06.11.2013 Справа № 2-865/12
Справа 2/756/50/13
У Х В А Л А

01 листопада 2013 року
Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді
- Яценко Н.О.

при секретарі -
Литвиненко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи : Головне
управління юстиції в м.Києві,
реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м.Києві,
реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції в Київській
області про визнання недійсним
заповіту, свідоцтва про право на
спадщину, свідоцтва про право
власності, договору довічного
утримання, договору дарування , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним, свідоцтва про право на
спадщину, свідоцтва про право
власності, визнання недійсним договору
довічного утримання та договору
дарування.

Посилається позивач на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його тітка ОСОБА_3,
яка мешкала в АДРЕСА_1. Після смерті
останньої відкрилась спадщина у
вигляді наступного майна: квартири
АДРЕСА_1; будинку та земельної ділянки,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;
гараж, який знаходиться на території м.
Києва.

19.03.2011 року позивач подав до
одинадцятої КДНК заяву про прийняття
спадщини. Однак нотаріусом було
повідомлена позивача проте, що ОСОБА_3
було складено заповіт на все майно на
ОСОБА_2.

Даний заповіт позивач вважає недійсним
з наступних підстав. Померла ОСОБА_3
була рідною тіткою позивача по
батькові. Вона та батьки разом
підтримували батьківський дім в с.
Шпитьки Києво-Святошинського району
Київської області. ОСОБА_3 на все літо
виїжджала з Києва жити до села, батько
постійно навідувався до неї та
допомагав. Після смерті батька
ІНФОРМАЦІЯ_1 тітка поступово все менше
і менше прагла до спілкування з родиною
позивача, відмовляючись від допомоги.

ОСОБА_3 була інвалідом з
дитинства, знаючи про її проблеми зі
здоров»ям, а також про те, що рідних
дітей у неї не було, позивач та його
мати всіляко намагалися допомогти їй.

Хвороба тітки прогресувала, в останні
роки життя її пам»ять дуже погіршилась,
спостерігались симптоми склерозу. Сама
вона не визнавала те, що у неї існують
проблеми, не вірила рідним та була дуже
піддатлива на вплив зовні. Таким
фізичним та психічним станом тітки
неодноразово користувались нечесні
люди.

Так невідомі позивачу особи нав»язали
ОСОБА_3 ідею спасіння, яке вона може
здобути лише в разі постійного
відвідування засідань свідків ОСОБА_4
та внесення різноманітних
пожертвувань.

Також за настановами свідків ОСОБА_4
тітка в останні роки життя відрізала
себе від цивілізованого світу,
відмовлялась іти на будь-який контакт,
спілкувалась виключно із іншими
свідками. ОСОБА_2, також належить до
свідків ОСОБА_4. Негативна реакція
тітки на спілкування з нею позивача з
кожним разом все більше посилювалась.
Одного разу тітка зазначила в розмові,
що в церкві їй пояснили, що її рідні
можуть викинути її з вікна.

ОСОБА_3 перед смертю знаходилась в
безпорадному стані, мала стійкі
проблеми зі здоров*ям та перебувала під
психічним примусом. Позивач
переконаний, що ідея складання
заповіту на абсолютно чужу для неї
людину, ОСОБА_2, яка також є
прихильницею віросповідання свідків
ОСОБА_4 була нав*язана зовні.

Враховуючи викладене позивач
вважає, що порушені його права та
просив суд визнати недійсним заповіт
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений
державним нотаріусом 11-ї КДНК. Визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину, видане державним нотаріусом
11-ї КДНК на ім»я ОСОБА_2. Визнати
недійсними свідоцтва про право
власності відповідачки на квартиру
АДРЕСА_1 та на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2.

Під час розгляду справи позивач подав
доповнення до позовної заяви
посилаючись на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_3, яка уклала договір
довічного утримання, на підставі чого
передала ? своєї квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
відповідачці. 20.11.2010 року ОСОБА_3 уклала
договір дарування, на підставі якого
остання подарувала ? своєї квартири що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
відповідачці.

Враховуючи доповнення до позовної
заяви позивач просив суд визнати
недійсним договір довічного
утримання від 18.03.2004 року , укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованим в реєстрі за № 658;
договір дарування від 20.11.2010 року,
укладений між ОСОБА_3 на ім*я ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом 11-ї
Київської державної нотаріальної
контори Яворською Н.В. та
зверєстрованим в реєстрі за № 7-1320;
заповіт від 20.01.2004 року , посвідчений
державним нотаріусом 11-ї Київської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованим в реєстрі за № сс-57;
заповіт від 14.10.2010 року , посвідчений
державним нотаріусом 11-ї Київської
державної нотаріальної контори
Яворською Н.В. та зареєстрований в
реєстрі № 1173 на ім*я ОСОБА_2

Позивач та його представник в судовому
засіданні позов підтримали з обставин ,
викладених в позові та просили позов
задовольнити. Позивач суду пояснив, що
ОСОБА_3 його тітка. З нею він
спілкувався в 2000 - 2002 роки, потім з нею
не спілкувався, оскільки вона уникала
спілкування з родичами.

Представник відповідача та відповідач
проти позову заперечували з посиланням
на те, що родичі з ОСОБА_3 не
спілкувалися, не допомогали їй , в
зв*язку з чим нею опікалася
відповідачка . Просили в задоволенні
позову відмовити. Також пояснювали, що
ОСОБА_3 в психоневрологічному
диспансері не лікувалася.

Свідок ОСОБА_7 - мати позивача , суду
пояснила, що до 2001 року спілкувалася з
ОСОБА_3

ОСОБА_3 рідна сестра її чоловіка, з
дитинства була інвалідом. Після смерті
свекра з ними відмовилася
спілкуватися, з посиланням на те, що
родичі її викинуть з балкона. Почала
спілкуватися з свідками ОСОБА_4.

Була дуже нервова. Приступи епілепсії
були у сні.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_3
її двоюрідна сестра. Пояснила , що
ОСОБА_3 в дитинстві навчалася в школі
для розумово відсталих дітей.
Поведінка в неї була неадекватна.

В 2010 році зустріла її в автобусі, вона
розповідала, що пішла в секту. З
родичами ні з ким не спілкувалася, була
агресивно проти них налаштована.

Психічних розладів за нею не
спостерігала.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив , що
проживав у належному ОСОБА_3 будинку в
АДРЕСА_2 з 2003 року.

Про відповідачку ОСОБА_3 ніколи нічого
поганого не говорила.

Ніякі психічні вади не спостерігав за
ОСОБА_10.

Хотів її помирити з племінником, проте
вона не бажала, з посиланням на те, що
вони від неї відмовилися.

Матеріальну допомогу ОСОБА_3
потребувала.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
проживала у належному ОСОБА_3 будинку в
АДРЕСА_2 з 2007 року.

ОСОБА_3 на літо приїздила в село, проте
в Київ їздила за пенсією. Говорила, що в
Києві неї доглядає жінка. Стосунки з
відповідачкою у померлої були гарні.

ОСОБА_1 і його маму бачила. ОСОБА_3
говорила, що родичі не бажають їй
допомагати.

ОСОБА_3 відвідувала секту ОСОБА_4.
Любила спати, читати, телевізор
дивитися.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що у
ОСОБА_3 орендувала житло по вул.
Вишгородській в м.Києві з 2005 року.

ОСОБА_3 ніколи не перебувала на обліку у
психоневрологічному диспансері.

У ОСОБА_3 у квартирі крім неї на
квартирі проживала іще одна дівчина .

ОСОБА_3 часто згадувала родичів,
сумувала за ними .

Останній рік життя вона лежала в
лікарні, ОСОБА_2 за нею доглядала.

Стосунки були теплі , родинні . Коли
вона вселялася в квартиру, то їй
сказали, що заселяється до двох сестер.

ОСОБА_3 була тиха , спокійна. Часто
згадувала ОСОБА_12 та свого брата.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з 2000 по
2006 р. працювала двірником та
обслуговувала будинок 38 по вул.
Вишгородській в м.Києві.

У ОСОБА_3 була заборгованість по
квартирній платі і тому з нею
познайомилася. Їй було відомо , що
ОСОБА_10 інвалід дитинства, з її слів.
Психологічних відхилень у ОСОБА_3 не
бачила. У неї щось було з рукою, перед
собою руку носила.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_3
перебувала у неї на обліку як у лікаря
психіатра у психоневрологічному
диспансері № 3.

Стаціонарне лікування їй не
призначалося.

ДЦП в неї було та порушення функцій
руки були та інтелектуальна
недостатність.

У людей з таким діагнозом нормальна
форма мислення. Неадекватно може
оцінювати окремі ситуації.

В неї була середня ступінь розумової
відсталості.

Останні три роки психотропні ліки
ОСОБА_3 не призначалися.

Ухвалою суду від 21.05.2012 року по справі
була призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза.

28.12.2012 року по справі проведена
експертиза , яка надійшла до суду 07.02.2013
року.

В судовому засіданні був допитаний
експерт ОСОБА_15 котрий суду пояснив, що
помилково було зазначено, що
експертиза є повторною. Також суду
пояснив, що ОСОБА_3 була психічно
недорозвита, страждала недоумством,
мала хронічний стійкий психічний
розлад. З урахуванням показів свідків,
медичної документації , комісія
прийшла до висновку, що ОСОБА_3
страждала недоумством. Була інвалідом
з дитинства. Із захворювань мала
атеросклероз, енцифолопатію, ДЦП. В неї
була виражена дебільність, що є
синонімом олігофренії, яка взагалі не
лікується і на протязі всього життя
була недієздатною, а тому не могла
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними на час складання спірних
правочинів.

Експерт ОСОБА_16 суду пояснив, що у
ОСОБА_3 були розлади психіки
невиліковні. Захворювання протікає
таким чином, що покращень не буває.
Також експерт зазначав, що при
наявності захворювань , що були у
ОСОБА_3 її не повинні були знімати з
обліку в психоневрологічному
диспансері.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявила клопотання про
призначення по справі повторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи для визначення психічного
стану померлої ОСОБА_3, з посиланням на
те, що висновок експертів є таким , що
суперечить матеріалам справи та
викликає сумнів в його правильності з
огляду на недотримання норм
законодавства, якими експерти повинні
були керуватися при проведенні
експертизи. Також вказувала, що
предметом спору є правочини за період з
2004 по 2010 роки, проте за вказаний період
ніяких фактів про наявність у ОСОБА_3
ознак помірної розумової відсталості
експертам на дослідження надано не
було , а тому просила суд призначити по
справі повторну посмертну
судово-психіатричну експертизу
відносно ОСОБА_3 на вирішення якої
поставити питання :

Чи була ОСОБА_3 абсолютно неспроможною
в момент укладення договору довічного
утримання від 18.03.2004 року , укладеного
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченої
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованим в реєстрі за № 658;
договору дарування від 20.11.2010 року,
укладеного між ОСОБА_3 на ім*я ОСОБА_2,
посвідченого державним нотаріусом 11-ї
Київської державної нотаріальної
контори Яворською Н.В. та
зверєстрованим в реєстрі за № 7-1320;
заповіту від 20.01.2004 року , посвідченого
державним нотаріусом 11-ї Київської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованим в реєстрі за № сс-57;
заповіту від 14.10.2010 року, посвідченого
державним нотаріусом 11-ї Київської
державної нотаріальної контори
Яворською Н.В. та зареєстрований в
реєстрі № 1173 на ім*я ОСОБА_2 розуміти
значення своїх дій та (або) керувати
ними? Проведення експертизи просила
доручити Українському
науково-дослідному інституту
соціальної і судової психіатрії та
наркології Міністерства охорони
здоров*я України, а в подальшому
просила направити в іншу експертну
установу поклавшись на розсуд суду.

Відповідач в судовому засіданні
клопотання свого представника
підтримала та просила задовольнити.

Позивач та його представник проти
заявленого клопотання не заперечували,
тобто не заперечували проти
призначення повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи.

Вислухавши думку учасників процесу ,
суд приходить до висновку, що
клопотання підлягає задоволенню ,
оскільки з*ясування питання які мають
суттєве значення для вирішення справи
по суті потребують спеціальних знань
та з метою об*єктивності дослідження
всіх обставин справи потребують
повторного дослідження спеціалістами
у галузі психіатрії.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.143, 144, п5 ст.202 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Призначити по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Головне
управління юстиції в м.Києві,
реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м.Києві,
реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції в Київській
області про визнання недійсним
заповіту, свідоцтва про право на
спадщину, свідоцтва про право
власності, договору довічного
утримання, договору дарування повторну
посмертну судово-психіатричну
експертизу відносно ОСОБА_3,
проведення якої доручити експертам КЗ
Київської обласної ради «Обласне
психіатрично-наркологічне медичне
об»єднання» відділення
судово-психіатричних (наркологічних)
експертиз (08631, смт. Глеваха,
вул..Вокзальна, 8 Васильківського
району, Київської області).

На вирішення експертизи
поставити питання :

- чи могла ОСОБА_3 в силу свого
захворювання на час складання
договору довічного утримання від 18.03.2004
року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрованим в
реєстрі за № 658; договору дарування від
20.11.2010 року, укладеного між ОСОБА_3 на
ім*я ОСОБА_2, посвідченого державним
нотаріусом 11-ї Київської державної
нотаріальної контори Яворською Н.В. та
зверєстрованим в реєстрі за № 7-1320;
заповіту від 20.01.2004 року , посвідченого
державним нотаріусом 11-ї Київської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованим в реєстрі за № сс-57;
заповіту від 14.10.2010 року , посвідченого
державним нотаріусом 11-ї Київської
державної нотаріальної контори
Яворською Н.В. та зареєстрований в
реєстрі № 1173 на ім*я ОСОБА_2
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними ?

Оплату за проведення експертизи
покласти на ОСОБА_2, яка проживає в
АДРЕСА_1.

Попередити експертів про
кримінальну відповідальність за ст.
384,385 КК України.

В розпорядження експертів надати
матеріали цивільної справи № 2/756/50/13
та медичну документацію ОСОБА_3 .

Провадження по справі на час
проведення експертизи зупинити.

Визначити термін на проведення
експертизи 2 місяці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції в частині зупинення
провадження по справі подається
протягом п*яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
міста Києва через Оболонський районний
суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу
було проголошено без участі особи , яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п*яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя :