Головуючий суддя в суді І інстанції
Справа № 374/510/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013 року Ржищівський
міський суд Київської області в складі:

головуючої судді
Козіної С.М.

при секретарі Проценко
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ржищівського
міського суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2013 року до Ржищівського міського
суду Київської області надійшла
позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів, в якій позивачка
просить стягнути з відповідача ОСОБА_3
на її користь аліменти в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку на
утримання неповнолітнього сина:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня
звернення до суду та до повноліття
дитини.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги
позивачка вказала, що вона з
відповідачем 19.07.2012 року розірвала
шлюб.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ще до розлучення сторони близько 3
років проживали окремо. Відповідач
іноді надає матеріальну допомогу на
утримання сина, але в основному син
перебуває на утриманні позивачки.

Позивачка на даний час працює, але її
доходів не вистачає в повній мірі на
утримання дитини.

Відповідач має задовільний стан
здоров'я, про місце його роботи
позивачці нічого не відомо, але вона
вважає, що він повинен сплачувати
аліменти на утримання неповнолітнього
сина.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася з поважних причин, про що
надала письмову заяву, згідно якої
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позовні вимоги визнав, проти стягнення
з нього аліментів не заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд приходить до висновку, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому може бути
прийняте судом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю,
обгрунтовуючи своє рішення
нижчезазначеними доказами.

Судом встановлено, що позивачка з
відповідачем перебували в
зареєстрованому шлюбі, однак 19.07.2012
року шлюб між ними було розірвано, що
підтверджується письмовими доказами
по справі: копією свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_1 від 06.09.2003 року
(а.с. 6), копією рішення Ржищівського
міського суду Київської області від
19.07.2012 року (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2
від 24.05.2005 року, виданого відділом РАЦС
Ржищівського міського управління
юстиції Київської області (а.с. 9).

Також судом встановлено, що син
знаходиться на утриманні та вихованні
позивачки, що підтверджується
письмовим доказом по справі: довідкою
№ 4-52-1872 від 20.11.2013 року, виданою
виконавчим комітетом Ржищівської
міської ради Київської області (а.с. 7).

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом;
якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Суд вважає за можливе визначити
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки
заробітку відповідача.

Із позовної заяви вбачається, що
відповідач ОСОБА_3 іноді надає
матеріальну допомогу на утримання
сина, однак цієї допомоги недостатньо,
позивачка самостійно не може в повній
мірі утримувати сина.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно з відповідача ОСОБА_3 слід
стягнути в дохід держави 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок
судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 88, 208, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.
ст. 84, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітнього сина: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку, при цьому мінімальний
розмір аліментів на дитину не може бути
меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 13.12.2013 року і до повноліття
ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: