Справа № 524/7296/13-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2013 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області в складі:
головуючого - судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

з участю представника позивача
Гамма М.Ф., представника відповідача
Петіної А.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
М.Кременчуці цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний банк "Приват
Банк" до Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ та ОСОБА_5 про
звільнення майна з -під арешту, -

ВСТАНОВИВ

У серпні 2013 року до суду звернулось ПАТ
КБ " Приват Банк" з позовом до
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ та ОСОБА_5 про звільнення майна з
-під арешту.

Зазначали, що 31 травня 2007 року між
банком та ОСОБА_5 укладено кредитний
договір №PLRMAN02003438, згідно з яким
останньому надано кредитні кошти у
сумі 49 939,16 грн. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором укладено договір застави
автотранспорту. Відповідно до умов
договору ОСОБА_5 передав у заставу
банку автомобіль марки Daewoo matiz М30, 2007
року випуску, тип ТЗ: легковий комбі, №
кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

27.05.2011 та 24.10.2011 року постановою
державного виконавця при примусовому
виконанні постанови накладено арешт на
спірний автомобіль.

14.06.2013 року винесено постанову про
повернення виконавчого документу на
підставі п. 1 ч. 1 ст.. 47 ЗУ "Про виконавче
провадження"

Просили звільнити з-під арешту майно,
належне на праві власності ОСОБА_5, а
саме автомобіль Daewoo matiz М30, 2007 року
випуску, тип ТЗ: легковий комбі, №
кузова/шасі НОМЕР_2,, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Представник позивача позов підтримав,
просив задовольнити, посилався на
обставини і підстави, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ Петіна А.М. заперечувала в частині
позовних вимог, що стосуються установи.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не прибув.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Згідно з ч.і ст.546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до норми ст.572 ЦК України,
яка кореспондується з нормою ст.1
Закону України "Про заставу", в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 575 ЦК України визначено, що
закладом є застава рухомого майна, що
передається у володіння
заставодержателя або за його наказом -у
володіння третьої особі. Правила про
окремі види застав встановлюється
законом.

Згідно із ст.589 ЦК України та ст.19 Закону
України "Про заставу" в разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, за рахунок якого
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих простроченою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором -неустойкою), необхідні
витрати за утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Статтею 574 ЦК України передбачено, що
застава виникає на підставі договору,
закону або рішення суду.

Судом достовірно встановлено,
що ПАТ КБ „Приват Банк" є

заставо держателем автомобіля марки
Daewoo matiz М30МЗО, 2007 року випуску, тип ТЗ:
легковий комбі, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_5

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про
заставу" заставодержатель набуває
права звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

27.05.2011 та 24.10.2011 року постановою
державного виконавця при примусовому
виконанні рішення Автозаводського
районного суду м Кременчука
Полтавської області від 01.11.2010 року
накладено арешт на спірний автомобіль.

У зв'язку з неможливістю виконувати
кредитні зобов'язання перед ПАТ КБ
„Приват Банк" ОСОБА_5 передав заставний
автомобіль на зберігання в банк згідно
акту прийому - передачі від 15 лютого 2013
року.

14.06.2013 року винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві ПАТ КБ „Приват Банк" на
підставі п. 1 ч.1 ст 47 Закону України "Про
виконавче провадження".

Частиною 7 ст.54 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
спори, що виникають під час виконавчого
провадження щодо звернення стягнення
на заставлене майно, вирішуються
судом.

Таким чином, наявні обтяження
унеможливлюють належне виконання умов
кредитного договору, договору застави
транспортного засобу, рішення
Автозаводського районного суду м
Кременчука Полтавської області від
01.11.2010 року, яким звернуто стягнення на
спірний автомобіль та позбавляє
заставодержателя ПАТ КБ " Приват банк"
права на продаж заставленого майна в
рахунок погашення заборгованості.

При цьому, відповідно до статті 59
вказаного Закону, особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення майна з-під
арешту. Майно боржника може бути
звільнено з-під арешту за постановою
начальника відповідного відділу
державної виконавчої служби, якому
підпорядкований державний виконавець,
якщо під час розгляду відповідної
скарги боржника виявлено порушення
встановленого цим Законом порядку
накладення арешту.

Але позов підлягає частковому
задоволенню. Так, позовні вимоги ПАТ КБ
„ Приват Банк" до Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ є безпідставними.
Суд вважає, що державний виконавець
діяв у межах та відповідно до вимог
Закону України "Про виконавче
провадження". Позивач не довів ті
обставини, на які він посилається , як
на підставу своїх позовних вимог в цій
частині.

Відповідач ОСОБА_5 не подав до суду
належних і допустимих доказів

на спростування встановлених судом
вказаних обставин та фактів.

Судові витрати підлягають розподілу
згідно ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223
ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позов публічного акціонерного
товариства Комерційний банк "Приват
Банк" - задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту майно, належне
на праві власності ОСОБА_5, а саме
автомобіль Daewoo matiz М30, 2007 року випуску,
тип ТЗ: легковий комбі, № кузова/шасі
НОМЕР_2,, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» у повернення сплаченого
судового збору 114, 70 грн.

В частині позовних вимог до
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду
справи Апеляційним судом, якщо рішення
не скасовано.

Суддя