Номер провадження № 22-ц/785/997/13
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних від простроченої
суми за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 19 січня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 23 липня 2010
року до суду з вищеназваним позовом,
вказав, що 1 серпня 2008 року передав
ОСОБА_4 в позику грошові кошти в
сумі 182 792,00 грн., що підтверджено
розпискою, під зобов'язання повернення
боргу в строк до 1 вересня 2008 року.
Посилаючись на неповернення боргу,
позивач просив стягнути з відповідача
борг за договором позики в сумі 182 792,00
грн., 3% річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання в
сумі 10 516,81 грн., індекс інфляції в сумі 47
184,65 грн. (а.с.4-5).

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 19 січня 2011 року, ухваленим в
порядку заочного розгляду справи,
позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 заборгованість за
договором позики з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних в загальній сумі 240
493,46 грн. (а.с.26-27).

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 20 жовтня 2011 року заяву
ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення (а.с.47).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду апелянт
мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги, зміну
рішення суду з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
таку ж суму грошових коштів (суму
позики). Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та

його умов може бути представлена
розписка позичальника, що посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами (ч.1 ст.218 ЦК України).

Встановлено, що 1 серпня 2008 року ОСОБА_3
передав ОСОБА_4 у власність грошові
кошти в національній валюті в сумі,
рівній 182 792,00 грн., які ОСОБА_4
зобов'язався повернути до 1 вересня 2008
року. Зазначені відносини позики
грошових коштів були обумовлені в
усній формі. На підтвердження
укладеного договору позики та його
умов надано розписку як документ, який
посвідчує передання ОСОБА_3 ОСОБА_4 182
792,00 грн.(а.с.9, оригінал розписки).

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи від 30 жовтня 2012 року № 9156/02,
складеного експертом Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, текст розписки від 1 серпня
2008 року про отримання грошових коштів в
сумі 182 792,00 грн. виконаний ОСОБА_4
Вирішити питання про те, чи виконано
досліджуваний підпис від імені ОСОБА_4
під текстом розписки самим ОСОБА_4 чи
іншою особою, не надалось можливим
через обмежений обсяг графічного
матеріалу, який міститься у
конструктивно простому досліджуваному
підписі (а.с.114-118).

Згідно висновку повторної
судово-почеркознавчої експертизи від 19
вересня 2013 року № 8204/8205/13-32,
складеного експертами Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, підпис від імені ОСОБА_4 в
розписці від його імені від 1 серпня 2008
року про отримання грошових коштів в
сумі 182 792,00 грн. виконаний рукописним
способом пастою кулькової ручки без
попередньої технічної підготовки та
технічних засобів; підпис від імені
ОСОБА_4 та рукописний текст розписки
від імені ОСОБА_4 у розписці від його
імені від 1 серпня 2008 року про отримання
грошових коштів в сумі 182 792,00 грн.
виконані ОСОБА_4 (а.с.175-189).

Таким чином, сторонами не додержано
передбаченої частиною 1 статті 1047 ЦК
України письмової форми правочину,
однак зазначена обставинам не має
наслідком його недійсність. Розписка,
написання якої ОСОБА_4 підтверджено
судово-почеркознавчими експертизами, є
письмовим доказом факту вчинення
правочину у сенсі положень частини 1
статті 218 ЦК України та посвідченням
передання ОСОБА_3 ОСОБА_4 грошових
коштів в національній валюті в сумі 182
792 грн., а, відтак, і реальності договору
позики, оскільки відповідно до частини
2 статті 1046 ЦК України договір позики
вважається укладеним з моменту
передачі майна (грошових коштів), яке
переходить у власність позичальника.
Факт наявності боргових зобов'язань
ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 в сумі 182 792,00 грн. на
час звернення до суду наявний і
доведений. Повернення позики доказами
не підтверджено, відтак, сума позики 182
792,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 в судовому порядку. Суд
першої інстанції з цим визначився
правильно.

Відповідно до положень статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передано в позику грошові кошти в
національній валюті в сумі 182 792,00 грн.,
позика підлягала поверненню до 1
вересня 2008 року, позику не повернуто.
Таким чином, 3% річних від не повернутої
в обумовлений договором позики строк
суми 182 792,00 грн. за період прострочення
з 1 вересня 2008 року по 1 липня 2010 року
(згідно заявлених вимог) рівні 10 036,03
грн. ( 182 792,00 грн. неповернутої
суми позики : 100% х 3% : 365 днів у році х 668
днів прострочення (122 дні у 2008 році + 365
днів у 2009 році + 181 день у 2010 році) = 10 036,03
грн.).

Індекс інфляції за час прострочення з 1
вересня 2008 року по 1 червня 2010 року
наступний:

182 792,00 грн. х 101,1% (за вересень 2008 року) = 184
802,71 грн. - 182 792,00 грн. = 2 010,71
грн.;

182 792,00 грн. х 101,7 % (за жовтень 2008 року) = 185
899,46 грн. - 182 792,00 грн. = 3 107,46 грн.;

182 792,00 грн. х 101,5 % (за листопад 2008 року) =
185 533,88 грн. - 182 792,00 грн. = 2 741,88 грн.;

182 792,00 грн. х 102,1 % (за грудень 2008 року) =186
630,63 грн. - 182 792,00 грн. = 3 838,63 грн.;

182 792,00 грн. х 102,9 % (за січень 2009 року) = 188
092,97 грн. - 182 792,00 грн. = 5 300,97 грн.;

182 792,00 грн. х 101,5 % (за лютий 2009 року) = 185
533,88 грн. - 182 792,00 грн. = 2 741,88 грн.;

182 792,00 грн. х 101,4 % (за березень 2009 року) =
185 351,09 грн. - 182 792,00 грн. = 2 559,09
грн.;

182 792,00 грн. х 100,9 % (за квітень 2009 року) = 184
437,13 грн. - 182 792,00 грн. = 1 645,13 грн.;

182 792,00 грн. х 100,5 % (за травень 2009 року) = 183
705,96 грн. - 182 792,00 грн. = 913,96 грн.;

182 792,00 грн. х 101,1 % (за червень 2009 року) = 184
802,71 грн. - 182 792,00 грн. = 2 010,71 грн.;

182 792,00 грн. х 99,9 % (за липень 2009 року) - до
стягнення сума не визначається;

182 792,00 грн. х 99,8 % (за серпень 2009 року) - до
стягнення сума не визначається;

182 792,00 грн. х 100,8 % (за вересень 2009 року) =
184 254,34 грн. - 182 792,00 грн. = 1 462,34 грн.;

182 792,00 грн. х 100,9 % (за жовтень 2009 року) = 184
437,13 грн. - 182 792,00 грн. = 1 645,13 грн.;

182 792,00 грн. х 101,1 % (за листопад 2009 року) =
184 802,71 грн. - 182 792,00 грн. = 2 010,71 грн.;

182 792,00 грн. х 100,9 % (за грудень 2009 року) = 184
437,13 грн. - 182 792,00 грн. = 1 645,13 грн.;

182 792,00 грн. х 101,8 % (за січень 2010 року) = 186
082,26 грн. - 182 792,00 грн. = 3 290,26 грн.;

182 792,00 грн. х 101,9 % (за лютий 2010 року) = 186
265,05 грн. - 182 792,00 грн. = 3 473,05 грн.;

182 792,00 грн. х 100,9 % (за березень 2010 року) =
184 437,13 грн. - 182 792,00 грн. = 1 645,13 грн.;

182 792,00 грн. х 99,7 % (за квітень 2010 року) - до
стягнення сума не визначається;

182 792,00 грн. х 99,4 % (за травень 2010 року) - до
стягнення сума не визначається;

182 792,00 грн. х 99,6 % (за червень 2010 року) - до
стягнення сума не визначається,

а всього індекс інфляції складає 42 042,17
грн.

Таким чином, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
підлягає стягненню борг за договором
позики в сумі 182 792 грн. 00 коп., інфляція
за час прострочення за період з 1
вересня 2008 року по 1 червня 2010 року в
сумі 42 042 грн. 17 коп., 3% річних від
простроченої суми за період з 1 вересня
2008 року по 1 липня 2010 року в сумі 10 036 грн.
03 коп., а всього підлягає стягненню 234 870
грн. 20 коп.

Суд першої інстанції не перевірив
розрахунки позивача, чим допустив
неправильне визначення суми 3% річних
та індексу інфляції. Зазначені
обставини згідно п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставою для зміни рішення суду.

Понесені та документально
підтверджені судові витрати в
загальній сумі 1 820,00 грн. стягнуто з
відповідача на користь позивача у
відповідності до положень частини 1
статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1
ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 19 січня 2011 року -
змінити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних від простроченої суми -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі
182 792 грн. 00 коп., інфляцію за час
прострочення за період з 1 вересня 2008
року по 1 червня 2010 року в сумі 42 042 грн. 17
коп., 3% річних від простроченої суми
за період з 1 вересня 2008 року по 1 липня
2010 року в сумі 10 036 грн. 03 коп., а
всього стягнути 234 870 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судові витрати в загальній сумі
1 820 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков