, що заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори після смерті
матері (ОСОБА_3) ОСОБА_1 подала
своєчасно, за місцем відкриття
спадщини, яким є останнє місце
проживаня матері, про що зазначила в
апеляційній скарзі сама позивачка, і це
підтверджується її заявою про
прийняття спадщини від 19 березня 2013
року його із спадкової справи, а тому
потреба в продовженні строку на
прийняття спадщини після смерті матері
(ОСОБА_3) в судовому порядку є заявою і
помилковою (а.с. 79, 80).

Іншого порядку продовження строку на
прийняття спадщини - законодавством не
передбачено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, а з формальних
міркувань не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду.

Оскільки підстав для скасування
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги немає, апеляційний
суд залишає рішення без змін, а
апеляційну скаргу - відхиляє.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Селидівського міського суду
Донецької області від 03 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення і може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: