Справа № 2/593/501/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2013 р. Бережанський
районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючого судді
Шміло В.І.

при секретарі
Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережани справу за
позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Тернопільської обласної
дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2, ПАТ «Універсал Банк», третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
- Відділу ДВС Бережанського РУЮ про
звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Тернопільської обласної
дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль»
звернувся до Бережанського районного
суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ
«Універсал Банк», третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог -Відділу ДВС
Бережанського РУЮ про звільнення майна
з-під арешту, посилаючись на те, що
постановою державного виконавця ВДВС
Бережанського РУЮ від 19.09.2011 року
накладено арешт та заборону відчуження
на все майно боржника ОСОБА_2 при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-230 від 21.07.2011 року, виданого
Бережанським районним судом про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Універсал Банк» заборгованості в сумі
28 958, 01 грн, однак арешт даного майна є
неправомірним оскільки 22 грудня 2005
року під час укладення кредитного
договору між ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Тернопільської обласної
дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_2 кредитного договору, останній з
метою забезпечення виконання
зобов»язань, надав в іпотеку, належний
йому на праві власності житловий
будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1. В
зв»язку із вищевикладеним, позивач
просить звільнити з-під арешту
житловий будинок, що знаходиться по
АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Тернопільської
обласної дирекції AT «Райффайзен Банк
Аваль» в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просить їх
задовольнити з мотивів, наведених в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з"явився, однак представив суду
заяву, в якій просить справу слухати у
його відсутності та щодо задоволення
даного позову не заперечує.

Представник відповідача ПАТ
«Універсал Банк» в судове засідання
повторно не з»явився, хоча про час,
день, та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
судових повісток, однак не повідомив
суд про причини своєї неявки, що дає
підстави суду визнати його неявку без
поважних причин та можливість слухання
справи у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог - Відділу ДВС
Бережанського РУЮ Пересада С.С. в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала та не заперечує щодо їх
задоволення.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
підставними і підлягають до
задоволення із наступних підстав.

У відповідності до ст.572 ЦК України, в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Згідно з ч.І ст.575 ЦК України, іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку»,
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов»язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов»язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.б ст.З ЗУ «Про іпотеку», у
разі порушення боржником основного
зобов»язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольними забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Стаття 60 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачає, що особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з -під арешту.

Судом встановлено, що 22 грудня 2005 року
між позивачем та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 014/09-02/1568/05, у
відповідності до якого ОСОБА_2 було
надано грошові кошти в сумі 9200 доларів
США.

З метою забезпечення виконання
зобов»язання за даним кредитним
договором, між тими ж сторонами 20
лютого 2006 року було укладено договір
іпотеки, предметом якої стало нерухоме
майно, а саме житловий будинок, що
знаходиться по АДРЕСА_1 і належить
ОСОБА_2 Даний договір зареєстрований в
Державному реєстрі іпотек, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Державному реєстрі іпотек

Відповідно до 3.1.4. вищевказаного
договору іпотеки, у випадку
невиконання позичальником зобов»язань
за цим або за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки,
реалізувати його та за рахунок
вирученої від його реалізації суми
переважно перед іншими кредиторами
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу.

Як вбачається із довідки АТ
«Райффайзен Банк Аваль» № 101 від 19.09.2013
р., станом на 19.09.2013 р. кредитні
зобов»язання ОСОБА_2 за кредитним
договором № 014/09-02/1568/05 від 22.12.2005 року не
виконані і сума заборгованості
становить 5 983,37 доларів США, що
еквівалентно 47 825,08 гривень по
офіційному курсу НБУ.

Однак, 19 вересня 2011 року старшим
державним виконавцем ВДВС
Бережанського РУЮ на підставі
виконавчого листа № 2-230, виданого 21
липня 2011 року Бережанським районним
судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь
ПАТ «Універсал Банк» боргу в розмірі
28958,01 грн., було винесено постанову про
накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржнику
ОСОБА_2, а також накладено заборону на
відчуження такого майна.

Позивач вважаючи накладення арешту на
майно, яке є предметом іпотеки
неправомірним, звернувся з позовом до
суду про звільнення даного майна з-під
арешту.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як
іпотекодержатель має переважне право в
разі невиконання боржником, тобто
ОСОБА_2 забезпеченого іпотекою
зобов»язання, одержати задоволення
своїх вимог за рахунок предмета
іпотеки, яким в даному випадку є
житловий будинок, що знаходиться по
АДРЕСА_1, переважно перед іншими
кредиторами цього боржника.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Тернопільської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» є підставними,
а тому його позов слід задовольнити та
звільнити з-під арешту житловий
будинок, що знаходиться АДРЕСА_1 і
належить на праві власності ОСОБА_2.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 14, 60, 213, 215 ЦПК України, ЗУ «Про
іпотеку», ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.ст.572-575 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позовзадовольнити.

Звільнити з-під арешту житловий
будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 і
належить на праві власності ОСОБА_2.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Бережанський районний суд протягом 10
діб з моменту його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Шміло