Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/2606/13-ц
Провадження № 2/270/1171/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2013 року

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого
судді Мащенко С. В.

при секретарі
Мізерній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
приміщення суду в місті Макіївці
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса
ПЕРШОЇ МАКІЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ
НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Макарової Надії
Іванівни «Про визнання незаконною
постанову нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії та
зобов'язання видати свідоцтво про
право на спадщину», -

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся із
позовом до Державного нотаріуса Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори Макарової Н. І. «Про визнання
незаконною постанову нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії та
зобов'язання видати свідоцтво про
право на спадщину», мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації
смертей 09 квітня 2012 року зроблено
відповідний актовий запис за № 447,
місцем реєстрації визначено
Гірницький відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Макіївського міського управління
юстиції у Донецький області /свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1/. Рішенням
Гірницького районного суду міста
Макіївки Донецької області від 05.09.2012
року встановлено факт сумісного
проживання померлої ОСОБА_3 з позивачем
внаслідок мешкання однією сім'єю понад
п'яти років до часу її смерті. Після
смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на
належне їй майно, а саме: на квартиру
АДРЕСА_1. Згідно статті 1264 Цивільного
кодексу України він є спадкоємцем
четвертої черги. 04 жовтня 2012 року, тобто
у встановлений законом термін та
порядок, він звернувся до Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Для оформлення своїх прав та
для отримання свідоцтва про право на
спадщину, він подав до нотаріуса усі
необхідні документи. Проте у видачі
свідоцтва про право на спадщину йому
було відмовлено із наданням роз'яснень
листом № 1047/02-31 від 02.04.2013 року стосовно
неможливості отримання вказаного
свідоцтва у зв'язку із тим, що «... в
справах Першої Макіївської державної
нотаріальної контори є відомості про
іншу спадкоємицю ОСОБА_5, яка має право
на першочергове спадкування після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року, та в справі виникло багато
суперечливих моментів…», і
рекомендовано йому звернутися до суду.
Зазначив, що із даною постановою не
погоджується, звернувши увагу суду на
те, що підстави відмови нотаріуса або
посадової особи у вчиненні
нотаріальних дій визначаються статтею
49 Закону України "Про нотаріат", перелік
яких є вичерпним. Відмова державного
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії
з підстав, не підтвердження кимось
своїх родинних відносин, не
передбачена Законом України "Про
нотаріат". Крім того, відповідно до
частини 1 статті 1296 Цивільного кодексу
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, має право отримати свідоцтво
про право на спадщину. Згідно з пунктом
4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
№ 296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про
право на спадщину видається за
наявності у спадковій справі всіх
необхідних документів. Пункт 4.13. цього
ж Наказу передбачає, що видача
свідоцтва про право на спадщину може
бути відкладена у разі: витребування
нотаріусом відомостей або документів
від фізичних або юридичних осіб, при
цьому строк, на який може бути
відкладено видачу свідоцтва про право
на спадщину, не може перевищувати
одного місяця; необхідності отримання
нотаріусом від заінтересованих осіб
згоди на подачу спадкоємцем, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, заяви про прийняття спадщини
згідно з вимогами частини другої
статті 1272 Цивільного кодексу України.
За обґрунтованою письмовою заявою
заінтересованої особи, яка звернулась
до суду, та на підставі отриманого від
суду повідомлення про надходження
позовної заяви заінтересованої особи,
яка оспорює право або факт, про
посвідчення якого просить інша
заінтересована особа, вчинення
нотаріальної дії зупиняється до
вирішення справи судом. Враховуючи, що
підставою відмови у видачі свідоцтва
про право на спадщину не була
відсутність документів, тому у
відповідача не має перешкод для
вчинення нотаріальної дії. До того ж, в
постанові нотаріус вказує, що є ще одна
спадкоємиця - ОСОБА_5, але ж документів,
що підтверджують її родинні відносини
з померлою не надані. Крім того, свою
заяву про прийняття спадщини ОСОБА_5
направила до П'ятої Макіївської
державної нотаріальної контори, але її
одразу не було зареєстровано в книзі
спадкових справ. Тільки 11 березня 2013
року ця заява найшла до Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори. Відповідно до пункту 3.11.
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України заява про
прийняття спадщини чи про відмову від
її прийняття підлягає реєстрації у
книзі обліку і реєстрації спадкових
справ у день надходження. У разі
надходження такого документа поштою,
він підлягає також реєстрації у
журналі реєстрації вхідних документів.
Усі наступні заяви /додаткові, від
інших спадкоємців, кредиторів/ також
реєструються у книзі обліку і
реєстрації спадкових справ під
самостійними номерами та в
хронологічному порядку. На всіх заявах
зазначаються дата і час їх надходження
та номер спадкової справи. Враховуючи,
що нотаріус П'ятої Макіївської
державної нотаріальної контори не
виконав умови вказаного порядку, на
теперішній час не відомо, коли саме
надійшла заява від ОСОБА_5, чи в термін
вона здала її на пошту, чому дану заяву
не зареєстрували відповідним чином, чи
відповідає вона вимогам подачі
документів для прийняття спадщини, чи
були перевірені належним чином усі
інші документи, копії котрих також
надійшли із заявою, чи завірені ці
копії. Не можливо також говорити й о
відповідності як вказаних документів,
так і самої заяви. Главою 7 пункту 7
підпункту 5 Порядку передбачено, що на
копіях /фотокопіях/ документів
проставляється відмітка "згідно з
оригіналом" з проставленням дати та
підпису нотаріуса. Якщо ОСОБА_5 в
необхідний термін подано вказану
заяву, відповідно до пункту 2.4. Порядку,
нотаріус повинен був перевірити
наявність спадкової справи іншим
нотаріусом, а так як о 14 годині 45 хвилин
вже було заведено спадкову справу за
заявою ОСОБА_1, нотаріус повинен був
відмовити заявнику у прийнятті заяви
та роз'яснити право її подачі за
місцезнаходженням цієї справи, а у разі
потреби /неправильно визначено місце
відкриття спадщини/ витребувати цю
справу для подальшого провадження.
Згідно з пунктом 2 глави 7 Порядку
неподання відомостей та документів на
вимогу нотаріусу є підставою для
відкладення, зупинення вчинення
нотаріальної дії або відмови у її
вчиненні. Таким чином, якщо саме ОСОБА_5
не подала необхідні документи для
прийняття спадщини, то вірогідно їй
нотаріус повинен відмовити в
здійснення нотаріальної дії, а йому
слід видати свідоцтво про право на
спадщину. Отже відмова державного
нотаріуса Першої Макіївської
державної нотаріальної контори
Макарової Н. І. від 02.04.2013 року у
вчиненні нотаріальних дій по видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом безпідставна та незаконна.
Просив визнати незаконною постанову
державного нотаріуса Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори Макарової Н. І. про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
від 02.04.2013 року та зобов'язати її видати
йому свідоцтво про право на спадщину за
законом на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, - після смерті ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно та
належним чином, надав суду заяву з
проханням справу розглянути за його
відсутності за умови участі його
представника - адвоката ОСОБА_6

Представник позивача ОСОБА_6, що діяла
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності, у судовому засіданні
позов ОСОБА_1 підтримала повністю та
просила його задовольнити, надавши
пояснення, аналогічні змісту позовної
заяви. В подальшому до суду не з'явилась
та звернулась із письмовою заявою про
розгляду справи за її відсутності
внаслідок зайнятості у іншому процесі
в місті Кривому Розі.

Відповідач - державний нотаріус Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори Макарова Н. І. у судове
засідання також не з'явилась, про місце
та час судового розгляду справи
сповіщалась своєчасно та належним
чином, надала суду письмові пояснення
із проханням справу розглядати за її
відсутності, зазначивши, що в справах
Першої Макіївської державної
нотаріальної контори заведено
спадкову справу № 733 за 2012 рік до
спадкового майна ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що заведено згідно
заяви про прийняття спадщини № 1816 від
04.10.2012 року ОСОБА_1. Але в нотаріальній
конторі є відомості про наявність ще
одного спадкоємця за законом -
племінниці померлої - ОСОБА_5, що
проживає за адресою: АДРЕСА_2, - якій
13.08.2012 року повернуто заяву для
оформлення належним чином. ОСОБА_1, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_3, - та є згідно
рішення Гірницького районного суду
міста Макіївки від 05 вересня 2012 року за
№ 26/0510/108/2012 особою щодо якої
«встановлено факт сумісного
проживання однією сім'єю із
спадкодавцем - ОСОБА_3, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, понад п'ять років до
часу відкриття спадщини». На підставі
його відповідної заяви в день спливу
шестимісячного строку з дня смерті
спадкодавця ОСОБА_3 04 жовтня 2012 року в 14
годин 45 хвилин заведено спадкову
справу № 733/2012 до спадкового майна
ОСОБА_3. Також надійшла заява від
спадкоємиці ОСОБА_5 до П'ятої
Макіївської державної нотаріальної
контори поштою 04.10.2012 року вхідний № 765,
але заяву не було зареєстровано в книзі
реєстрації спадкових справ і тільки 11
березня 2013 року ця заява надійшла до
Першої Макіївської державної
нотаріальної контори за вихідним № 135/01
-16 від 27.02.2013 року та вхідним № 514/02-14 від
11.03.2013 року. Згідно Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України «
4.2. Доказом родинних та інших відносин
спадкоємців зі спадкодавцем є:
свідоцтва органів реєстрації актів
цивільного стану, повний витяг з
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису, копії
актових записів, копії рішень суду, що
набрали законної сили, про
встановлення факту родинних та інших
відносин. 4.3. Факт перебування на
утриманні підтверджується рішенням
суду, що набрав законної сили, про
встановлення факту перебування
непрацездатної чи неповнолітньої
особи на утриманні. 4.4.
Непрацездатність утриманця за віком
може бути підтверджена паспортом,
свідоцтвом про народження;
непрацездатність за станом здоров'я -
за пенсійною книжкою або довідкою,
виданою відповідним органом
медико-соціальної експертизи Факт
проживання спадкоємців однією сім'єю
зі спадкодавцем підтверджується
рішенням суду, яке набрало законної
сили. 4.5. Якщо один або кілька
спадкоємців за законом позбавлені
можливості подати документи, що
підтверджують наявність підстав для
закликання їх до спадкоємства за
законом, вони можуть бути за письмовою
згодою всіх інших спадкоємців, які
прийняли спадщину і подали докази
родинних, шлюбних чи інших відносин зі
спадкодавцем, включені до свідоцтва
про право на спадщину. 4.6. Спадкоємці
закликаються до спадкування за законом
у порядку черговості. Кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування у разі:
відсутності спадкоємців попередньої
черги; усунення спадкоємців
попередньої черги від права на
спадкування; неприйняття спадкоємцями
попередньої черги спадщини або відмови
від її прийняття». Громадянином ОСОБА_1
було надано рішення Гірницького
районного суду міста Макіївки від 05
вересня 2012 року за № 26/0510/108/2012, яким
«встановлено факт - сумісного
проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі
спадкодавцем - ОСОБА_3, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, понад п'ять років до
часу відкриття спадщини», це є
спадкоємець четвертої черги. Згідно
статті 1264 Цивільного кодексу України
«У четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини», а ОСОБА_5 є племінницею
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3
згідно до пункту 3 статті 1266 Цивільного
кодексу України «...3. Племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові /сестрі, братові
спадкодавця/, якби вони були живими на
час відкриття спадщини», тобто вона має
право спадкувати у відповідності до
статті 1262 Цивільного кодексу України.
На теперішній час сплинув
шестимісячний строк для прийняття
спадщини, але в справах Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори є відомості про іншу
спадкоємицю ОСОБА_5, яка є спадкоємицею,
що має право на першочергове право
спадкування після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також в
справі виникло багато суперечливих
моментів. Просила прийняти рішення
згідно до зібраних в судовому
засіданні доказів.

Відповідно до положень частини 2 статті
158 Цивільного процесуального кодексу
України особи, які беруть участь у
справі, мають право заявити клопотання
про розгляд справи за їх відсутності.
Про наявність такого клопотання у
сторін по справі свідчать їх
відповідні заяви, зареєстровані за
вхідним № 12298/13 від 06.06.2013 року, № 22621/13
від 21.10.2013 року та № 24619/13 від 12.11.2013 року,
долучені до матеріалів справи.

Повно та всебічно з'ясувавши всі
обставини справи, на які сторона
позивача посилалась як на підставу
своїх вимог та відповідач при їх
невизнані, перевіривши їх доказами, що
досліджені у судовому засіданні й
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, а саме:
вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, що містять письмові докази у
справі, - суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, у ході розгляду справи в межах
заявлених вимог та зазначених і
доведених обставин, судом встановлені
такі факти та відповідні їм
правовідносини, що мають значення для
вирішення справи за суттю.

Згідно свідоцтва про смерть /серії
НОМЕР_1/, виданого 09.04.2012 року Гірницьким
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 79 років, про що
09.04.2012 року складено відповідний
актовий запис за № 447 /а. с. 8/.

Зі свідоцтва про право власності на
житло від 11.11.1993 року, виданого
комітетом з економіки, приватизації та
управління комунальної власністю
міськвиконкому, впливає, що квартира,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, -
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_7 та його дружині
ОСОБА_3 Зазначене свідоцтво
зареєстровано в Бюро технічної
інвентаризації міста Макіївки
Донецької області 16.02.1994 року в
реєстраційній книзі № 200 за реєстровим
№ 40109 /а. с. 9/.

Рішенням Гірницького районного суду
міста Макіївки Донецької області від
05.09.2012 року встановлено факт сумісного
проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі
спадкодавцем - ОСОБА_3, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, понад п'ять років до
часу відкриття спадщини.

21.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
завідуючої державної нотаріальної
контори № 1 міста Макіївки Донецької
області Макарової Н. І. із заявою про
видачу йому свідоцтва про право на
спадщину /а. с. 10 - 12/.

Постановою державного нотаріусу
Першої Макіївської державної
нотаріальної контори Макарової Н. І.
від 02.04.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у
вчиненні нотаріальних дій по видачі
свідоцтва про право на спадину за
законом на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, - після смерті ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року /а. с. 14- 15/.

Згідно Витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі № 31900060 від 04.10.2012
року, 04.10.2012 року зареєстрована
спадкова справа під № 53488713 /номер у
нотаріуса 733/2012/, у якій спадкодавцем є
ОСОБА_3

Під час вирішення спірних
правовідносин суд виходить з того, що
їх правове регулювання здійснюється
положеннями Закону України «Про
нотаріат» від 02 вересня 1993 року,
Цивільного кодексу України від 16 січня
1993 року та Наказу Міністерства Юстиції
України «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» за номером 296/5 від 22 лютого 2012
року /в редакціях, які були чинні на
дату виникнення спірних
правовідносин/.

Як убачається із змісту позовної заяви
ОСОБА_1, правовою підставою його
звернення до суду є відмова нотаріуса у
вчиненні дій, що забезпечують
реалізацію належного йому права на
спадкування майна, яке залишилось
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При цьому, суд враховує, що правові
засади здійснення спадкових прав
безпосередньо визначенні положеннями
Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до положень частини 1
статті 1216 Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Норми права, які містяться у частині 1
статті 1269 Цивільного кодексу України
визначають, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

У свою чергу, з огляду на положення
статті 1 Закону України «Про нотаріат»
нотаріатом в Україні є система органів
і посадових осіб, на які покладено
обов'язок посвідчувати права, а також
факти, що мають юридичне значення, та
вчиняти інші нотаріальні дії,
передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні
покладається на нотаріусів, які
працюють в державних нотаріальних
конторах, державних нотаріальних
архівах /державні нотаріуси/ або
займаються приватною нотаріальною
діяльністю /приватні нотаріуси/.

Положеннями частини 1 статті 1296
Цивільного кодексу України
передбачено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

При цьому, як убачається з положень
статті 34 Закону України «Про нотаріат»,
однією з нотаріальних дій, які
повноважений вчиняти нотаріус, є
видача свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, положеннями частини 2 статті
48 та частини 1 статті 66 Закону України
«Про нотаріат» передбачено, що на
підтвердження права на спадщину
видаються відповідні свідоцтва.

Безпосередньо порядок видачі
свідоцтва про право на спадщину
визначений Наказом Міністерства
Юстиції України «Про затвердження
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» № 296/5 від 22 лютого
2012 року /далі за текстом - Наказ/.

Як убачається з положень глави 10 Наказу
видачі свідоцтва про право на спадщину
передують юридичні дії з відкриття
спадщини.

Так, спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою /частина 1 статті 1220
Цивільного кодексу України та пункт 1.1.
глави 10 Наказу/.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що виникненню спірних
правовідносин передувало відкриття
спадщини внаслідок смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У свою чергу, право на спадкування
здійснюється спадкоємцями шляхом
прийняття спадщини або її неприйняття
/частина 1 статті 1268 Цивільного кодексу
України та пункт 3.1. глави 10 Наказу/.

Відповідно до положень пункту 3.3. глави
10 Наказу заяви про прийняття спадщини
або відмову від її прийняття подаються
спадкоємцем особисто нотаріусу за
місцем відкриття спадщини у письмовій
формі.

Крім того, системний правовий аналіз
положень пункту 3.5. глави 10 Наказу дає
підстави дійти суду до висновку проте,
що заява про прийняття спадщини може
бути подана нотаріусу не лише шляхом
особистої явки спадкоємця до нього, а й
шляхом її надіслання поштою.

Виходячи з встановлених судом
обставин, на підставі досліджених ним
доказів, за прийняттям спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_3, до
нотаріуса 04 жовтня 2012 року звернулось
дві особи, а саме: позивач ОСОБА_1, який
подав заяву про прийняття спадщини
особисто, та ОСОБА_5, яка надіслала
заяву про прийняття спадщини поштою.

При цьому, судом встановлено, що
спадкоємець ОСОБА_5 надіслала заяву про
прийняття спадщини не до Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори, а до П'ятої Макіївської
державної нотаріальної контори.

Крім того, як випливає з пояснень
сторін по справі та не заперечується
жодною із них, фактично заява ОСОБА_5
про прийняття спадщини була передана з
П'ятої Макіївської державної
нотаріальної контори до Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори лише 11 березня 2013 року.

Як убачається з положень пункту 2.1.
глави 10 Наказу подана нотаріусу за
місцем відкриття спадщини заява про
прийняття спадщини є підставою для
заведення спадкової справи.

Згідно до встановлених судом обставин,
ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті ОСОБА_3 на
підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття
спадщини Першою Макіївською державною
нотаріальною конторою була заведена
спадкова справа.

Отримавши заяву про відкриття спадщини
нотаріус з'ясовує відомості стосовно
факту смерті спадкодавця, часу і місця
відкриття спадщини, кола спадкоємців,
наявності заповіту, наявності
спадкового майна, його складу та
місцезнаходження, необхідність вжиття
заходів щодо охорони спадкового майна
/пункт 2.1. глави 10 Наказу/.

У свою чергу, при здійсненні дій з
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом нотаріус перевіряє
наявність підстав для закликання до
спадкування за законом осіб, які подали
заяви про видачу свідоцтва /стаття 68
Закону України «Про нотаріат», пункт 4.1.
глави 10 Наказу/.

При цьому, вирішуючи спірні
правовідносини, суд враховує, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. У разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини, спадкоємці
закликаються до спадкування за законом
у порядку черговості. Кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття /частина 1
статті 1217, частина 1 та 2 статті 1223,
частина 1 та 2 статті 1258 Цивільного
кодексу, пункт 4.6. глави 10 Наказу/.

Крім того, суд приймає до уваги, що
племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові /сестрі,
братові спадкодавця/, якби вони були
живими на час відкриття спадщини - у
другу чергу, а особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
здійснюють право на спадкування - у
четверту чергу /частина 1 статті 1262,
частина 1 статті 1264 та частина 3 статті
1266 Цивільного кодексу України/.

Згідно до положень частини 2 статті 66 та
частини 1 статті 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину у
встановленому порядку, в строки,
визначені цивільним законодавством
України.

Як убачається з положень частини 1
статті 1298 Цивільного кодексу України
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Тотожне за своїм юридичним змістом
положення стосовно строків видачі
свідоцтва про право на спадщину
міститься також у пункті 4.9. глави 10
Наказу.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач ОСОБА_1
звернувся до державного нотаріуса
Першої Макіївської державної
нотаріальної контори Макарової Н. І. із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину 21 березня 2013 року шляхом
подачі заяви поштою, тобто після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Станом на дату отримання нотаріусом
зазначеної заяви від позивача ОСОБА_1
Першою Макіївською державною
нотаріальною конторою також були
отримані документи від ОСОБА_5 про
прийняття спадщини, які надійшли з
П'ятої Макіївської державної
нотаріальної контори 11 березня 2013 року,
що не оспорюється сторонами у справі, а
тому не підлягає додатковому доведенню
відповідними доказами.

При цьому, судом встановлено, що
вчинення нотаріальних дій у відношенні
оформлення спадщини спадкоємицею
ОСОБА_5 було відкладено у зв'язку із
необхідністю витребування додаткових
документів, що підтверджують її
родинні відносини з померлою ОСОБА_3

Як убачається з положень частини 2
статті 42 Закону України «Про нотаріат»
та пункту 4.13. глави 10 Наказу
відкладення вчинення нотаріальних дій
є правом нотаріуса, яке він реалізовує
на власний розсуд, з дотриманням вимог
чинного законодавства.

Зокрема однією з таких вимог є строк
відкладення вчинення нотаріальної дії,
який для видачі свідоцтва про право на
спадщину, не може перевищувати одного
місяця /частина 3 статті 42 Закону
України «Про нотаріат» та пункт 4.13.
глави 10 Наказу/.

Виходячи з того, що документи ОСОБА_5
надійшли до Першої Макіївської
державної нотаріальної контори 11
березня 2013 року, то станом на дату
звернення позивача ОСОБА_1 із заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину /21 березня 2013 року/, строк
відкладення вчинення нотаріальної дії,
наданий ОСОБА_5 для надіслання
додаткових відомостей, на той час не
сплинув.

Таким чином, суд виходить з того, що на
дату звернення позивача ОСОБА_1 з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину державний нотаріус Першої
Макіївської державної нотаріальної
контори Макарова Н. І. мала відомості
про наявність двох спадкоємців майна,
що залишилось після смерті ОСОБА_3, а
саме: позивача та ОСОБА_5

При цьому, спадкування майна ОСОБА_3
здійснювалось за законом, тобто згідно
до встановленої чинним законодавством
України черги, у якій ОСОБА_5 є
спадкоємцем другої черги, а позивач
ОСОБА_1 - четвертої.

Отже, видача державним нотаріусом
Першої Макіївської державної
нотаріальної контори свідоцтва про
право на спадщину за законом позивачу
ОСОБА_1, який є спадкоємцем четвертої
черги, до моменту спливу строку,
наданого спадкоємцю другої черги
ОСОБА_5 для надання додаткових
документів, фактично може призвести до
порушення спадкових прав останньої у
майбутньому.

Виходячи з наведеного, вчинення такої
нотаріальної дії не відповідає
положенням законодавства України.

З огляду на приписи абзацу п'ятого
статті 5 Закону України «Про нотаріат»,
нотаріус зобов'язаний відмовити у
вчиненні нотаріальної дії в разі її
невідповідності законодавству України
або міжнародним договорам.

У свою чергу, положення пункту 1 частини
1 статті 49 Закону України «Про
нотаріат» та пункту 1 глави 13 Наказу
також передбачають, що нотаріус або
посадова особа, яка вчиняє нотаріальні
дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної
дії, якщо вчинення такої дії суперечить
законодавству України.

Як убачається із змісту спірної
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, вона прийнята
нотаріусом з дотриманням вимог,
встановлених статтею 49 Закону України
«Про нотаріат» та пунктами 1, 3, 4 глави 13
Наказу, тобто складена у письмовій
формі та у визначені строки, а також
містить причини відмови та роз'яснення
порядку її оскарження, що дає підстави
суду дійти до висновку про
правомірність дій державного
нотаріуса Першої Макіївської
державної нотаріальної контори
Макарової Н. І. та відсутності у її діях
порушень прав позивача ОСОБА_1

Таким чином, з огляду на наведені норми
закону, проаналізувавши всі наявні і
досліджені у судовому засіданні докази
у їх сукупності, суд доходить до
висновку про необґрунтованість вимог
позивача та неможливість задоволення
його позову повністю.

Окремо суд вважає необхідним
зауважити, що з огляду на визначений
статтею 61 Конституції України принцип
індивідуальної юридичної
відповідальності будь-якої особи,
відповідач по справі - державний
нотаріус Першої Макіївської державної
нотаріальної контори не повинен
відповідати за дії, які здійснювались
іншої особою, зокрема П'ятою
Макіївською державною нотаріальною
конторою.

На підставі викладеного вище,
керуючись статтями 1, 5, 34, 42, 49, 66 - 68
Закону України «Про нотаріат»,
статтями 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1262, 1264, 1266, 1269,
1296, 1298 Цивільного кодексу України,
Наказом Міністерства Юстиції України
«Про затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
№ 296/5 від 22 лютого 2012 року, статтями 4, 8,
10, 11, 38, 57, 58, 60, 61, 158, 208, 209, 212 - 215, 218, 292, 294, 296
Цивільного процесуального кодексу
України, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Державного нотаріуса ПЕРШОЇ
МАКІЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ
КОНТОРИ Макарової Надії Іванівни «Про
визнання незаконною постанову
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії та зобов'язання
видати свідоцтво про право на
спадщину» відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо його не скасовано судом
апеляційної інстанції.

Рішення ухвалено, оформлено шляхом
комп'ютерного набору та підписано
суддею у нарадчій кімнаті в одному
примірнику.

Суддя:
С. В. Мащенко