№ провадження 2/208/586/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

22 квітня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Ричка С.О.

при секретарі - Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради,
ОСОБА_3 про визначення права власності
у праві спільній сумісній власності, в
порядку спадкування за законом, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог, що до предмету позову: Перша
Дніпродзержинська нотаріальна
контора, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради,
ОСОБА_3 в якому просить суд визнати
право власності у праві спільної,
часткової, сумісної власності, в
порядку спадкування за законом, а саме
житлового будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 56,7 кв.м. та житловою площею 32,9
кв.м. у тому числі, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог, що до
предмету позову: Перша
Дніпродзержинська нотаріальна
контора.

У своєму позові позивачі зазначили, що
вони, позивачки по справі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є рідними сестрами, їх батьки:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1954
року. 19 жовтня 1962 року за реєстровим №
2/6686, державним нотаріусом Першої
дніпродзержинської нотаріальної
контори Федоріною З.Г. був посвідчений
договір купівлі-продажу, відповідно до
якого мати позивачів, ОСОБА_4 придбала
незавершений будівництвом житловий
будинок АДРЕСА_1 готовністю 49%, в
подальшому житловий будинок батьками
позивачів був повністю добудований, та
8 червня 1990 року прийнятий в
експлуатацію на підставі рішення
виконавчого комітету Заводської
районної ради № 188 від 8 червня 1990 року,
згідно якого житловий будинок АДРЕСА_1,
житловою площею 32,9 кв.м., загальною - 47,7
кв.м. прийнятий в експлуатацію на ім'я
ОСОБА_4, маючи на руках нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
незакінченого будівництвом житлового
будинку, акт прийомки будинку в
експлуатацію та рішення Заводського
райвиконкому про прийняття
домоволодіння в експлуатацію на ім'я,
ОСОБА_4, мати позивачів була впевнена,
що має всі правовстановлюючі
документи, що підтверджують її право
власності на законно придбаний та
добудований житловий будинок.
Домоволодіння АДРЕСА_1 складається з:
житлового будинку А-1 загальною площею
56,7 кв.м., житловою - 32,9 кв.м., літньої
кухні Б-1, гаражу В-1, убиральні Г-1,
сараїв Д-1, Є-1, 3-1, П-1, огорожі, воріт,
тротуару, зливної ями, водопроводу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року наша мати ОСОБА_4
померла, заповіту не залишила,
спадкоємцями, після смерті матері
позивачів, ОСОБА_4 за законом першої
черги залишились чоловік померлої,
батько позивачів, відповідач по справі
ОСОБА_3, та позивачі, її доньки,
позивачки прийняли спадщину після
смерті матері в порядку, передбаченому
чинним законодавством, шляхом подачі у
шестимісячний строк заяви про
прийняття спадщини в нотаріальну
контору, відповідач по справі ОСОБА_3
відмовився від прийняття спадщин,
Після смерті ОСОБА_4 залишилось
спадкове майно житловий будинок
АДРЕСА_1 постановою державного
нотаріуса Першої дніпродзержинської
державної нотаріальної контори
Геращенко Г. В. від 19 червня 2007 року
позивачам було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на вищевказаний житловий
будинок, зокрема - витягу з реєстру прав
власності, спадкоємцям рекомендовано
звернутись до суду за захистом своїх
прав. Дійсно під час подружнього життя
батьки позивачів придбали
недобудований будинок та добудувала
його, отримавши рішення виконкому про
прийняття домоволодіння в
експлуатацію на ім'я матері позивачів,
але не отримували за життя свідоцтва
про право власності на цю нерухомість,
та не реєструвала своє право власності
в ОКП «ДБТІ», бо на практиці на час
закінчення будівництва та прийняття
будинку в експлуатацію свідоцтво про
право власності ще не оформлялось.
Оформлення спадкоємцями
правовстановлюючих документів на
будинок в позасудовому порядку після
смерті ОСОБА_4 є неможливим. У той же час
житловий будинок АДРЕСА_1 належав
подружжю ОСОБА_4 з правомірних підстав,
бо придбаний недобудованим на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу, добудований і
прийнятий в експлуатацію місцевими
органами влади, позивачки, розуміють,
що їх батько, відповідач по справі
ОСОБА_3, також купував і добудовував
спірний житловий будинок разом із
своєю дружиною, а тому має право на
подружню частку в праві власності на
домоволодіння, але ОСОБА_3 категорично
відмовився від оформлення на своє ім'я
подружньої частки в праві власності на
житловий будинок так само, як і
спадкової частки, посилаючись на свій
вік та небажання оформляти на себе
право власності на будь-яку частку
будинку з будь-яких підстав. Також є
інша причина, що унеможливлює
позасудове оформлення права власності
спадкоємців на житловий будинок на
після смерті ОСОБА_4 та змушує нас,
спадкоємиць, в судовому порядку у
відповідності до вимог ст.15, 16 ЦК
України захищати свої майнові
(спадкові) права, відповідно договору
купівлі-продажу, посвідченого 19 жовтня
1962 року державним нотаріусом Першої
дніпродзержинської нотаріальної
контори Федоріною З.Г. за реєстровим №
2/6686, покупцем незавершеного
будівництвом житлового будинку
АДРЕСА_1, готовністю 49%, зазначена
ОСОБА_4 Між тим правильне написання
імені та по батькові нашої матері -
«ОСОБА_4», а не «ОСОБА_4, хоча очевидно,
що «ОСОБА_4» - це безграмотне написання
нотаріусом на український мові саме
імені та по батькові «ОСОБА_4», через
таку помилку право власності ОСОБА_4
може ставитися під сумнів, у зв'язку з
цим, належність купленого та
добудованого житлового будинку ОСОБА_4,
а не ОСОБА_4, підтверджується тим, що
саме забудовнику ОСОБА_4, 8 червня 1990
року державною комісією виданий акт
про прийняття індивідуального
домоволодіння; на ім'я ОСОБА_4, а не
ОСОБА_4 вищевказаний житловий будинок
прийнятий в експлуатацію рішенням
виконавчого комітету Заводської
районної ради № 188 від 8 червня 1990 року,
а рішенням виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради від 1
липня 1997 року № 200 земельна ділянка
АДРЕСА_1 передана у приватну власність
ОСОБА_4 для будівництва і
обслуговування її житлового будинку та
господарських будівель. Саме ОСОБА_4 як
власниця до самої смерті проживала та
була зареєстрована з будинку АДРЕСА_1 з
3 червня 1963 року до моменту смерті, що
підтверджується довідкою № 296 голови
квартального комітету № 12, що
підтверджується такими документами -
нотаріально посвідченим 19 жовтня 1962
року державним нотаріусом Першої
дніпродзержинської нотаріальної
контори Федоріною З.Г. договором
купівлі-продажу недобудованого
будинку, актом державної комісії від
08.06.1990 року про прийняття
індивідуального домоволодіння,
рішенням виконавчого комітету
Заводської районної ради № 188 від 08.06.1990
року про прийняття будинку в
експлуатацію і рішенням виконавчого
комітету Дніпродзержинської міської
ради від 01.07.1997 року № 200 про передачу
земельної ділянки АДРЕСА_1 тому
просять задовольнити їх позовні вимоги
у повному обсязі.

Позивачі в судове засідання з'явилися,
але надали до суду заяви в якій просили
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, та розглянути справу без їх
участі.

Відповідачі ОСОБА_3, представник
Виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради та
представник третьої особи у судове
засідання не з'явилися, але надали до
суду заяви в яких не заперечують проти
позовних вимог, та просили розглянути
справу без їх участі та участі їх
представників.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється на
підставі ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали 20 листопада 1954
року шлюб, після шлюбу ОСОБА_4 перейшла
на прізвище чоловіка ОСОБА_4

Як вбачається зі свідоцтва про
народження НОМЕР_1, у подружжя
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року донька
ОСОБА_2 де батьками записані ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, після укладання шлюбу 03
вересня 1993 року, вона змінила прізвище
на ОСОБА_2.

Як вбачається зі свідоцтва про
народження НОМЕР_2, у подружжя
народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року ще одна
донька ОСОБА_1 де батьками записані
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, після укладання
шлюбу 12 травня 1979 року, вона змінила
прізвище на ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що 19
жовтня 1962 року за реєстровим № 2/6686,
державним нотаріусом Першої
дніпродзержинської нотаріальної
контори Федоріною З.Г. був посвідчений
договір купівлі-продажу, відповідно до
якого мати позивачів, ОСОБА_4 придбала
незавершений будівництвом житловий
будинок АДРЕСА_1 готовністю 49%, в
подальшому житловий будинок батьками
позивачів був повністю добудований, та
8 червня 1990 року прийнятий в
експлуатацію, на підставі рішення
виконавчого комітету Заводської
районної ради № 188 від 8 червня 1990 року,
згідно якого житловий будинок АДРЕСА_1,
житловою площею 32,9 кв.м., загальною - 47,7
кв.м. прийнятий в експлуатацію на ім'я
ОСОБА_4. Домоволодіння АДРЕСА_1
складається з: житлового будинку А-1
загальною площею 56,7 кв.м., житловою - 32,9
кв.м., літньої кухні Б-1, гаражу В-1,
убиральні Г-1, сараїв Д-1, Є-1, 3-1, П-1,
огорожі, воріт, тротуару, зливної ями,
водопроводу.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати
позивачів, ОСОБА_4 померла, заповіту не
залишила, спадкоємцями, після її смерті
за законом першої черги залишились
чоловік померлої, батько позивачів,
відповідач по справі ОСОБА_3, та
позивачі, її доньки.

Судом встановлено, що позивачки
прийняли спадщину після смерті матері
в порядку, передбаченому чинним
законодавством, шляхом подачі у
шестимісячний строк заяви про
прийняття спадщини в нотаріальну
контору, відповідач по справі ОСОБА_3
відмовився від прийняття спадщин,
Після смерті ОСОБА_4 залишилось
спадкове майно житловий будинок
АДРЕСА_1 постановою державного
нотаріуса Першої дніпродзержинської
державної нотаріальної контори
Геращенко Г. В. від 19 червня 2007 року
позивачам було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на вищевказаний житловий
будинок, зокрема - витягу з реєстру прав
власності, спадкоємцям рекомендовано
звернутись до суду за захистом своїх
прав

В судовому засіданні встановлено, що
інші спадкоємці спадкового майна після
смерті ОСОБА_4 - відсутні.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття не проживав постійно із
спадкоємцем, може подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Позивачі в установленому законом
порядку прийняли спадщину після смерті
матері, шляхом подачі заяви до
нотаріальної контори.

Крім того відповідно договору
купівлі-продажу, посвідченого 19 жовтня
1962 року державним нотаріусом Першої
дніпродзержинської нотаріальної
контори Федоріною З.Г. за реєстровим №
2/6686, покупцем незавершеного
будівництвом житлового будинку
АДРЕСА_1, готовністю 49%, зазначена
ОСОБА_4 Між тим правильне написання
імені та по батькові спадкодавця є
«ОСОБА_4», а не «ОСОБА_4 хоча очевидно, що
«ОСОБА_4» - це помилкове написання
нотаріусом на український мові саме
імені та по батькові «ОСОБА_4»,
належність купленого та добудованого
житлового будинку ОСОБА_4, а не ОСОБА_4
підтверджується тим, що саме
забудовнику ОСОБА_4, 8 червня 1990 року
державною комісією виданий акт про
прийняття індивідуального
домоволодіння; на ім'я ОСОБА_4, а не
ОСОБА_4» вищевказаний житловий будинок
прийнятий в експлуатацію рішенням
виконавчого комітету Заводської
районної ради № 188 від 8 червня 1990 року,
а рішенням виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради від 1
липня 1997 року № 200 земельна ділянка
АДРЕСА_1 передана у приватну власність
ОСОБА_4 для будівництва і
обслуговування її житлового будинку та
господарських будівель. Саме ОСОБА_4, як
власниця до самої смерті проживала та
була зареєстрована з будинку АДРЕСА_1 з
3 червня 1963 року до моменту смерті, що
підтверджується довідкою № 296 голови
квартального комітету № 12, самим
нотаріально посвідченим 19 жовтня 1962
року державним нотаріусом Першої
дніпродзержинської нотаріальної
контори Федоріною З.Г. договором
купівлі-продажу недобудованого
будинку, актом державної комісії від
08.06.1990 року про прийняття
індивідуального домоволодіння,
рішенням виконавчого комітету
Заводської районної ради № 188 від 08.06.1990
року про прийняття будинку в
експлуатацію і рішенням виконавчого
комітету Дніпродзержинської міської
ради від 01.07.1997 року № 200 про передачу
земельної ділянки АДРЕСА_1

Суд дослідивши матеріали цивільної
справи вважає вимоги позивача
обґрунтованими, законними та такими що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки, до позивачів, як до
спадкоємців, перейшли усі права та
обов'язки спадкодавця.

У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо
цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом цивільні відносини (аналогія
закону).

З зв'язку з тим, що Цивільний Кодекс
України, чітко не врегульовує питання
визначення часток у праві спільній
сумісній власності, суд прийшов до
висновку про визначення часток в праві
спільній сумісній власності рівними
виходячи з наступного:

У відповідності зі п. 2 ст. 8 Закон
України „Про приватизацію державного
житлового фонду" передача займаних
квартир здійснюється в спільну сумісну
або часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї.

Згідно до ст. 370 ЦК України, „Визначення
часток у праві спільної часткової
власності" - частки у праві спільної
часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або
законом.

На підставі ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільній
власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа може звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права ти інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи те, що позивачі є
спадкоємцем першої черги, відповідач
ОСОБА_3 від своєї частини у спадщині
відмовився, так само як і відмовився і
від частини, яка йому належить як
власникові майна, яка придбане під час
шлюбу, і те, що інші спадкоємці
відсутні, суд вважає за можливим
визнати право власності на будинок
АДРЕСА_1 за позивачами в рівних частках
за кожною з них, як на спадкове майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_4.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 8, 16, 357, 370, 372, 1261, 1268, 1269 ЦК України,
Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду" та ст.ст. 10,
60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради,
ОСОБА_3 про визначення права власності
у праві спільній сумісній власності, в
порядку спадкування за законом, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог, що до предмету позову: Перша
Дніпродзержинська нотаріальна контора
- задовольнити.

Визначити спадковим майном
домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається
з: житлового будинку А-1 загальною
площею 56,7 кв.м., житловою - 32,9 кв.м.,
літньої кухні Б-1, гаражу В-1, убиральні
Г-1, сараїв Д-1, Є-1, 3-1, П-1, огорожі, воріт,
тротуару, зливної ями, водопроводу,
належне померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 в цілому.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
законом по ? частині за кожною на
домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається
з: житлового будинку А-1 загальною
площею 56,7 кв.м., житловою - 32,9 кв.м.,
літньої кухні Б-1, гаражу В-1, убиральні
Г-1, сараїв Д-1, Є-1, 3-1, П-1, огорожі, воріт,
тротуару, зливної ями, водопроводу, що
залишилась після смерті матері,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, з
подальшою реєстрацією у відповідних
органах державної реєстрації
нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін скарги про апеляційне
оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України з дня його проголошення.

Суддя
Ричка С. О.