РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

__________________________________________________________________

Справа №: 22-ц/191/1525/13Головуючий суду
першої інстанції:Красіков С.І.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Романова Л. В. "02" грудня 2013 р.
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в м.
Феодосія у складі:

головуючого-судді:Романової Л.В.,
суддів:Моісеєнко Т.І., Редько Г.В., при
секретарі:Кувшиновій А.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, та
стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення
Ленінського районного суду Автономної
Республіки Крим від 15 серпня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини у розмірі ? частини всіх видів
заробітку та стягнення суми грошового
утримання дружини до досягнення
дитиною трьох років у розмірі ? частини
всіх видів заробітку. Позов
обґрунтовано тим, що з 23.04.2011 вона
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого
сторони мають неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 В січні 2012 р.
сім'я розпалася, дитина проживає з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Відповідач відмовляється
надавати матеріальну допомогу на
утримання дитини. Оскільки позивачка
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, вона потребує матеріального
утримання з боку чоловіка, який
добровільно цей обов'язок не виконує.

Рішенням Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15
серпня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено
повністю, стягнуто з відповідача на
утримання неповнолітньої дитини
аліменти у розмірі ? частини всіх видів
заробітку, на утримання дружини
аліменти у розмірі ? частини всіх видів
заробітку, а також стягнуто з
відповідача судовий збір у дохід
держави.

На вказане рішення суду представник
відповідача - ОСОБА_8 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції, та ухвалення нового
рішення, яким позов задовольнити
частково, а саме стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини
зменшити до розміру 1/6 частини всіх
видів заробітку, в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення
аліментів на її утримання просила
відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
згідно рішення Ленінського районного
суду АР Крим від 26.07.2013 шлюб між
сторонами розірвано. Позивач при
зверненні до суду з позовом, не надала
відомостей стосовно того, що у
відповідача є аліментні зобов'язання
щодо утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, а дана обставина
має значення для визначення розміру
аліментів. Апелянт також посилається
на те, що суд першої інстанції при
стягненні аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років не з'ясував можливості
відповідача надавати матеріальну
допомогу, що є обов'язковою умовою
відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного
кодексу України.

За письмовими запереченнями на
апеляційну скаргу позивачка частково
визнала апеляційну скаргу та згодна на
зменшення суми аліментів до 1/6 частки
всіх видів заробітку на утримання
неповнолітньої дитини, а також до 1/6
частки всіх видів заробітку на її
утримання (а.с.51).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з доведеності
факту порушення відповідачем обов'язку
утримувати неповнолітню дитину та
дружину, з якою проживає дитина до
досягнення нею трьох років, що є
підставою для стягнення аліментів на
користь позивачки.

Судом правильно встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 23.04.2011 р., від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитина проживає з матір'ю,
яка перебуває у відпустці за доглядом
за дитиною до трьох років і не має
самостійного заробітку.

За такими обставинами, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про стягнення аліментів з
відповідача, проте з визначеним
розміром аліментів, що підлягають
стягненню, судова колегія не може
погодитись, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я і матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, інших
обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання стосовно розміру
аліментів, що підлягає стягненню, судом
в порушення вимог ст. 182 СК України не
з'ясоване матеріальне становище дитини
та платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей, інші
обставини, що мають істотне значення
для вирішення справи.

Так, з матеріалів, які додані до
апеляційної скарги вбачається, що шлюб
між сторонами розірвано рішенням
Ленінського районного суду АР Крим від
26.07.2013 р. (а.с.33).

Рішенням Джанкойського міськрайонного
суду АР Крим від 15.12.2008 року з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_11 стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі ? частини від всіх видів
заробітку щомісяця, але не менше 30
відсотків від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 13.11.2008 року і до повноліття
дитини (а.с.36). Також апелянтом надано
довідку про наявність в нього
постійного місця роботи охоронником
Керченського територіального відділу
Східно-Черноморського басейнового
управління охорони, використання,
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства (а.с. 27).

Отже, доводи апелянта щодо надмірного
розміру аліментів, які підлягають
стягненню з відповідача, колегія
суддів вважає такими, що заслуговують
на увагу, а висновки суду такими, що не в
повній мірі відповідають фактичним
обставинам справи у зв'язку із неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи.

Разом з тим, колегія суддів не може
прийняти до уваги посилання апелянта
щодо відсутності в нього можливості
надавати матеріальну допомогу на
утримання дружини, яка зайнята
доглядом за дитиною до трьох років та у
зв'язку з цим не має самостійного
заробітку.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 Сімейного
кодексу України право на утримання має
дружина, з якою проживає дитина, і в
разі розірвання шлюбу.

Оскільки відповідачем надані
відомості про його працездатність та
наявність певного заробітку за місцем
роботи, колегія суддів із врахуванням
позиції позивачки, висловленої у
письмових запереченнях на апеляційну
скаргу, вважає, що розмір аліментів на
утримання дружини має бути зменшений
до 1/6 частки всіх видів заробітку
відповідача.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність зміни
рішення суду першої інстанції і
стягнення з ОСОБА_7 аліментів на
утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
звернення з позовом до суду і до
досягнення дитиною повноліття;
стягнення грошового утримання ОСОБА_6 у
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
(доходу) до досягнення дитиною, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає
необхідним також зазначити, що судом
при ухваленні рішення про задоволення
позовних вимог про стягнення грошового
утримання дружини до досягнення
дитиною трьох років у розмірі ? частини
всіх видів заробітку, в резолютивній
частині вказано «але не нижче 30 %
прожиткового мінімуму», що не
передбачене сімейним законодавством
та відповідно не може бути застосовано,
як обов'язковий мінімум.

Отже, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність зміни рішення суду
першої інстанції, згідно пункту 3
частини 1 ст. 309 ЦПК України, у зв'язку із
зменшенням суми аліментів, яка
підлягає стягненню, до 1/6 частини всіх
видів заробітку (доходу).

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313
- 314, 316 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15
серпня 2013 року змінити в частині
розміру аліментів, що підлягають
стягненню.

Змінити розмір аліментів, що за
рішенням Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15
серпня 2013 року підлягає стягненню з
ОСОБА_7, ІНПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6
на утримання дитини - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частини всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Змінити розмір аліментів, що підлягає
стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на
її утримання до 1/6 частини всіх видів
заробітку (доходу) до досягнення
дитиною, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох
років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині рішення Ленінського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 15 серпня 2013 року залишити без
змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

Романова Л.В. Моісеєнко
Т.І. Редько Г.В.