Справа № 266/5388/13-ц
Провадженя № 2/266/1718/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2013 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді
Сараєва І.А.

при секретарі - Нетреба
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухомість спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2013 року до суду
звернулась ОСОБА_3, вказавши що, 19
березня 2011 року помер її чоловік,
ОСОБА_4, актовий запис № 532. Після його
смерті відкрилася спадщина на 1/2
частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1
і 1/6 частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_2. Просила суд задольнити позов в
повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, в своїй заяві просила
розглянути справу за її відсутності, в
якій позовні вимоги підтримала та
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове
засідання не з'явилася, в своїй заяві
просила розглянути справу за її
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримала та не заперечувала проти
його задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Згідно із ст. 1261 ЦК України, її
донька - ОСОБА_5 і мати спадкодавця
ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини
були спадкоємцями першої черги, так як
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Наявність родинних відносин між
спадкоємцями та ОСОБА_4
підтверджується документально,
відповідними документами, копії яких
долучені до матеріалів справи.

У встановлений законом строк
вона та її донька звернулися до
приватного нотаріуса Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_7 з
заявою про прийняття спадщини та з
заявою про відмову від прийняття
спадщини на користь іншої особи
відповідно, у зв'язку з чим, було
відкрито спадкову справу. ОСОБА_5
відмовилася від прийняття спадщини
свого батька на користь своєї матері,
позивача по справі. Мати спадкодавця
ОСОБА_6 після відкриття спадщини
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №
653.

Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців.

З причини того, що ОСОБА_6 не встигла
прийняти спадщину, право на
причитающеюся їй частку у спадщині
перейшло до її доньки ОСОБА_2, яка у
встановлений законом строк звернулась
з заявою про прийняття спадщини до того
ж приватного нотаріусу.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Пізніше з'ясувалося, що у
відповідності зі ст. 1235 ЦК України
ОСОБА_6 своїм заповітом (р-р № 566 від
15.07.2011 року) призначила ОСОБА_2, своїм
спадкоємцем на все своє майно, де б воно
не знаходилось і з чого не складалось, і
на те, що буде належати їй на день
смерті і на все те, що за законом вона
має право.

Таким чином, вона як спадкоємець
першої черги і відповідач по спадковій
трансмісії і є спадкоємцями за
заповітом на спадкове майно ОСОБА_4.

Однак, всі учасники процесу
відповідно до ст. ст. 1269, 1276 ЦК України
звернулися до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини, у
зв'язку з чим, було відкрито спадкову
справу.

Документами, що підтверджують
право власності на 1/2 частину квартири,
є свідоцтво про право власності на
житло (р-р № 30809/н від 25.10.2004 року), що
вказує на те, що це майно є особистою
власністю спадкодавця.

Право власності на 1/6 частину
житлового будинку АДРЕСА_2 з
відповідними до нього господарськими
будівлями та спорудами належить
спадкодавцю на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом (р-н. № 1-3488
від 30.11.1993 року) і як наслідок теж є його
особистою власністю.

Крім цього, відповідач, утримуючи
у себе правовстановлюючі документи на
частину домоволодіння, навмисне не
пред'являє їх для оформлення спадкових
прав всіх спадкоємців, що позбавляє її
можливості по закінченні строку на
прийняття спадщини отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом, як це
визначено ст. 1298 ЦК України.

У відповідності зі ст. 1267 ЦК
України частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.
Спадкоємці за письмовою угодою між
собою, посвідченою нотаріусом, якщо це
стосується нерухомого майна або
транспортних засобів, можуть змінити
розмір частки у спадщині когось із них.

Таким чином, наследованное майно з
урахуванням вимог законодавства, за
наявності відмови від спадщини на її
користь третього спадкоємця за законом
розподіляється наступним чином:

- 1/3 (1/6+1/6) частки квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом за
ОСОБА_3;

- 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 - в
порядку спадкування за спадкової
трансмісії за ОСОБА_2;

- 1/9 (1/18+1/18) частки житлового
будинку з відповідними господарськими
будівлями АДРЕСА_2 - в порядку
спадкування за законом за ОСОБА_3;

- 1/18 частки житлового будинку з
відповідними господарськими будівлями
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
спадкової трансмісії за ОСОБА_2

Отже, ОСОБА_2 будучи власником 1/6
частки вище зазначеного домоволодіння
і будучи за заповітом після смерті
ОСОБА_6, якій на момент смерті належало
2/3 частки цього нерухомого майна, з
урахуванням частки, прийнятої після
смерті її чоловіка 1/18, має право на 8/9
частки домоволодіння АДРЕСА_2, з яких 1/6
оформлена відповідним свідоцтвом про
право на спадщину за законом.

Відповідно до п. 7 Постанови ПВСУ
№ 20 від 20.12.1995 року "Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності", оскільки
відповідно до чинного законодавства
суд вирішує спори учасників спільної
власності щодо розпорядження та
користування майна, то не слід
розглядати як неправомірні
позбавлення права власності
присудження грошової компенсації за
частку у спільній власності, якщо
їїнеможливо виділити або поділити
майно в натурі чи спільно
користуватися ним.

Розмір грошової компенсації
визначається за угодою сторін, а при
відсутності такої угоди - судом за
реальною вартістю майна на момент
розгляду справи. Під дійсною вартістю
нерухомого майна розуміється грошова
сума, за яку воно може бути продано в
даному населеному пункті чи
місцевості. Для її визначення при
необхідності може бути призначена
будівельно-технічна експертиза.

На момент розгляду справи та
подачі позову, вважаю, що різниця між
вартістю частки квартири спадкодавця,
що належить відповідачу по справі і
частки в домоволодінні, що належить їй
по праву спадкування за законом
становить 45700 грн.

Факт передачі ОСОБА_3 грошових
коштів у розмірі 45000 грн. в рахунок
перерозподілу і вирівнювання часток
спадкового майна ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджую своєю заявою і
розпискою.

Факт отримання від ОСОБА_2
грошових коштів у розмірі 45000 грн. в
рахунок перерозподілу і вирівнювання
часток спадкового майна ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджую
своєю заявою і розпискою.

Вважаю, що сторони виконали свої
обов'язки повністю, тому позовні вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 356, 358, 365, 1220, 1235, 1261, 1267, 1268,
1269, 1270, 1276, 1278, 1296, 1297, 1298 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на
нерухомість спадкодавця -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1946 року
народження в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2, 1947 року
народження в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4 право власності на
нерухоме майно, а саме на 1/6 частину
житлового будинку з відповідними до
нього господарськими прибудовами і
спорудами АДРЕСА_2.

На рішення може бути подано
апеляцію до Апеляційного суду
Донецької області в місті Маріуполі
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Сараєв І. А.