Справа № 265/8419/13-ц
Провадження № 2/265/3089/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Хайтуловій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Маріупольської
міської ради про визнання права
власності на 1/3 частини квартири в
порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області із
зазначеним позовом мотивуючи свої
вимоги тим, що 06 січня 2006 року на його
ім'я, на ім'я його дружини ОСОБА_3, сина
ОСОБА_4 було отримано свідоцтво про
право власності на квартиру
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина
ОСОБА_3, після смерті якої він, як
спадкоємець першої черги за законом, у
встановлений законом строк звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але оскільки при
житті останньої не було належним чином
оформлено право власності на вказану
квартиру в БТІ, тому в нього виникли
перешкоди в оформленні спадкових прав.
Просив суд визнати за ним право
власності на 1/3 частину зазначеної
квартири в порядку спадкування після
смерті його дружини ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, надав заяву з проханням
розглядати справу в його відсутності,
просив позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5,
діючий на підставі довіреності, до
суду не з'явився, надав заяву з
проханням розглядати справу в його
відсутності, підтримав позовні вимоги,
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача
Маріупольської міської ради Васильєв
В.О., діючий на підставі довіреності, до
суду не з'явилася, надав заяву з
проханням розглядати справу в його
відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Згідно з ч.4 ст.174 Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та
доповненнями) (далі за текстом ЦПК
України) у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Визнання
відповідачем позову не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного
кодексу України (що діє з 01 січня 2004
року, зі змінами та доповненнями) (далі
за текстом ЦК України), кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Зокрема,
ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Зі свідоцтва про одруження, виданого 27
липня 1973 року Будинком одружень міста
Жданова (нині Маріуполя), вбачається, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 27
липня 1973 року, актовий запис №2546, після
укладення шлюбу дружині присвоєно
прізвище «ОСОБА_3» (а.с.7).

06 січня 2006 року на ім'я ОСОБА_1 та членів
його сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4 видано
свідоцтво про право власності на
квартиру розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.6).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим 28 грудня 2012 року
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів громадянського стану
міста Маріуполя Донецької області,
актовий запис №1707 (а.с.10).

З довідки від 04 листопада 2013 року,
виданої директором Приватного
підприємства «Ваш двір» вбачається, що
ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 були
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, та
мешкали у зазначеній квартирі на час
смерті з дружиною ОСОБА_3, яка теж була
зареєстрованою у квартирі. (а.с.13).

З постанови про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 30.10.2013 року
виданої приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_8
вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, із заявою про
прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1,
однак свідоцтво про право на спадщину
на 1/3 частину квартири розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 не видано у зв'язку з
тим, що право власності на ім'я ОСОБА_3
на вказане нерухоме майно не було
зареєстровано належним чином. ОСОБА_4
звернувся із заявою про відмову від
спадщини.

Відповідно ст.ст.321, 328 ЦК України право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У теперішній час, зареєструвати
належним чином в органах державної
реєстраційної служби України право
власності за ОСОБА_3 не можливо,
оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК
України, цивільна правоздатність
фізичної особи припиняється у момент
її смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця. Зокрема ст.1261 цього
Кодексу встановлено, що у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Зокрема, ч.1 та ч.5 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її;
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Таким чином, судом не встановлено інших
осіб, які після смерті ОСОБА_3 у
встановлений законом строк звернулися
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, відтак позивач ОСОБА_1, який
був зареєстрований та мешкав разом зі
спадкодавцем на момент її смерті,
фактично прийняв спадщину у вигляді 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 - після смерті
його дружини ОСОБА_3.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30 травня 2008 року, свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Частиною 3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3
та ч.4 ст.60 ЦПК України передбачено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши наведені норми
діючого законодавства, враховуючи
конкретні обставини даної справи,
зокрема визнання позову відповідачем,
суд вважає, що право власності на 1/3
частину квартири в порядку спадкування
у позивача виникло правомірно з
дотриманням вимог цивільного
законодавства України, він, як
спадкоємець, у встановлений законом
строк звернувся до нотаріуса із заявою
про прийняття спадщини після смерті
дружини, але не може отримати свідоцтво
про право на спадщину на спірну
квартиру в зв'язку з тим, що право
власності не було належним чином
зареєстровано, то слід захистити його
права та в судовому порядку визнати за
позивачем право власності в порядку
спадкування за законом на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 після смерті дружини
ОСОБА_3, а визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради про
визнання права власності на 1/3 частини
квартири в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1
в Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області, після
смерті його дружини ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено
особами, які брали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя_________________________Т.С.Адамова