Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року
м.
Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі головуючої - Ореховської К.Е.

при секретарі - Шкіндер І.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Дороти В.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Рівненського міського суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про визнання дій, що
порушують права споживача
протиправними, зобов'язання припинити
дії, що порушують права споживача та
зобов'язання відновити становище, яке
існувало до порушення права, -

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду надійшов
позов ОСОБА_1 про визнання дій, що
порушують права споживача
протиправними, зобов'язання припинити
дії, що порушують права споживача та
зобов'язання відновити становище, яке
існувало до порушення права.

В обґрунтування позову позивач вказує,
що відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» договір
про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.
Пунктом 22 ч.1 ст.1 цього Закону
визначено, що споживач - фізична особа,
яка придбаває, замовляє, використовує
або має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника. Згідно ч.1 ст. 4 Закону
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на: 1) захист своїх прав
державою; 2) належну якість продукції та
обслуговування; 4) необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця); 6) звернення до
суду та інших уповноважених державних
органів за захистом порушених прав.

28 травня 2008 року між ним та
відповідачем укладено договір № 214ж
згідно умов якого відповідач надав
йому грошові кошти на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
призначення для придбання
трикімнатної квартири. Згідно п.2.4.1
договору нарахування процентів за
користування кредитом здійснюється,
щомісячно в останній робочий день
поточного місяця, за період з
останнього робочого дня попереднього
місяця по день, що передує останньому
робочому дню поточного місяця
(включно). Разом з тим, відповідач з
01.01.2011 року у односторонньому порядку
порушуючи право на належну якість
послуг (товару) у односторонньому
порядку змінив порядок нарахування та
сплати процентів за користування
кредитом. Внаслідок цього вимагав
сплату процентів за користування
кредитом за періоди у яких позивач
кредитом ще не користувався, нарахував
пеню за несвоєчасне погашення
процентів за користування кредитом,
сплату якої вимагав упродовж тривалого
часу із застосуванням агресивних форм
підприємницької діяльності. У
подальшому розподілив сплачені
Позивачем кошти на оплату пені та
сплату процентів за користування
кредитом з урахуванням односторонньої
зміни умов договору, внаслідок чого
зарахував меншу суму на погашення тіла
кредиту.

У судовому засіданні позивач підтримав
позов у межах позовних вимог,
зазначених у заяві про уточнення
позовних вимог, в решті просив залишити
позовну заяву без розгляду.

Представник відповідача проти позову
заперечив та подав письмові
заперечення. Свою позицію обґрунтовує
тим, що зміна порядку нарахування
процентів жодним чином не погіршила
ситуацію для позивача. Нарахована пеня
не стягується, натомість відповідачем
проводяться заходи по її скасуванню,
стягнута сума пені буде повернута
позивачу. Вважає доводи позовної заяви
про проведення агресивної
підприємницької діяльності
безпідставними, оскільки такий вид
діяльності може мати місце виключно
під час здійснення споживачем вибору
щодо придбання продукції, а вибір
продукції позивач здійснив у травні 2008
року.

Крім того, в судовому засіданні
пояснив, що у січні 2011 року у
відповідача було здійснено заміну
програмного забезпечення у зв'язку із
чим змінився порядок нарахування
процентів. Водночас, відповідачем
вживаються заходи по досудовому
врегулюванню спору, зокрема проведено
сторнування пені, припинено надсилання
листів із повідомленнями про наявність
заборгованості. Також пояснив, що
Кредитно-інвестиційним комітетом ПАТ
«Укрсоцбанк» у складі Голови
правління, Директора центру
казначейства та інституціонального
бізнесу, Директора з ризиків, Директора
центру роздрібного бізнесу, Начальника
департаменту кредитних операцій
клієнтів роздрібного бізнесу,
фінансового директора та Директора
центру корпоративного бізнесу 09.10.2013
року прийняте рішення № 35, яким
ухвалено : 1. Провести налаштування
програмного забезпечення у
відповідності умовам укладеного з
ОСОБА_1 кредитного договору №214ж від
28.05.08, які діяли до 17.01.11, а саме щодо
нарахування процентів за попередній
календарний місяць та необхідністю їх
сплати до 15 числа наступного місяця. 2.
Провести перерахунок починаючи з 01.01.2011
сплачених процентів за користування
кредитом та платежів в рахунок
погашення тіла кредиту відповідно до
умов договору №214ж від 28.05.11. 3.
Скасувати пеню нараховану за
несвоєчасну оплату кредитної
заборгованості, нараховану та
несплачену позичальником. 4.
Відшкодувати пеню нараховану за
несвоєчасну оплату кредитної
заборгованості та сплачену ним у сумі
18,88 грн.

Заслухавши пояснення сторін, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи ,
оцінюючи долучені в справі докази,
встановлені обставини, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, 28 травня 2008 року між
Позивачем та Відповідачем укладено
договір кредиту №214ж згідно умов якого
ПАТ «Укрсоцбанк» надав Позивачу
грошові кошти на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
призначення в сумі 65450 доларів США для
придбання трикімнатної квартири.
Пунктом 2.4.1 Договору нарахування
процентів за користування кредитом
здійснюється, щомісячно в останній
робочий день поточного місяця, за
період з останнього робочого дня
попереднього місяця по день, що передує
останньому робочому дню поточного
місяця (включно).

З 01.01.2011 року Відповідач у
односторонньому порядку, змінив
порядок нарахування та сплати
процентів за користування кредитом
шляхом нарахування процентів за
користування кредитом з 15 числа
минулого місяця по 15 число місяця у
якому відбувається сплата.

Факт односторонньої зміни умов
договору відповідачем не
заперечувався. Крім того
підтверджується долученими до
матеріалів справи меморіальними
валютними ордерами, а також копією
рішення Кредитно-інвестиційного
комітету ПАТ «Укрсоцбанк» №35 від 09.10.13.

Водночас, статтею 525 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається. Згідно
ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим
для виконання сторонами, а стаття 651 ЦК
України встановлює, що зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Таким чином, одностороння зміна умов
договору щодо порядку нарахування
процентів Відповідачем здійснена
всупереч норм діючого законодавства, а
тому є протиправною.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
договір про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.
Пунктом 22 ч.1 ст.1 цього Закону
визначено, що споживач - фізична особа,
яка придбаває, замовляє, використовує
або має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника. Виходячи з вищевказаних
вимог Закону України «Про захист прав
споживачів» Позивач є споживачем
банківських послуг. Враховуючи, що
наданий Відповідачу кредит в розумінні
Закону України «Про захист прав
споживачів» є товаром, одностороння
зміна Відповідачем порядку
нарахування процентів за користування
кредитом є нічим іншим, як зміною
властивостей товару. Відповідно до п.13
ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав
споживачів» належна якість товару,
роботи або послуги - властивість
продукції, яка відповідає вимогам,
встановленим для цієї категорії
продукції у нормативно-правових актах
і нормативних документах, та умовам
договору із споживачем. Таким чином
нарахування процентів всупереч умовам
договору є наданням товару неналежної
якості, що є порушенням прав споживача
гарантованих ст.ст. 4,6 Закону України
«Про захист прав споживачів», а тому є
протиправним.

Стосовно нарахування відповідачем
пені встановлено, що п. 4.1 Договору
передбачено, що у разі прострочення
позичальником строків сплати
процентів передбачених умовами даного
Договору, Позичальник сплачує
кредиторові пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє у період
прострочення, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожний день
прострочення.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

З наведеного слідує, що пеня може бути
нарахована виключно у разі порушення
боржником зобов'язання.

Разом з тим, згідно ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як встановлено в судовому засіданні,
підтверджено позивачем та не
спростовано представником
відповідача, позивачем порушень умов
договору щодо погашення кредиту та
сплати процентів за його користування
не допускалось. Нарахування пені
відбулося у зв'язку зі зміною порядку
нарахування процентів та сплатою
позивачем процентів у строки та на
умовах передбачених Договором.

Таким чином, застосування до Позивача
неустойки без допущення з його сторони
порушення зобов'язання є
безпідставним, а тому таким, що
здійснено в порушення норм діючого
законодавства, а отже протиправним.

Щодо направлення листів з інформацією
про наявність простроченої
заборгованості суд вважає їх такими, що
здійснені в порушення норм діючого
законодавства та Договору з огляду на
наступне.

Пунктом 3.2.6 Договору встановлено право
Відповідача на здійснення
автоматизованого інформування
Позичальника такими способами, як
направлення текстового повідомлення
на номер мобільного телефону
Позичальника, залишення голосового
повідомлення на автовідповідачі
стаціонарного телефону, повідомлення
по стаціонарному телефону, вказаному в
запиті-анкеті на отримання кредиту, та
включає в себе надання позичальнику
інформації, про розмір його
заборгованості за кредитом та строк,
впродовж якого необхідно погасити
заборгованість у випадку її наявності.

Таким чином, Договором встановлено
право відповідача інформувати
позивача виключно у випадках наявності
заборгованості за Кредитом, а також
чітко встановлено засоби зв'язку, якими
здійснюється таке інформування, а
також визначено інформацію, яка
повинна міститись у такому
повідомленні.

Водночас, як встановлено у ході
судового розгляду, позивачем
порушення умов договору щодо
своєчасності погашення кредиту та
процентів за його користування не
допускалось. Інформування про
наявність заборгованості
здійснювалось не у спосіб, визначений
Договором, а шляхом надсилання листів
поштою та текстових повідомлень на
номер мобільного телефону, не
передбачений Договором. Крім того,
вказані листи не містили інформації,
передбаченої Договором, зокрема
інформації про розмір заборгованості
за кредитом.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідачем
здійснювалось інформування позивача
із порушенням Договору, а отже із
порушенням норм діючого законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Оскільки при подачі позову до суду
позивач звільнений від сплати судового
збору, рішення прийнято на користь
позивача, тому судові витрати слід
стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про захист прав
споживачів», 525,526,549,611,612,629,651 ЦК
України керуючись ст. ст.
10,11,57-60,88,208,209,212-215,218,223,224-228,292,294 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про визнання дій, що порушують права
споживача протиправними, зобов'язання
припинити дії, що порушують права
споживача та зобов'язання відновити
становище, яке існувало до порушення
права - задовольнити .

Визнати дії ПАТ «Укрсоцбанк» по
односторонній зміні порядку
нарахування процентів за користування
кредитом по кредитному договору №214ж
від 28.05.2008 року протиправними.

Зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» відновити
становище, яке існувало до порушення
права, а саме здійснювати нарахування
процентів за користування кредитом,
щомісячно в останній робочий день
поточного місяця, за період з
останнього робочого дня попереднього
місяця по день, що передує останньому
робочому дню поточного місяця
(включно).

Визнати дії ПАТ «Укрсоцбанк» по
нарахуванню пені за порушення умов
№214ж від 28.05.2008 року протиправними.

Зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» відновити
становище, яке існувало до порушення
права, а саме відобразити у відповідних
обліках відсутність нарахованої пені.

Визнати дії ПАТ «Укрсоцбанк» по
надсиланню листів із неправдивими
повідомленнями про наявну прострочену
заборгованість протиправними.

Зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити
перерахунок починаючи з 01.01.2011 року
сплачених процентів за користування
кредитом та сплат в рахунок погашення з
урахуванням вимог договору 214-ж від
28.05.2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства судовий збір в розмірі 114
грн. 70 коп. та зарахувати до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Рівненського міського суду

К.Е.Ореховська