Справа №: 653/2215/13-ц
Провадження № 2/653/892/13
УХВАЛА

06.09.2013
м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду
Херсонської області Берлімова Ю.Г.
розглянувши заяву представника
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом
до ОСОБА_4, третя особа приватний
нотаріус ОСОБА_5 про визнання недійсним
заповіту.

Представник позивачів ОСОБА_3 у поданій
до суду заяві просить в порядку
забезпечення позову накласти арешт на
житловий будинок, господарчі будівлі
та споруди, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 та на всю нерухомість,
власником якої був ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява представника позивачів ОСОБА_3
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Також вид забезпечення позову має бути
співмірним із заявленими позивачем
вимогами. Ці обставини є істотними і
необхідними для забезпечення позову,
але в заяві вони відсутні, як і будь-які
докази необхідності забезпечення
позову, що унеможливлює накладення
арешту на зазначене майно.

У змісті ч.1 ст. 152 ЦПК України
вбачається, що накладення арешту на
майно відповідача допускається лише
за умови, що майно належить
відповідачу, та є необхідність саме у
цьому виді забезпечення позову.

Позивач не надав будь-яких відомостей
про те, що вказане майно, на яке він
просить накласти арешт в якості
забезпечення позову належить на праві
приватної власності ОСОБА_4.

Пленум Верховного суду України в п. 4
своєї Постанови від 22 грудня 2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Крім того, згідно ухвали Генічеського
районного суду від 06 серпня 2012 року
винесеної суддею Постолом В.С. про
забезпечення позову, у справі за
аналогічним позовом, предметом спору
якого є житловий будинок та все
нерухоме та рухоме майно розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, власником якого
був ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, яка чинна на теперішній час, -
приватному нотаріусу ОСОБА_7
заборонено вчиняти певні нотаріальні
дії, а саме складати будь-які документи
про право на спадок нерухомості, яке
розташоване за адресою : АДРЕСА_1,
власником якого був ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Такий захід
забезпечення позову суд вважає
достатнім, оскільки без оформлення
спадщини на себе, відповідачка ОСОБА_4
не зможе розпоряджатися спірним
майном.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
забезпечення позову - відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Херсонської області
через Генічеського районний суд в
термін 5 днів з дня оголошення ухвали. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Генічеського районного суду
Херсонської області Ю. Г. Берлімова