Справа № 1523/1892/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31.10.2013 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Рені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
(третя особа - Ренійський РС головного
управління в Одеській області
державної міграційної служби України)
про визнання особи такою, що втратила
право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_2, будучи
належним чином сповіщений в порядку ч.5
ст.74 ЦПК України, у судове засідання не
з'явився, заперечень щодо позову не
надав. Заява про розгляд справи у його
відсутності до суду не надходила.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явилась, надала заяву, в якій вказала,
що на задоволенні позовних вимог
наполягає, просила розглянути справу
без її участі.

Представник третьої особи, Ренійського
РС ГУДМС України в Одеській області, у
судове засідання не з'явилася, надала
до суду лист, в якому просила судове
засідання провести за її відсутності,
заперечень стосовно позову не має, з
вимогами позовної заяви згодна.

У зв'язку із цими обставинами суд
прийняв рішення про заочний розгляд
справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи були
дослідженні наступні докази: копія
паспорту громадянки України - ОСОБА_1,
серії НОМЕР_1; копія договору
купівлі-продажу від 08.04.1992р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1351;
копія будинкової книги прописки
громадян житлового будинку АДРЕСА_1;
копія технічного паспорту житлового
будинку АДРЕСА_1, паспорт складений
1990р.; лист - відповідь Ренійського РС
ГУДМС України в Одеській області від
01.06.2013р. за вх. № 4147; заява ОСОБА_1 про
розгляд справи у її відсутності від
09.07.2013р. за вх. № 5165; лист Ренійського РС
ГУДМС України в Одеській області від
18.06.2013р. за вх. № 4623; квитанції про
сплату держмита та ІТЗ розгляду справи.

В ході розгляду справи
встановлено, що власником житлового
будинку АДРЕСА_1, є позивач, на підставі
договору купівлі-продажу від 08.04.1992р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1351.
Позивач проживав з відповідачем однією
сім'єю у зареєстрованому шлюбі, а тому
був зареєстрований у вищезазначеному
будинку. Подружнє життя з відповідачем
не склалося. Більше 10 років тому шлюб
між позивачем та відповідачем було
розірвано. Відповідач більше не
проживає в будинку, ніяких
домовленостей між ними по користуванню
житловими приміщенням не встановлено.
Добровільно відповідач відмовляється
знятися з реєстрації, тому позивач була
вимушена звернутися до суду з
відповідними вимогами, а треті особи ці
вимоги підтримали.

Вивчивши матеріали справи та
надані документи, суд приходить до
висновку, що по справі мають місце
правовідносини пов'язані із правом
власності.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно ст.317 ЦК України власнику
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Ч.1ст.401
ЦК України передбачено, що право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлено щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом. Згідно
ч.1ст.402 ЦК України, сервітут може бути
встановлено договором, законом,
заповітом або рішенням суду. Члени
сім`ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону (ч.1ст.405 ЦК України). Відповідно
до п.4ч.1ст.406 ЦК України, сервітут
припиняється у випадку припинення
обставини, яка була підставою для
встановлення сервітуту.

Як встановлено в судовому засіданні
домовленостей між позивачем та
відповідачем про користування
житловим приміщенням не укладалось,
відповідач не проживає в будинку, вже
більше 10 років, а тому обставина, тобто
реєстрація особи, яка була підставою
для встановлення права на користування
відповідачем домоволодіння АДРЕСА_1,
яка належить на праві приватної
власності ОСОБА_1, припинилась у зв'язку
із розірванням шлюбу між сторонами, в
результаті чого припинився і сервітут,
тобто право відповідача, ОСОБА_2,
користуватися вищезазначеним
нерухомим майном позивача. Право
власності позивача виникло на підставі
договору купівлі-продажу від 08.04.1992р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1351.
Відповідач добровільно в досудовому
порядку не подав до Ренійського РС
ГУДМС України в Одеській області заяву
про зняття його з реєстраційного
обліку, чим перешкоджає власнику
користуватись і розпоряджатися
належним йому майном.

Виходячи із вищенаведеного, вимоги
позивача базуються на законі, є
обґрунтованими, тому їх слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224-233, 294
ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 401, 402, 405, 406 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, таким, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1

3. Зобов'язати Ренійський РС головного
управління в Одеській області
державної міграційної служби України
зняти ОСОБА_2, з реєстраційного обліку
за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області - 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков