Справа № 1316/2-2303/11 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/539/13 Доповідач в 2-й інстанції: Мацей М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Мацея М.М.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря: Трофімової І.О.

з участю: сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третьої особи служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права на проживання та усунення перешкод у користуванні житловим будинком та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи - служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 червня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити.

Зазначає, що відповідачі без поважних причин не проживають в належному їй на праві власності житловому будинку по АДРЕСА_1 , а тому відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України підлягають визнанню такими, що втратили право користування ним. Факт відсутності в спірному будинку без поважних причин відповідача з її неповнолітніми дітьми підтверджується рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18.06.2011 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 зі своїми дітьми має намір переїхати на інше місце проживання в квартиру по АДРЕСА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 . У ньому зареєстровані за місцем проживання чоловік ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_2 та її двоє малолітніх дітей.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів того, що ОСОБА_2 з дітьми без поважних причин не проживає у спірному помешканні понад встановлені законом строки.

З такими висновками погоджується судова колегія, оскільки такі відповідають матеріалам справи та вимогам матеріального права.

Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності з ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 15, 59, 60 ЦПК України розгляд цивільних справ здійснюється не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору й зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи беззаперечно встановлено, що відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми не проживає у спірному будинку без поважних причин понад один рік. Разом з тим встановлено, що між ними є конфліктна ситуація і це було підтверджено сторонами у судовому засіданні апеляційного суду.

А відтак тимчасова відсутність ОСОБА_2 і її дітей у спірному помешканні при неприязних взаєминах сторін і конфліктній ситуації не може визнаватися відсутністю їх без поважних причин і підставою задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2011 року в частині намірів ОСОБА_2 переїхати на інше місце проживання, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки це право останньої, а намір особи не можна визнавати конкретними діями.

За наведених обставин судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини, визначив характер спірних правовідносин та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Мацей М.М.

Судді: Бакус В.Я.

Гірник Т.А.