Головуючий в першій інстанції Дрюк
Доповідач Янчук Т.О.
16 грудня 2013 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді Дундар І.О.,
суддів: Мірута О.А, Янчук Т.О.
при секретарі Чекіній А.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Великоновосілківського
районного суду від 08 листопада 2013 року
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі - продажу
будинку дійсним, визнання права
власності на домоволодіння,-

В С Т А Н О В
И В:

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернулась з
позовом про визнання договору купівлі
- продажу будинку дійсним, посилаючись
на те, що у жовтні 2009 року з метою
придбання житлового будинку вона
звернулася до відповідача і
домовившись про всі істотні умови
сплатила йому 3000 грн. за житловий
будинок АДРЕСА_1 , про що була
відповідачем складена письмова
розписка. Відповідач пообіцяв
нотаріально посвідчити договір
купівлі - продажу, але отримавши за
нього кошти, ухиляється від
нотаріального посвідчення договору.
Просила суд визнати договір купівлі-
продажу житлового будинку укладений
в жовтні 2009 року дійсним, визнавши за
нею право власності на житловий
будинок з надвірними побудовами,
розташований в АДРЕСА_1.

Заочним рішенням
Великоновосілківського районного
суду Донецької області від 11 лютого
2010 року договір купівлі-продажу
домоволодіння розташованого в
АДРЕСА_1, укладений у жовтні 2009 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано
дійсним. Визнано за ОСОБА_4 право
власності за житловий будинок з
надвірними побудовами, розташованими
в АДРЕСА_1

За заявою ОСОБА_3, як особи прав та
обов'язків , якої стосується дане
рішення, заочне рішення зазначеного
суду переглядалося.

Рішенням Великоновосілківського
районного суду від 08 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Договір купівлі - продажу
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_1, укладений у жовтні 2009 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано дійсним.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на
житловий будинок з надвірними
побудовами, розташованого в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права. В обґрунтування своїх вимог,
зазначила, судом не було враховано, що
через недодержання сторонами вимог
закону про нотаріальне посвідчення
договору він визнається нікчемним. Зі
змісту наданої письмової розписки не
можна визнати викладені в письмовому
документі правовідносини як
правовідносини купівлі - продажу.

Представники ОСОБА_3 в судовому
засіданні апеляційного суду
підтримали доводи апеляційної скарги
в повному обсязі.

Позивачка та її представник в
судовому засіданні апеляційного суду
заперечували проти доводів
апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, сторони,
дослідивши матеріали цивільної справи
та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню , а
рішення суду скасуванню з наступних
підстав.

Згідно з п.4 частини першої ст.309
ЦПК.України, підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права. Апеляційний суд
вважає, що рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК.України
під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованність рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4 суд першої інстанції, виходив
із того, що договір купівлі-продажу
укладений в жовтні 2009 року, був
укладений між сторонами за взаємною
згодою, містять усі істотні умови
необхідні для договору
купівлі-продажу, повністю виконані
сторонами, однак, оскільки ОСОБА_5
був особою похилого віку, ухиляється
від нотаріального посвідчення
договору , зв'язку із чим у позивача
відсутня можливість посвідчення
вказаного договору у нотаріальному
порядку, то такий договір слід визнати
дійсними на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК
України й відповідно визнати за ОСОБА_4
право власності на відчужене за
вказаним договором нерухоме майно.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Судом установлено, та вбачається із
копії наданої суду письмової
розписки без дати ( а.с.8), що власник
житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5
отримав від покупця ОСОБА_4. за
проданий, належний йому на праві
власності жилий будинок АДРЕСА_1 3000
грн.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, в разі
недодержання сторонами вимоги про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Правила ст. 220 ЦК України не поширюються
на правочини, які підлягають
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, оскільки за
змістом ст. 640 ЦК України, договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню і
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його державної реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
суд першої інстанції, на зазначені
положення закону уваги не звернув; не
визначився з характером спірних
правовідносин; не врахував, що договір
купівлі-продажу домоволодіння
укладений між сторонами по справі, у
силу ст. 657 ЦК України підлягав і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, тому не може бути визнаний
дійсними на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК
України, а відповідно відсутні
підстави для визнання права власності
на нерухоме майно, відчужене за
вказаним договором.

За таких обставин колегія суддів
визнає, що під час вирішення справи суд
неправильно застосовані норми
матеріального права, а тому
постановлене у справі судове рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.307 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Великоновосілківського
районного суду від 08 листопада 2013 року
скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання договору купівлі -
продажу будинку дійсним, визнання
права власності на домоволодіння
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
Судді :