Справа № 541/2978/13-ц
Провадження №2/541/1168/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 грудня 2013 року
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області

в складі:

головуючої судді -
Куцин В.М.,

при секретарі -
Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миргород справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2012 року до Миргородського
міськрайонного суду з позовною заявою
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором звернулось ПАТ
КБ «Приватбанк».

Позивач обґрунтовуючи свої позовні
вимоги вказав, що відповідно
кредитного договору №LGRWR000300210 від 11
липня 2003 року ОСОБА_1 отримав кредит в
розмірі 1179,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,96%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом для часткової оплати за
товар, з кінцевим терміном повернення
11.07.2004 року.

Відповідач належним чином не виконує
взяті на себе зобов'язання по погашенню
кредиту, в результаті чого станом на
12.07.2013 року виникла заборгованість у
розмірі 34038 грн. 18 коп., що складається
із: заборгованості за кредитом - 1943 грн.
97 коп., заборгованості по процентам за
користування кредитом - 9094,94 грн., 22999
грн. 27 грн. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.

Позивач просить стягнути на свою
користь з відповідача ОСОБА_1
заборгованість по кредиту у розмірі 34038
грн. 18 коп. та судові витрати - судовий
збір 340 грн. 38 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, просив
розглянути справу в його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити,
проти постановлення заочного рішення
не заперечує (а.с.43).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
відповідно до положень ч.ч.4,9 ст. 74 ЦПК
України (а.с.42).

Суд вважає за можливе розглянути
справу в відсутність відповідача на
підставі наявних у справі даних та
доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК
України та ухвалення заочного рішення
відповідно до ст.224 ЦПК України,
оскільки позивач не заперечує проти
такого вирішення справи.

Дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову необхідно відмовити з таких
підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №LGRWR000300210 від 11 липня
2003 року. Згідно якого ОСОБА_1 отримав
кредит в розмірі 1179,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,96% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом для
часткової оплати за товар, з кінцевим
терміном повернення 11.07.2004 року, в
зв'язку з чим Банк кредитні кошти
перерахував позичальнику (а.с.5-6).

Умови Договору відповідачем ОСОБА_1
порушені, про що свідчить розрахунок
наданий ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.4).

Згідно ухвали Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 10.09.2009 року заяву ЗАТ КБ
«Приватбанк» про видачу судового
наказу, подану стягувачем 08.09.2009 року
-повернуто заявнику.

09.10.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
вказаним кредитним договором (а.с.2).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частиною 2 ст. 259 УК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Згідно ч.2,3 ст. 264 ЦК України, позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної даності
починається заново. Час що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Відповідно до роз'яснень п.31 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду Цивільних і
Кримінальних Справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів,що виникають з
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року №5, враховуючи положення пункту 7
частини13 статті 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
кредиту, строк давності якого минув. У
зв'язку із цим позовна давність за
позовом про повернення споживчого
кредиту застосовується незалежно від
наявності заяви у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
сплинула і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставне майно тощо),
положення пункту 7 частини 13 статті 11 ЗУ
«Про захист прав споживачів»
застосовується й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

Як встановлено судом, про порушення
свого права банку стало відомо в 2004
році, за захистом якого позивач
звернувся до суду 10.09.2009 року, тим самим
строк позовної давності на право
звернення до суду за захистом
порушеного права перервався. Після
переривання перебіг позовної даності
починається заново з 15 вересня 2009 року
часу набрання законної сили ухвалою
суду (а.с.45).

Отже позивач мав право на звернення до
суду з вимогою про стягнення
заборгованості по кредитному договору
до 15.09.2012 року, однак звернувся до суду
лише 09.10.2013 року.

Оскільки судом встановлено, що вимоги
ПАТ КБ «Приват Банк», позивача по
справі, заявлені після сплину строку
позовної давності встановленого
законом, тому з цих підстав в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

В зв'язку з відмовою в задоволенні
позову, судові витрати понесені
позивачем при зверненні до суду не
підлягають стягненню з відповідачів на
його користь.

Керуючись ст.ст.10, 11, 81, 88, 213-215, 224-228, 294
ЦПК України, ст. ст. 257, 259, 264 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства КБ «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
№LGRWR000300210 від 11 липня 2003 року -
відмовити .

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області, через
Миргородський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя: В. М. Куцин