Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Біла Церква в залі
суду №4 цивільну справу за позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Київ Ре" до ОСОБА_1 про стягнення в
порядку регресу страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що між
позивачем та відповідачем 31.08.2012 року
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/9098304 строком
на один рік. Об'єкт страхування - "ВАЗ
21043" державний номер НОМЕР_1. Позивач
посилався на те, що 01.09.2012 року о 15 год. 10
хв. в м.Білій Церкві Київської області
по вулиці Ярослава Мудрого при під"їзді
до повороту на вул. Г.Ковбасюка
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
"ЗАЗ ДЕО", державний номер НОМЕР_2 під
керування водія ОСОБА_2 та
транспортного засобу "ВАЗ 21043" під
керуванням ОСОБА_1 Відповідно до
постанови Білоцерківського
міськрайонного суду ДТП трапилась у
зв"язку з порушенням водієм ОСОБА_1 п.п.
2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України, що призвело до
механічних пошкоджень автомобіля "ЗАЗ
ДЕО". Позивач вказував на те, що ОСОБА_1 є
винним у вчиненні вказаної ДТП. До
позивача 07.02.2013 року звернувся ОСОБА_2
із заявою та повідомив про
вищевказаний страховий випадок і
позивачем було складено страховий акт
№150029-1 від 22.05.2013 року і у відповідності
до вказаного акту розмір страхового
відшкодування склав 3 710 грн. Позивач
вказував на те, що ним було сплачено
страхове відшкодування ОСОБА_2 згідно
страхового акту №150029-1 від 22.05.2013 року в
загальному розмірі 3 710,00 грн. Позивач
просив в судовому порядку стягнути з
відповідача на його користь страхове
відшкодування в розмірі 3 710,00 грн. на
підставі п.п.33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону
України "Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", оскільки відповідач не
повідомив позивача про настання
дорожньо-транспортної пригоди у термін
встановлений Законом. А також позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь судовий збір в сумі 229,40 грн.

Представник позивача до початку
розгляду справи по суті надав суду
заяву про зміну підстави позову та
просив суд в судовому порядку стягнути
з відповідача на користь позивача
страхове відшкодування в розмірі 3 710,00
грн. на підставі п.п. в) п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38
Закону України "Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", оскільки
відповідач після
дорожньо-транспортної пригоди за його
участю самовільно залишив місце
пригоди. А також представник позивача
просив стягнути з відповідача на
користь позивача судовий збір в сумі
229,40 грн.

В судовому засіданні 11.12.2013 року
представник позивача підтримав
вищевказані позовні вимоги позивача, в
судове засідання 30.12.2013 року
представник позивача не з"явився, про
день і час розгляду справи був належним
чином повідомлений, надав до суду заяву
в якій просив справу розглядати у його
відсутності, в заяві вказав, що позов
він підтримує.

Відповідач до суду не з"явився, про день
і час розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду письмові
заперечення на позов та просив справу
розглядати у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасника процесу,
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов обгрунтований і
підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
31.08.2012 року між Товариством з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Київ Ре" як страховиком та
ОСОБА_1 як страхувальником було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, за яким
застраховано цивільно-правову
відповідальність страхувальника за
шкоду, заподіяну третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди,
забезпечений транспортний засіб
-автомобіль “ВАЗ 21043” д.н.з. НОМЕР_1, що
стверджується копією Поліса АВ/9098304.

З матеріалів справи вбачається, що
01.09.2012 року о 15 год. 10 хв. ОСОБА_1 керуючи
автомобілем “ВАЗ 21043” д.н.з. НОМЕР_1 в
м.Білій Церкві Київської області по
вул. Ярослава Мудрого при під"їзді до
повороту на вул. Г.Ковбасюка не
врахував дорожню обстановку перед
зміною напрямку руху, не переконався,
що це буде безпечно, завчасно не зайняв
відповідне крайнє положення на
проїжджій частині дороги, що призвело
до зіткнення з автомобілем “ЗАЗ ДЕО”
д.н.з. НОМЕР_2. Внаслідок ДТП транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1,
10.4 ПДР України.

Згідно до постанови Білоцерківського
міськрайонного суду від 12.10.2012 року
відповідача було визнано винним у
скоєнні даної дорожньо-транспортної
пригоди, за вказане правопорушення
його було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається з наряду-замовлення
№СФ-0000180 від 16.04.2013 року складеного ФОП
ОСОБА_4, який надає послуги з ремонту
пошкодженого майна, вартість
матеріалів та вартість робіт по
ремонту автомобіля “ЗАЗ ДЕО” д.н.з.
НОМЕР_2 становить 3 710,00 грн.

Згідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик має право
здійснювати виплати без проведення
експертизи (у тому числі шляхом
перерахування коштів особам, які
надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Судом встановлено, що на виконання умов
договору страхування на підставі заяви
ОСОБА_2 про настання страхового випадку
та заяви про виплату страхового
відшкодування, страховиком
Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Київ Ре" було проведено розрахунок та
виплату ОСОБА_2, який є власником
пошкодженого в ДТП автомобіля “ЗАЗ
ДЕО” д.н.з. НОМЕР_2, страхового
відшкодування в сумі 1710,00 грн. та в сумі
2000,00 грн., що стверджується копіями
вказаних заяв, копією страхового акту
№150029-1, розрахунком розміру страхового
відшкодування, та копіями платіжних
доручень №1922 від 11.06.2013 року, та №1931 від
12.06.2013 року.

Згідно ст.27 Закону України «Про
страхування», ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про страхування» здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Оскільки відповідача визнано винним у
скоєнні вказаної вище ДТП, то саме він
відповідно до положень ст.1188 ЦК України
зобов'язаний був відшкодувати збитки
власнику транспортного засобу,
спричинені внаслідок пошкодження
цього автомобіля.

Як вказано вище в рішенні,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля “ВАЗ 21043” д.н.з.
НОМЕР_1, яким керував під час ДТП
відповідач, застрахована в Товаристві
з додатковою відповідальністю
"Страхова компанія "Київ Ре", а тому саме
позивачем як страховиком було
проведено виплату страхового
відшкодування власнику пошкодженого
автомобіля "ЗАЗ ДЕО"

Відповідно до п. 1.4 ст.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» особи, відповідальність яких
застрахована, - страхувальник та інші
особи, які правомірно володіють
забезпеченим транспортним засобом.
Володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду.

Таким чином, цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_1
також є застрахованою, оскільки факт
неправомірності володіння ним
автомобілем “ВАЗ 21043” д.н.з. НОМЕР_1,
яким він керував під час ДТП, не
встановлений ні законом, ні рішенням
суду.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Так, відповідно до п.п. в) п.п. 38.1.1 ст. 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
після дорожньо-транспортної пригоди
за його участю самовільно залишив
місце пригоди.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду від 12.10.2012 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 122-4
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн., оскільки 01.09.2012 року близько 15 год.
10 хв. по вул. Ярослава Мудрого в місті
Білій Церкві ОСОБА_1 керуючи
автомобілем ВАЗ 21043, будучи причетним
до ДТП залишив місце пригоди. Своїми
діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10 а-е ПДР
України.

За ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як вказано вище в рішенні, розмір шкоди,
заподіяної майну третьої особи,
становить 3 710,00 грн., сума страхового
відшкодування - 3 710,00 грн.

Позивачем було направлено на адресу
відповідача претензію про
відшкодування шкоди 02.07.2013 року, що
стверджується копією претензії.

А тому з врахуванням наведеного, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача, з вини якого були
спричинені збитки, на користь позивача
3 710,00 грн. сплаченого останнім
страхового відшкодування.

Суд вважає, що з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути 229,40 грн.
судового збору.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача про те, що в ДПТ, яке
сталося 01.09.2012 року винен не він, а
ОСОБА_2, оскільки ці заперечення
спростовуються вищевикладеними у
рішенні суду доказами.

Суд вважає, що посилання відповідача на
те, щоб суд при вирішенні спору
врахував його тяжке матеріальне
становище, хворобу і вік судом не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
між сторонами існували договірні
відносини /Поліс АВ/9098304 від 31.08.2012 року/
і позивачем відповідно до вказаного
Полісу та Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» було проведено страхове
відшкодування в розмірі 3 710,00 грн. на
користь ОСОБА_2, і ні вказаним Полісом,
ні Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не передбачено
врахування матеріального становища,
віку та хвороби страхувальника при
відшкодуванні в порядку регресу
страховику виплаченого страхового
відшкодування.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст.25, 27 Закону України «Про
страхування», ст.ст.1,22,36,38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст.993, 1188, 1191 ЦК України,
ст.ст.10,60,88,209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Київ Ре" 3 710,00 грн. та 229,40 грн. судового
збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб