Справа № 191/5902/13-ц
Провадження № 2/191/1773/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Твердохліб А.В.,

при секретарі - Яришевій Н.В.

розглянувши у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Синельникове цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Синельниківської міської ради про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права приватної власності
на 1/3 частку квартири в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
приватної власності на 1/3 частку
квартири в порядку спадкування за
законом, мотивуючи свої вимоги, тим що
вона, ОСОБА_1, знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 18
червня 1968 року, який зареєстровано
Джезказганським бюро ЗАГС с. Нікольськ,
актовий запис № 140.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народилася
дочка - ОСОБА_2.

У1994 році ОСОБА_1 працювала на
Ресорному заводі імені Комінтерну в
місті Синельникове Дніпропетровської
області. Вказаним підприємством їй та
членам її сім'ї -чоловіку та дочці була
надана квартира АДРЕСА_1, яку вони
приватизували 17 січня 1994 року на
підставі Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» і яка була зареєстрована ТОВ
«Оксвен» за реєстром № 125. Зазначена
квартира належить ОСОБА_1, її чоловіку -
ОСОБА_3 та її дочці - ОСОБА_2, на праві
приватної спільної сумісної власності
в рівних частках (кожному 1/3 ч.) на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 17 січня 1994 року, виданого
на підставі розпорядження від 06 січня
1994 року № 434.

Ринкова вартість вищезазначеної
квартири складає 159 007 гривень, а
вартість 1/3 її частки - 53 002 гривні.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3, який постійно
мешкав за адресою: АДРЕСА_1, помер. Після
його смерті відкрилася спадщина на 1/3
частку квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

Заповіту померлий не залишив. позивачі
по справі, є спадкоємцями першої черги
в порядку спадкування за законом.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивачі
прийняли, так як фактично вступили в
управління та володіння спадковим
майном, тому що проживали разом з
померлим на час відкриття спадщини,
поховали його та користувалися його
майном.

Обидва позивача звернулися до
державного нотаріуса Першої
Синельниківської державної
нотаріальної контори з заявами про
видачу їм свідоцтва про право на
спадщину за законом на 1/3 частку (кожній
по 1/6 ч.) вказаної квартири. Але нотаріус
відмовив у видачі цих свідоцтв у
зв'язку з тим, що право власності на
вищезазначене майно за померлим
ОСОБА_3, не зареєстровано.

Просить встановити факт прийняття
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спадщини після смерті
ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2, право приватної
власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом.

У відкрите попереднє судове засідання
позивачі не з'явилися, але до його
початку надали суду заву в якій свої
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, просять справу розглянути без
їх участі.

У відкрите попереднє судове засідання
представник відповідача не з'явився,
але до його початку надав суду заяву в
якій проти позовних вимог не заперечує.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у
попередньому судовому засіданні
рішення у разі відмови від позову,
визнання позову, укладення мирової
угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 і 175 цього
Кодексу.

При визнанні позову суд ухвалює
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали
справи, встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що
факт смерті ОСОБА_3 підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
21 березня 1995 року, актовий запис № 139.

Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу серія
НОМЕР_2 від 18.06.1968 року, актовий запис №
140 та між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 копією
свідоцтва про народження серія НОМЕР_3
від 18.06.1968 року.

Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло від 17 січня 1994 року
виданого Ресорним заводом ім.
Комінтерну, АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
членам її сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_2, квартира
приватизована згідно з Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», квартира
зареєстрована ООО «Оксвен», записана у
реєстрову книгу № 125.

В матеріалах справи є постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 15.11.2013 року видана державним
нотаріусом Першої Синельниківської
державної нотаріальної контори Монич
Н.Д., згідно якої позивачам відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на майно за законом, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3, так як право
власності на вище визначене майно за
померлим не зареєстровано.

Обов'язок власників забезпечити
державну реєстрацію прав власності на
всі без винятку об'єкти нерухомості
введено лише з 29.06.1998 року. Саме цього
дня набрала Інструкція про порядок
державної реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у власності юридичних
осіб, затверджена наказом Державного
комітету будівництва та архітектури
та житлової політики від 09.06.1998 року №
121. Таким чином, права набуті у
власність до 09.06.1998 року з дотриманням
установленого порядку набуття, однак
без державної реєстрації можна вважати
такими, що виникли та набуті в
установленому законом порядку.

Факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2
спадщини після смерті ОСОБА_3, яка
настала ІНФОРМАЦІЯ_6 року,
підтверджується довідкою
Синельниківського міського
комунального підприємства від 19.11.2013
року згідно якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
мешкав та був зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 по день
смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Разом з ним
мешкали та були зареєстровані ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 які
мешкають за вищевказаною адресою з
13.02.1987 року по теперішній час.

З матеріалів спадкової справи щодо
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року
ОСОБА_3 вбачається, що інших
спадкоємців першої черги на майно
спадкодавця, окрім позивачів не має.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року та
позивачі спадщину прийняла фактично, у
зв'язку з чим суд застосовує норми
чинного на той час законодавства, а
саме норми ЦК Української РСР 1963 року.

Частиною 1,2 ст.524 ЦК Української РСР 1963
року передбачено, що спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 526 ЦК Української РСР 1963 року
місцем відкриття спадщини визнається
останнє постійне місце проживання
спадкодавця, а якщо воно невідоме, -
місцезнаходження майна або його
основної частини.

Статтею 527 ЦК Української РСР 1963 року
передбачено, що спадкоємцями можуть
бути особи, що були живими на момент
смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народженні після його смерті.

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року
передбачено, що для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Не допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно ч. 1,2 ст. 549 ЦК Української РСР 1963
року передбачено, що спадкоємець
прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, оскільки
фактично вступили в володіння
спадковим майном. Також 1/3 частина
квартири яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 входить до спадкової маси.

На підставі викладеного, ст. ст. 527, 548, 549,
562 ЦК Української РСР 1963 року,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Синельниківської міської ради про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права приватної власності
на 1/3 частку квартири в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3,
яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6
року.

Визнати за ОСОБА_2, право приватної
власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6
року. .

На рішення протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області може бути
подано апеляційну скаргу. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не буде
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. В. Твердохліб