Справа № 495/9503/13-ц
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Матяш Т.Л.
при секретарі - Івановій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Білгород-Дністровський цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.06.2008
року вони з відповідачем уклали шлюб,
Білгород-Дністровському відділі РАЦС
та на сьогоднішній день сторони
фактично припинили шлюбні відносини,
живуть окремо один від одного. За
період шлюбу сторони збудували певне
нерухоме майно, а саме: № 15- будівля, № 16
- майстерня, № 17 - склад цех загальною
площею 432 кв.м., розташовані на
земельній ділянці площею 0,6212 га по
АДРЕСА_1, а згодом, відповідач оформив
правовстановлюючі документи на
зазначену нерухомість.
У добровільному порядку поділити
спільно нажите майно відповідач
відмовляється, тому позивач звернулась
з відповідним позовом до суду та
просить суд поділити спільно нажите
майно виділивши їй ? частину майна.
Позивач в судове засідання не
з'явився, надала до суду уточнену
позовну заяву з проханням розглянути
справу за її відсутністю та
задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи сповіщався належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від позивача, ухвалив
слухати справу за відсутності
відповідача, що не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі суттєві обставини
справи та перевіривши їх наявними
доказами, суд прийшов до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,
24.06.2008 року сторони уклали шлюб,
Білгород-Дністровському відділі РАЦС.
Сторони подружніх та сімейних відносин
не підтримують, спільного господарства
не ведуть, проживають окремо. Родина
Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.09.2010 року № 5109/2010 за відповідачем
було визнано право власності на
самочинне будівництво: № 15- будівля, №
16 - майстерня, № 17 - склад цех загальною
площею 432 кв.м., розташовані на
земельній ділянці площею 0,6212 га по
АДРЕСА_1.

Тобто, зазначене нерухоме майно
будувалось сторонами вже після
укладання шлюбу, що відносить його до
категорії спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно зі ст. 2 цієї статті, вважається,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п.23, 30 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вирішуючи
спори між подружжям про майно
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно
до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути
будь-які види майна за винятком тих, які
згідно із законом не можуть їм належати
(виключені із цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружина та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Частиною другою зазначеної
статті передбачено, що при вирішенні
спору про поділ майна суд може
відступити від засади рівності часток
подружжя за обставин, що мають істотне
значення.

На підставі викладеного, керуючись п.23,
30 Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 69, 70
ЦК України, ст.ст. 11, 15, 60, 61, 174, 213, 215, 224-236
ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю
подружжя наступне нерухоме майно: № 15-
будівля, № 16 - майстерня, № 17 - склад цех
загальною площею 432 кв.м., розташовані
на земельній ділянці площею 0,6212 га по
АДРЕСА_1.

В порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частку нерухомого
майна: № 15- будівля, № 16 - майстерня, № 17
- склад цех загальною площею 432 кв.м.,
розташовані на земельній ділянці
площею 0,6212 га по АДРЕСА_1.

В порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частку нерухомого
майна: № 15- будівля, № 16 - майстерня, № 17
- склад цех загальною площею 432 кв.м.,
розташовані на земельній ділянці
площею 0,6212 га по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його увалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя