АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3387/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 57 Середа Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Василенко Л. І. РІШЕННЯ
25 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Василенко Л. І. суддів
Подорога В. М. , Демченко В. А. при
секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма «Лєно» на
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 13
листопада 2013 року по справі за позовом
Приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма «Лєно» до
ОСОБА_6 про стягнення богу, -

в с т а н о в и л а :

05.03.2012 р. ПП «ВКФ «Лєно» звернулося в суд
з позовом до ОСОБА_6 про стягнення богу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26.05.2008 р. з ОСОБА_7 на користь
ПП «ВКФ «Лено» стягнуто 10302,12 грн.
матеріальної шкоди. На підставі
виконавчого листа з ОСОБА_7 на користь
ПП «ВКФ «Лено», за період з липня 2009 р.
по березень 2010 р. включно, стягнуто 1354,57
грн.

Оскільки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. померла,
то виконавче провадження було закрито
у зв'язку зі смертю боржника. Боргове
зобов'язання перед ПП «ВКФ «Лено» за
життя ОСОБА_7 повністю не було виконане,
сума боргу становить 8947,55 грн.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина, яка складається з 1/12 частини
будинку з відповідною частиною
господарських та побутових будівель і
споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, та
належав ОСОБА_8, спадкоємицею якого
була ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але
не оформила спадкових прав. ОСОБА_6 є
спадкоємицею після смерті ОСОБА_7 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом.

Позивач 20 липня 2010 р. за вих. № 622
звернувся до Золотоніської міської
державної нотаріальної контори з
листом, в якому просив надати відомості
про спадкоємців після смерті ОСОБА_7 та
виставити їм претензійні вимоги на
суму 8947,55 грн., оскільки вважає, що при
прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_7
на ОСОБА_6 перейшов обов'язок сплати
борг на користь ПП «ВКФ «Лено» у
розмірі 8947,55 грн. крім того, вартість
спадкового майна перевищує суму боргу
ОСОБА_7 перед ПП «ВКФ «Лено».

Справа неодноразово розглядалася
судовими інстанціями, позивач
неодноразово збільшував позовні
вимоги та остаточно просив суд
стягнути з ОСОБА_6 на його користь борг
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі
8947,55 грн., інфляційні витрати за період
з 10.09.2010 року по липень 2012 р. в розмірі
876,86 грн. і 3 % річних за користування
коштами, що складає 498,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПП «ВКФ
«Лено» витрати на відрядження до
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області на судові
засідання 24.05.2013 р., 11.06.2013 р. та 20.06.2013 р.,
що складає 1733,07 грн. з них витрати на
відрядження в сумі:1597,98 грн., та
компенсація за втрачений заробіток в
сумі 137,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПП «ВКФ
«Лено» витрати на відрядження до
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області на судове засідання
03.07.2013 р., що складають 568,54 грн., з них
витрати на відрядження в сумі 532,66 грн.
та компенсацію за втрачений заробіток
в сумі 35,88 грн.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 13 листопада 2013 р.
відмовлено ПП «Виробничо-комерційна
фірма «Лєно» у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_6 про стягнення боргу.

В апеляційній скарзі ПП
«Виробничо-комерційна фірма «Лєно»
просить рішення суду, як постановлене
при неповному з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи
та з підстав порушення норм
процесуального права скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

При цьому апелянт вказав, що при
ухваленні рішення суд керувався
виключно доводами та доказами,
наданими відповідачем. На думку
апелянта, висновки суду першої
інстанції, про те, що претензія ПП «ВКФ
«Лєно» до спадкоємців померлої ОСОБА_7
не направлялася, оскільки було
направлено лише лист від 20.07.2010 р. за
вих. № 622, який долучено до матеріалів
спадкової справи, є хибними.

Не являється обґрунтованим і
твердження суду про нереєстрацію ПП
«ВКФ «Лєно» претензійних вимог,
несплату державного мита за вчинення
нотаріальних дій, не внесення до
реєстру для реєстрації нотаріальних
дій запису про вчинення нотаріальної
дії та відсутність свідоцтва про
вчинення нотаріальної дії.

Так ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України від 20.03.2013 р. визнано, що
ПП «ВКФ «Лєно», як кредитор спадщини, у
встановлений ст. 1281 ЦК України строк
заявило претензійну вимогу до
спадкоємців боржника, шляхом
направлення на адресу Золотоніської
міської державної нотаріальної
контори листа № 622 від 20.07.2010 р.

Таким чином, твердження суду першої
інстанції про те, що позивач не
пред'явив претензійні вимоги до
спадкоємців після смерті ОСОБА_7 у
встановлений чинним законодавством
строк, тому позбавлений права вимоги,
не відповідає дійсності отже, на думку
апелянта, судом безпідставно
проігнорована зазначену ухвалу, що
призвело до ухвалення рішення з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, що з'явились,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
частково задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивач втратив право вимоги
до спадкоємців померлої ОСОБА_7,
оскільки, як з наявних матеріалів
справи так і з самого твердження
представника позивача, ПП «ВКФ «Лено»
станом на 01.05.2010 р. було відомо про
смерть ОСОБА_7, проте цивільний позов до
суду поданий лише 05.03.2012 р.

Строки пред'явлення кредиторами
спадкодавця вимог до спадкоємців є
обмежувальними (присіяними,
преклюзивними). Їх пропуск припиняє
відповідні права кредиторів.

При цьому суд дійшов висновку, що
посилання позивача на отримання
нотаріусом претензійної вимоги до
спадкоємців спростовується гл. 11 ЗУ
«Про нотаріат» та Інструкцією про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, оскільки позивач
не здійснив ряд нотаріальних вимог а
саме: не зареєстрував претензійні
вимоги, не сплатив державне мито за
вчинення нотаріальних дій, не внесено
до реєстру для реєстрації нотаріальних
дій запису про вчинення нотаріальної
дії та не видано свідоцтво про вчинення
нотаріальної дії, а лише направлено
листа нотаріусу від 20.07.2010 р. за вих. № 622
з проханням надати відомості про
спадкоємців після ОСОБА_7 та виставити
їм претензійні вимоги на суму 8947,55 грн.,
проте "виставлення претензійних вимог"
не входить до повноважень нотаріуса, а
доказів, які стверджують, що за
вчинення нотаріальної дії щодо
пред'явлення претензійної вимоги до
спадкоємців померлої ОСОБА_7 було
сплачене державне мито, позивачем суду
не надано.

Однак погодитись з таким висновком
районного суду не можна, оскільки
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п. 3 ст. 309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
скасовує, ухвалює нове рішення із
наступних підстав.

Статтею 1282 ЦК України, на підставі якої
позивач звернувся до суду з даним
позовом, визначено особливості
включення до складу спадщини боргових
зобов'язань та межі їх виконання.

Стаття 1281 ЦК України регламентує
порядок пред'явлення вимог кредиторів
до спадкоємців боржника, а саме, що
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не
міг знати про відкриття спадщини, він
має право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

При цьому необхідність пред'явлення
кредиторами претензій до спадкоємців
не означає, що кредитори зобов'язані
повідомляти спадкоємців про наявність
вимог до спадщини безпосередньо. Таке
повідомлення може бути зроблено через
нотаріальну контору, адже Інструкція
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затверджена
Наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004 р. № 20/5 «Про затвердження
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
дозволяє приймати претензії від
кредиторів спадкодавця нотаріусові за
місцем відкриття спадщини в строк,
установлений статтею 1281 ЦК України.

Так, відповідно до абзацу першого
пункту 189 приведеної Інструкції, в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, нотаріус за
місцем відкриття спадщини в строк,
установлений ст. 1281 ЦК України, приймає
претензії від кредиторів спадкодавця.
Претензії мають бути заявлені у
письмовій формі і прийняті незалежно
від строку настання права вимоги.

Про претензію, що надійшла, нотаріус
доводить до відома спадкоємців, які
прийняли спадщину або виконавця
заповіту

Судом апеляційної інстанції
встановлено, підтверджено матеріалами
справи, що відповідно до рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 26.05.2008 р. з
ОСОБА_7 на користь ПП
«Виробничо-комерційна фірма «Лено»
стягнуто кошти в сумі 10302,12 грн.
матеріальної шкоди. Рішення набрало
законної сили 1 серпня 2008 р. а. с. 10, 11.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Золотоніського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_9 4 вересня 2008
р. було відкрито виконавче провадження
про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПП
«ВКФ «Лено» матеріальної шкоди в сумі
10302,12 грн. а. с. 13.

Постановою від 20.04.2010 р. виконавче
провадження виконавчого листа № 2-6/2008
виданого Золотоніським міськрайонним
судом 26 серпня 2008 р., закінчено у зв'язку
зі смертю боржника ОСОБА_7, а/з № 90 від
15.03.2010 р. а. с. 14.

При цьому, як вбачається з виконавчого
листа № 2 - 6/2008, в якому мається відмітка
державного виконавця про виконання
рішення, за даним виконавчим листом
стягнуто 1354, 57 грн. а. с. 12.

З листа ПП «ВКФ «Лено» від 20.07.2010 р. за
вих. № 622, адресованого Золотоніській
міській державній нотаріальній
конторі, вбачається, що позивач просив
надати йому відомості про спадкоємців
після смерті ОСОБА_7 та виставити їм
претензійні вимоги на суму 8947,55 грн. а.
с. 9.

Даний лист, згідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення був
отриманий Золотоніською міською
державною нотаріальною конторою 24.07.2010
р. а. с. 8.

Факт отримання претензії
стверджується випискою з журналу
реєстрації вхідних документів, згідно
до якої ПП «ВКФ «Лено» просить надати
відомості про спадкоємців після ОСОБА_7
та виставити їм претензію .а. с. 92, 93.

Зі змісту відповіді Золотоніської
міської державної нотаріальної
контори від 18.09.2012 р. за № 659/01-16, також,
вбачається, що лист ПП «ВКФ «Лено» від
20.07.2010 р. за вих. № 622 був отриманий
нотконторою 30.07.2010 р. про що в книзі
реєстрації вхідних документів
зроблено запис за № 433/01-14. ОСОБА_6 при
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом було повідомлено про даний
лист з претензійними вимогами, про що
мається відмітка на заяві про видачу
свідоцтва про право на спадщину а. с. 96.

Золотоніська міська державна
нотаріальна контора своїм листом від
03.08.2010 р. № 484/01-14, направленим на адресу
ПП «ВКФ «Лено» повідомила
Підприємство, що станом на 02.08.2010 р.
спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не
заведена, спадкоємці із заявами про
прийняття спадщини не звертались,
повідомити будь-які відомості про
спадкоємців не було можливим. При цьому
вказано, що при зверненні спадкоємців
до Золотоніської міської
держнотконтори їм буде повідомлено про
заявлені вимоги а. с. 95.

Таким чином нотаріальна контора, в разі
звернення спадкоємців ОСОБА_7 з заявою
про прийняття спадщини, у
відповідності до ст. 1269 ЦК України, у
строки визначені ст. 1270 ЦК України,
взяла на себе обов'язок повідомити їх
про заявлені ПП «ВКФ «Лено» вимоги.

Згідно до заяви ОСОБА_6 № 26 від 24 січня
2011 р. (спадкова справа № 195/2010)
адресованої Золотоніській міській
державній нотаріальній конторі про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, зміст листа ПП
«ВКФ «Лено» від 20.07.2010 р. доведено до її
відома, як спадкоємиці а. с. 94.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 24.01.2011
р., спадкоємцем після смерті ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_6,
що проживає в АДРЕСА_2. Спадкове майно
складається із 1/12 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських та побутових будівель і
споруд, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, вартість спадкового майна
становить 17721 грн. а. с. 16.

Враховуючи приведені вимоги закону, те,
що позивач, як кредитор, за місцем
відкриття спадщини в строк,
установлений ст. 1281 ЦК України,
письмово заявив претензію до
спадкоємців боржника, шляхом
направлення на адресу Золотошішської
міської державної нотаріальної
контори листа № 622 від 20.07.2010 р., вказана
претензія була прийнята нотаріусом про
що свідчить запис в книзі реєстрації
вхідних документів за № 433/02-14 від 30.07.2010
р., та нотаріусом, в підтвердження
прийняття приведеної претензії було
повідомлено позивача листом про те, що
при зверненні спадкоємців до
Золотоніської міської держнотконтори
їм буде повідомлено про заявлені
вимоги, що фактично і було зроблено,
заявлення позивачем, як кредитором,
своїх вимог не безпосередньо
спадкоємцям, а через нотаріальну
контору не суперечить приписам ч. 2 ст.
1281 ЦК України та Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, судова колегія приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог щодо
стягнення боргу з урахуванням, у
відповідності до ст. 625 ЦК України,
інфляційних та трьох процентів річних.

Таким чином стягненню підлягає сума
боргу - 8947, 55 грн. (10302,12 - 1354,57= 8947,55),
інфляційнійне збільшення
заборгованості з 10.09.2010 р. по 01.07.2012 р., з
урахуванням індексу інфляції 1,094 в сумі
841,07 грн. та три процента річних в сумі
498,61 грн. А всього 10287,23 грн.

При цьому колегія суддів враховує, що
вимога заявлена в межах вартості майна
одержаного у спадщину.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судовий збір в сумі:
214 грн. (а. с. 7), 18,85 грн. (а. с. 53), 116,73 грн.
(а. с. 71 апеляційне оскарження), 163 грн. (
а. с. 109 касаційне оскарження), 11, 55 грн.
(а. с. 141), 5,69 грн. (а. с.158), 5,59 грн. (а. с. 200),
114, 70 грн. (а. с. 216), а всього 650,11 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на
проїзд (паливо), добових (з розрахунку 200
грн. на 1день на одну особу) та
компенсації за втрачений заробіток,
пов'язаних з явкою представників
підприємства - юриста Стрілецької І.Г.
та Чорного С.А., то дані вимоги не
підлягають до задоволення, так як не
підтверджені належними доказами.
Надані ПП довідки-розрахунки без
долучення підтверджуючих документів
не можуть слугувати підставою для
задоволення позовних вимог в цій
частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Виробничо-комерційна
фірма «Лєно» задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 13
листопада 2013 року, скасувати.

Позовні вимоги Приватного
підприємства «Виробничо-комерційна
фірма «Лєно» до ОСОБА_6 про стягнення
богу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма «Лєно»
борг в сумі 8947, 55 грн., інфляційнійне
збільшення заборгованості в сумі 841,07
грн. та три процента річних в сумі 498,61
грн., а всього 10287,23 грн.

Стягнути ОСОБА_6 на користь Приватного
підприємства «Виробничо-комерційна
фірма «Лєно» судові витрати в сумі 650,11
грн.

В іншій частині в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :