Справа 206/7200/13-ц
Провадження 2/206/1602/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"05" грудня 2013 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков
А.О.,

при секретарі Сядро Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтував тим, що 26 жовтня 2006 року між
ним та відповідачем був укладений
договір № б/н, згідно з яким позивач
надав відповідачеві кредит у розмірі 500
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Відповідач зобов'язався своєчасно
повертати кредит, відповідно до умов
договору та умов кредитування.

Дотепер відповідач свої обов'язки не
виконав, що стало причиною звернення до
суду з вказаним позовом, в якому
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 29330,54
гривень, яка складається з
заборгованості за сумою кредиту - 6291,57
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 21166,09
гривень, штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг -
500 гривень (фіксована частина) та 1372,88
гривень (процентна складова) та судові
витрати (а.с.2-5).

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у відсутність їх
представника не заперечуючи проти
ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності із вказаними вище
обставинами дає суду підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Суд встановив, що 26 жовтня 2006 року
позивач подав відповідачу заяву про
встановлення ліміту кредитування в
сумі 500 гривень (а.с.10-11).

На підставі цієї заяви, 26 жовтня 2006
року, було відкрито рахунок та
оформлено кредитну картку, про що
свідчить відмітка в заяві клієнта в
розділі «Відмітки банку» (а.с.11).

Відповідно до п. 3.1 Умов та правил
надання банківських послуг, з якими був
ознайомлений та погоджувався
відповідач, про що свідчить його підпис
на заяві клієнта, датою укладення
договору - є дата відкриття рахунку,
зазначена у розділі «Відмітки банку»
заяви клієнта.

Таким чином, датою укладення між
сторонами договору є дата відкриття
рахунку, тобто 26 жовтня 2006 року.

Відповідач фактично скористався
лімітом кредитування, про що свідчить
виписка з особового рахунку клієнта та
розрахунок суми заборгованості.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил
надання банківських послуг, клієнт
зобов'язаний погашати заборгованість
за кредитом, відсоткам за його
використання, перевитраті платіжного
ліміту, а також сплачувати комісії на
умовах, передбачених цим договором.

У встановлені договором строки,
позивач зобов'язання не виконав, у
зв'язку з чим станом на 30 вересня 2013
року, згідно розрахунку позивача,
утворилася заборгованість в сумі 29330,54
гривень, яка складається з
заборгованості за сумою кредиту - 6291,57
гривень, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 21166,09
гривень, штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг -
500 гривень (фіксована частина) та 1372,88
гривень (процентна складова) (а.с.6-9).

Пунктом 8.6 Умов та правил надання
банківських послуг, передбачена
відповідальність відповідача за
порушення клієнтом строків платежів,
на підставі чого позивачем був
нарахований штраф за несвоєчасне
повернення кредиту та сплату
процентів, відповідно до наданого
розрахунку заборгованості.

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав
відповідачу певні грошові кошти, про що
свідчать матеріали справи, отже,
вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК
України, було укладено.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
потрібним чином згідно з умовами
договору та вимогами цього кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а при відсутності таких умов та вимог -
за звичаями ділового обороту або інших
вимог, які звичайно пред'являються.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи той факт, що відповідач
дотепер неналежно виконує свої
обов'язки з повернення отриманого ним
ліміту кредитування, таке невиконання
(неналежне виконання) є порушенням його
зобов'язань у розумінні наведеної
норми, а тому позовні вимоги підлягають
безумовному задоволенню, у заявлений
позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 610, 611, 1054, 1055
Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10,
11, 18, 57-60, 88, 131, 169, 212-215, 218, 224-225 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 26 жовтня
2006 року у розмірі 29330,54 гривень, яка
складається з заборгованості за сумою
кредиту - 6291,57 гривень, заборгованість
по процентам за користування кредитом -
21166,09 гривень, штрафи, відповідно до п. 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг - 500 гривень (фіксована частина)
та 1372,88 гривень (процентна складова), а
також сплачений судовий збір - 293,31
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
А.О. Сухоруков