Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/2463/13-ц
Провадження № 2/280/841/13
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2013 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області в складі:

Головуючого судді
Шимон Л.С.

при секретарі
Добровольській Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Коростишеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Авто
експерт» про захист прав споживача та
застосування наслідків недійсного
правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про захист прав споживача та
застосування наслідків недійсного
правочину, в обгрунтування якої
зазначив наступне. 16.04.2013р. між ним та
відповідачем було укладено договір про
надання фінансової послуги №000129,
предметом якого було надання
фінансової послуги з адмініструтвання
фінансових активів придбання товарів у
группах за рахунок об`єднаних
періодичних платежів учасників
програми Автофінанс. При підписанні
договору ним було сплачено винагороду
за послуги, пов`язані з включенням
договору до програми та формування
корпорації клієнтів програми у розмірі
7060грн. та авансові платежі в сумі
10940грн., а в подальшому протягом
травня-вересня ще 5 щомісячних платежів
у загальній сумі 6260,35грн. Вважає, що
відповідач, надаючи зазначений вид
послуги, порушив його права споживача,
уклавши договір внаслідок нечесної
підприємницької практики, що вводить в
оману. Зокрема, відповідачем не
направлялось йому повідомлення про
створення корпорації клієнтів ТОВ
«Авто експерт», відповідач не мав права
на отримання коштів від позивача. Крім
того, нечесна підприємницька
діяльність полягає також в тому, що
діяльність відповідача не відповідає
вимогам Ліцензійних умов, затверджених
Нацкомфінпослуг, оскільки на веб-сайті
відповідача відсутня вся необхідна
інфоромація, відповідач не мав у
м.Житомирі відокремленого
структурного підрозділу, хоча договір
було укладено саме там. Отже,
відповідно до ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів» правочин,
здійснений з використанням нечесної
підприємницької практики, є недійсним;
згідно ст.230 ЦК України відповідач
зобов`язаний відшкодувати збитки у
подвійному розмірі і, крім того,
моральну шкоду, завдану в зв`язку із
вчиненням цього правочину. Враховуючи
викладене, позивач просить визнати
недійсним договір про наданя
фінансової послуги, стягнути з
відповідача безпідставно сплачені
кошти в сумі 24260,35грн. у подвійному
розмірі в сумі 48520,70грн., а також
моральну шкоду в сумі 7000грн.

В судовому засіданні позивач
вимоги позовної заяви підтримав з
викладених в ній підстав, просить
позовну заяву задовольнити в повному
обсязі.

Повноважний представник відповідача в
судовому засіданні проти вимог позову
заперечив, просить відмовити в його
задоволенні, надав письмові
заперечення.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 суду пояснив, що разом з
позивачем був присутній під час
укладення оспорюваного договору,
представники ТОВ «Авто експерт»
сказали, що протягом декілька днів - 3-х
або максимум 4-х - техніка буде надана,
однак до даного часу вона у позивача
відсутня, хоча він сплатив належні
платежі.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідка, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що 16.04.2013р. в м.Житомирі між ТОВ «Авто
експерт» та ОСОБА_1 було укладено
договір про надання фінансової послуги
№000129, предметом якого було надання
фінансової послуги з адмініструтвання
фінансових активів для придбання
товару, зазначеного в додатку №1, за
рахунок об`єднаних періодичних
платежів учасників програми
Автофінанс. Сторонами погоджено, що
виконавець, тобто ТОВ «Авто експерт»,
забезпечує придбання товару за рахунок
об`єднаних грошових коштів учасників
на умовах договору та у відповідності
із внутрішніми правилами виконавця, за
умови повного виконання замовником
всіх зобов`язань, передбачених даним
договором. Згідно з додатком №1 до
зазначеного договору ОСОБА_1 отримав
право на придбання міні-трактора
Донгренг-354 вартістю 70600грн. В цей же
день ОСОБА_1 особисто ознайомлений з
умовами діяльності програми
«Автофінанс» (додаток №2 до договору).

Статтею 2 договору передбачено
зобов'язання відповідача щодо надання
послуг, спрямованих на придбання
товару, на умовах діяльності програми
«Автофінанс»: укласти договір поставки
товару з постачальником, сформувати
корпорацію клієнтів програми,
організувати і проводити розподіли
фінансових ресурсів корпорації щодо
набуття клієнтом права на купівлю
товару, здійснити оплату товару на
користь клієнта програми.

Відповідно до ст.3 договору учасник
зобов'язується, зокрема, виконувати
зобов'язання, передбачені договором, у
порядку та строки, визначені Угодою;
щомісячно до 20 числа кожного місяця
сплачувати періодичні платежі, за
рахунок яких фінансова установа
здійснює оплату товару, розмір яких
визначається шляхом ділення поточної
ціни товару на загальну кількість
періодичних платежів, а також
сплачувати щомісячну винагороду. У ст.9
договору визначено, що договір діє до
моменту виконання обома сторонами всіх
зобов'язань.

На виконання умов договору ОСОБА_1 на
час виникнення спору сплатив 24260грн.
35коп.

19.02.2013р. Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, ТОВ «Авто
експерт» було видано свідоцтво ФК №387
про реєстрацію фінансової установи.
07.03.2013р. Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, згідно
рішення від 26.02.2013р. №645 було видано ТОВ
«Авто експерт» ліцензію на проведення
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах. Отже, діяльність
відповідає, крім того, і вимогам Закону
України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг».

Ураховуючи те, що ТОВ «Авто експерт»
отримало відповідний дозвіл (ліцензію)
на здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо «придбання
товарів у групах» у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, не
можна вважати правильним твердження
позивача про те, що така діяльність
здійснюється товариством нелегітимно.

Відповідно до ч.1, 2 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього
Кодексу. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

У той самий час предметом договору
сторін, укладеної в рамках
функціонування системи придбання
автомобілів у групі «Автофінанс», є
надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним міні-трактора.

Відповідно до ст.6 договору ТОВ «Авто
експерт» гарантує передачу у власність
клієнту програми зазначений в додатку
товар за умови виконання клієнтом всіх
зобов`язань, передбачених договором, та
після отримання права на купівлю
товару.

При цьому відповідно до ст. 4.3 додатку №
2 до договору право на отримання товару
отримує клієнт програми, який має
найбільшу кількість сплачених
періодичних платежів разом з
щомісячною винагородою відповідно до
графіка внесків у своїй корпорації
станом на 25 число поточного місяця та
не має заборгованості щодо
періодичного платежу та щомісячної
винагороди з моменту підписання даного
договору. Критерієм визначення
найбільшої кількості періодичних
платежів та щомісячної винагороди є
загальна кількість сплачених
періодичних платежів разом із
винагородою.

Таким чином, в договорі чітко
передбачено, що споживач оплачує
кожного місяця частину ціни
міні-трактора.

Відповідно до ст.230 ЦК України обман
має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення договору ОСОБА_1 отримав
її примірник та додатки до нього.

Статтею 8 договору погоджено, що
підписання цього договору та додатків
до нього є свідчення того, що сторони
повністю зрозуміли усі визначення,
умови і зміст договору і додатків до
нього, з моменту підписання договору і
додатків замовник набуває статусу
клієнта програми «Автофінанс».

Згідно з п.9.1 ст.9 додатку № 2 до договору
клієнту надається 14 днів з моменту
підписання для того, щоб він міг
детально ознайомитися з договором. При
цьому в разі розірвання договору
протягом 14 днів з дати її підписання
учаснику повертається сума всіх
коштів, внесених ним на рахунок ТОВ
«Авто експерт». Для цього необхідно
письмово повідомити відповідача про
розірвання договору. Однак, як
визнається учасниками процесу, ОСОБА_1
із заявою про розірвання договору в
14денний термін не звертався, що
свідчить про його розуміння та згоду з
усіма умовами Угоди.

Таким чином, твердження позивача про
наявність обману у діях ТОВ «Авто
експерт» під час укладення договору є
помилковим, не підтвердженим належними
доказами і не узгоджується з
положеннями ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів» у
взаємозв'язку з нормами Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

За положеннями ст. ст. 57-59 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості; кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, а також те, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
обґрунтованості позовних вимог, суд
відмовляє в їх задоволенні в повному
обсязі. Вказаний висновок суду
ґрунтується з урахуванням правової
позиції Верховного Суду України у
справі № 6-40 цс 13.

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,61,209,212,213,214,215,218
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И
В:

В позові ОСОБА_1 до ТОВ «Авто експерт»
про захист прав споживача та
застосування наслідків недійсного
правочину відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд Житомирської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Л.С.Шимон