Справа №473/4906/13-ц 31.03.2014 31.03.2013
Провадження №22-ц/784/430/14
інстанції Ротар М.М.
Доповідач апеляційного суду Кутова
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2014 року
місто
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

Головуючої судді: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання:
Свіщуком О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 18 грудня 2013 року по справі
позовом

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват банк» до
ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості, -

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що 24
жовтня 2007 року між позивачем та
відповідачем укладено кредитний
договір за умовами якого останній
отримав кредит в сумі 10428 гривень зі
сплатою відсотків 12 % на рік. За
вказаним кредитним договором
утворилась заборгованість в розмірі
26473,51 грн., яка складається з 24736,68 грн. -
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, та 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1236, 83 грн. -
штраф (процентна складова), яку позивач
просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 18 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив його
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити, через порушення
норм матеріального та процесуального
права під час його ухвалення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позову, районний суд виходив з того,
що основне зобов'язання з боку
позичальника виконано у повному
обсязі, то відсутні правові підстави
для стягнення пені.

Між тим, з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки він не
відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві кредит у строк та
порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання, при цьому
кредитодавець має право вимагати від
позичальника достроково повернути всю
суму кредиту та внести інші платежі,
передбачені договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, згідно умов договору та у строки
передбачені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що 24
жовтня 2007 року на підставі заяви
позичальника- Лушнікової О.М. між
Закритим акціонерним товариством
Комерційний банк "ПриватБанк",
правонаступником якого є позивач, та
відповідачкою укладено кредитний
договір, за яким банк надав
позичальнику строковий кредит у сумі
10428 грн. під 12 % річних на суму залишку
заборгованості по кредиту до 24 жовтня
2009 року включно, в обмін на зобов'язання
позичальника повернути кредит,
сплатити проценти та комісію (а.с.5).

В договорі-заяві сторони узгодили
відповідальність сторін в разі
порушення позичальником зобов'язань
по погашенню кредиту, яка полягає в
сплаті пені в розмірах встановлених
у п. 5.1 відповідних Умов.

При цьому, відповідачка ознайомилася з
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), та погодилася з тим, що
вказані умови, є складовою частиною
кредитного договору підтвердивши
таке своїм особистим підписом.

Зі змісту вищевказаної заяви
позичальника та п 4.3.Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
які діяли на час укладення спірного
договору вбачається, що кошти отримані
від позичальника отриманих для
погашення заборгованості по кредиту,
насамперед направляються для
відшкодування витрат /збитків Банку
згідно вказаних Умов, далі пені,
простроченої комісії по Кредиту,
простроченої винагороди, прострочених
відсотків, простроченої
заборгованості за Кредитом, частина
суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана
Позичальником понад суму щомісячного
платежу), направляється на погашення
заборгованості за Кредитом,
далі-комісії, далі-винагороди,
далі-відсотків, далі-кредиту.

Як вбачається з розрахунку
наданого Банком відповідачка
неналежним чином виконувала взяті на
себе зобов'язання в порушення
наведених умов договору та положень
закону. Так, заборгованість по тілу
кредиту відповідачкою остаточно
сплачено поза межами дії договору
лише у лютому 2013 року, а
заборгованість по комісії лише у
лютому 2013 року.

В зв'язку з нерегулярними
щомісячними внесками та в
недостатньому розмірі, банком
починаючи з 25 грудня 2007 року
здійснювались щомісячні нарахування
пені, сума якої станом на 26 вересня
2013 року становила 35083, 16 коп. Оскільки
Банком списано в односторонньому
порядку 10346 грн. 48 коп. то
заборгованість за весь період
становить 24736 грн. 68 коп. (а.с. …).

Між тим Конституційний Суд України
у рішенні від 11 липня 2013 року по справі
щодо офіційного тлумачення положень
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасно виконання грошових
зобов'язань» від 22 листопада 1996 року
дійшов висновку, що умови договору
споживчого кредиту, його укладання та
виконання повинні підпорядковуватися
таким засадам, згідно з якими особа
споживача вважається слабкою стороною
у договорі та підлягає особливому
правовому захисту з урахуванням
принципів справедливості,
добросовісності і розумності, як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права.

Вимога позивача про стягнення пені
в розмірі 24736 грн. 68 коп., спотворює її
дійсне правове призначення, оскільки
із засобу розумного стимулювання
боржника неустойка перетворюється на
несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Такий висновок Конституційного
Суду України узгоджується з
положеннями Резолюції Генеральної
Асамблеї ООН «Керівні принципи для
захисту інтересів споживачів» від 09
квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено,
що споживачі нерідко перебувають у
нерівному становищі з точки зору
економічних умов, рівня освіти та
купівельної спроможності, а тому
принципи захисту інтересів споживачів
мають, зокрема, за мету сприяти
країнам у боротьбі зі шкідливою
діловою практикою усіх підприємств на
національному та міжнародному рівнях,
яка негативно позначається на
споживачах. Конституційний Суд України
визначив, що захист від цих зловживань
базується на положеннях законодавства,
зокрема частини 3 статті 551 ЦК України.

В силу ч. 3. ст. 551 ЦК України, розмір
неустойки, а пеня є її видом, може бути
зменшена за рішенням суду, якщо значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи наведене, колегія
вважає, що права відповідачки, як
слабкої сторони в договорі підлягають
захисту шляхом застосування положень
ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшення
розміру нарахованої пені позивачем.

Так, з урахуванням загальної суми
отриманого кредиту, повну відсутність
збитків у банку на час пред'явлення
позову, та наявність таких збитків
протягом тривалого часу однак не в
значних розмірах, колегія вважає
необхідним зменшити суму пені до 2000
грн.

Оскільки районний суд не врахував
те, що основне зобов'язання
відповідачкою, щодо погашення
заборгованості за тілом кредиту та
процентами і комісією виконано
неналежним чином, тобто зі значним
порушенням строків встановлених в
договорі, а таке призвело, як до
утворення заборгованості так і до
наявності відповідних збитків в
певний час у кредитора та є
підставою для застосування правових
наслідків невиконання договірних
зобов'язань передбачених 3 ч. 1 ст. 611
ЦК України, вказане рішення підлягає
скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України, з ухваленням по справі
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідачки 2000 пені., 500
грн. штрафу та штрафу в частині його
процентної складової в розмірі 5 % від
суми заборгованості.

При цьому розмір процентної складової
штрафу підлягає нарахуванню не з
суми заборгованості з пені, як
розраховано позивачем, а з реальної
заборгованості по обов'язковим
платежам за договором. Так з
розрахунку вбачається, що остання
така сума заборгованості мала місце
в січні 2013 року в сумі 1728 грн. 85 коп.
за несплачену комісію, тому розмір
процентної складової штрафу складе 86
грн.

Також слід розподілити судові
витрати на підставі положень ст. 88
ЦПК України та стягнути з
відповідачки 243,60 грн. на користь
позивача.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Заочне рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 18 грудня 2013 року
скасувати.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» з ОСОБА_2 2000 грн.
пені за договором кредиту від 24
жовтня 2007 року, 500 грн. штрафу, 86 грн.
процентної складової штрафу .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: