Номер провадження № 22-ц/785/4335/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Артеменко І.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства Іллічівський морський торговельний порт, голови Професійної спілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час перебування на спортивних змаганнях, про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Державного підприємства (далі ДП) Іллічівський морський торговельний порт, голови Професійної спілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту ОСОБА_3 Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач остаточно просив про стягнення на його користь з ДП Іллічівський морський торговельний порт середньої заробітної плати за час перебування на спортивних змаганнях, та про стягнення з голови професійної спілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту відшкодування моральної шкоди в розмірі 11508,16 грн. Позивач посилався на те, що з 22 травня по 02 червня 2010 року, з 22 травня по 02 червня 2011 року, з 16 по 24 вересня 2011р., з 03 по 10 вересня 2012 року його було офіційно запрошено на спортивні змагання, у звязку з чим він просив про надання йому відпустки зі збереженням заробітної плати на час проведення змагань. Однак адміністрація порту йому в оплачуваній відпустці та наданні матеріальної допомоги відмовляла, у звязку з чим він був вимушений брати відпустку без збереження заробітної плати, і тому вважає, що має право вимагати виплати йому середньої заробітної плати за час перебування на змаганнях. Вимоги про відшкодування моральної шкоди до голови професійної спілки позивач мотивував неповним наданням йому матеріальної допомоги у 2011 році у сумі 2500 грн. замість необхідних 5000 грн., ненаданням допомоги у вересні 2012 року у сумі 2008,16 грн. та ненаданням допомоги у сумі 7000 грн. в березні 2012 року, через що на змагання до Фінляндії він не потрапив.

Представник ДП Іллічівський морський торговельний порт заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на ненадання позивачем листів-викликів від Державної служби молоді та спорту України, та на відсутність обовязку у підприємства фінансувати участь позивача у змаганнях.

Голова Професійної спілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту ОСОБА_3 позов не визнав, посилаючись на відсутність звернень позивача, на відсутність передбачених кошторисом видатків, та на те, що позивач був членом іншої профспілки, з якої вийшов 08.12.2011р.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП Іллічівський морський торговельний порт, голови Професійної спілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торгівельного порту ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 20 березня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах позову та апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а

рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з

додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд 1-ої інстанції виходив з того, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, що позивач не надав адміністрації порту належного виклику на змагання від Державної служби молоді та спорту, що вимоги про відшкодування моральної шкоди до голови профспілки є необґрунтованими і недоведеними.

З таким висновком суду повністю погоджується і колегія суддів.

За змістом ст.77-1 КЗпП України, ст.16-1 Закону України Про відпустки відпустка для підготовки і участі в змаганнях надається працівникам , які беруть участь у всеукраїнських та міжнародних спортивних змаганнях. Тривалість, порядок, умови надання та оплати відпусток встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно з постановою КМУ № 565 від 01.06.2011р. Про затвердження порядку надання відпусток для підготовки та участі у всеукраїнських і міжнародних змаганнях відпустки надаються для підготовки і участі у всеукраїнських і міжнародних змаганнях, що включені до Єдиного календарного плану фізкультурно-оздоровчих та спортивних заходів України на відповідний рік. Підставою для надання відпусток є лист-виклик, який готується Державною службою молоді та спорту.

Із матеріалів справи вбачається, що від Всеукраїнської спілки ветеранського спорту, Федерації волейболу Одеської області, Європейської асоціації волейболу через асоціацію ветеранів, від Одеського управління у справах фізичної культури і спорту на імя начальника ДП Іллічівський морський торговельний порт надходили запрошення направити для участі у змаганнях ОСОБА_2 з наданням йому звільнення від роботи зі збереженням заробітної плати. (а.с.8-10,16) Листи-виклики від Державної служби молоді та спорту України для підготовки і участі у всеукраїнських і міжнародних змаганнях, що включені до Єдиного календарного плану фізкультурно-оздоровчих та спортивних заходів України на відповідний рік, в якості доказів позивачем суду не надані.

За наданою довідкою ДП Іллічівський морський торговельний порт та копіями наказів №№ 5767,15086,15977 позивачу в 2010 році в період з 16 по 27 травня 2010 року, з 20 по 23 вересня 2011 року, з 06 по 09 вересня 2012 року надавались відпустки без збереження заробітної плати, підставою для видачі вказаних наказів були заяви позивача.(а.с.199-203) Перераховані накази про надання відпусток без збереження заробітної плати позивачем до суду у встановлений ст. 233 КЗпП України 3-х місячний строк не оскаржувались. В період з 23 травня по 03 червня 2011 року позивач перебував в черговій (оплачуваній) відпустці.(а.с.200) Можливість стягнення середнього заробітку з роботодавця на користь працівника передбачена ст. 235 КЗпП України у разі поновлення незаконно звільненого працівника з роботи за увесь час вимушеного прогулу. Враховуючи те, що відпустки без збереження заробітної плати надавались позивачу за його заявами, накази про їх надання позивач до суду не оскаржував, підстав вважати, що позивач перебував у вимушеному прогулі, і що є підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не вбачається.

З огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, висновки суду 1-ої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення з ДП Іллічівський морський торговельний порт на його користь середнього заробітку за час перебування на спортивних змаганнях є вірними.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що його запрошували на спортивні змагання офіційно, як учасника Збірної України, і що ненадання йому адміністрацією підприємства оплачуваних відпусток завдало йому матеріальної шкоди вищевикладених висновків суду не спростовують.

За вимогами ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачена можливість відшкодування моральної шкоди власником або уповноваженим ним органом працівнику у разі, якщо порушення його прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач заявив вимоги про відшкодування моральної шкоди до голови Профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту ОСОБА_3, якого неможливо вважати власником або уповноваженим ним органом. Наявність доказів звернення позивача до голови профспілки за наданням йому матеріальної допомоги для участі у спортивних заходах, доказів завдання позивачу моральної шкоди головою профспілки ОСОБА_3 та профспілкою, яку він очолює, через ненадання матеріальної допомоги, в матеріалах справи не вбачається. У відповідності зі статутом Професійної спілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту голова профспілки очолює профспілку та керує її роботою, розпоряджається коштами і майном профспілки в межах повноважень, які установлені профспілковим комітетом профспілки. Вважати, що голова профспілки діяв з порушенням статутних повноважень, незаконно порушував права позивача, внаслідок чого останньому було завдано моральної шкоди неможливо.

Висновки суду та обґрунтування щодо відсутності підстав для стягнення моральної шкоди з голови профспілки ОСОБА_3 є правильними.

Посилання позивача на те, що за умовами колективного договору профспілка взяла на себе відповідальність за організацію та фінансування спортивно-оздоровчих заходів, що профспілка гарантує рівність прав усіх працівників порту, у тому числі і його право як не члена профспілки, і що профспілка безпідставно відмовила йому у фінансуванні спортивних заходів, в яких він приймав участь, не можуть братися до уваги, оскільки зазначені доводи не можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди, і у тому числі з голови профспілки.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, то підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування правильного рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.1,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.П. ОСОБА_4 Артеменко