Провадження у справі 2/201/3330/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 листопада 2013 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді Трещова В.В., при
секретарі Антонюк А.О.,

розглянувши за участю позивача у
відкритому судовому засіданні в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів. На обґрунтування
своїх вимог позивач посилається на те,
що з відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2008
року. Мають двох неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти знаходяться на її
утриманні, відповідач є батьком дітей,
але участі в її матеріальному
забезпеченні не приймає, оскільки вона
доглядає за дитиною і зараз не працює,
бо сину ще не виповнився 3-ьох років.
Позивач просила стягнути з нього
аліменти в розмірі 800 гривень на її
утримання до досягнення дитиною
трирічного віку.

У судове засідання позивач не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
надала суду заяву в якій позов
підтримала з підстав у ньому
викладених, та просила суд розглянути
справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини не явки суду не повідомив.
Письмової заяви про причини своєї
неявки та перенесення розгляду справи
до суду не надав, тому суд проводить
заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебували в шлюбі,
зареєстрованому 25 серпня 2008 року
Оболонським районним управлінням
юстиції у м.Києві за актовим записом
№609, що підтверджується свідоцтвом про
шлюб, копія якого наявна в матеріалах
справи (а.с. 3). Від цього шлюбу мають
одну дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвами про
народження, копії яких наявні в
матеріалах справи (а.с. 4-5).

На підставі ч. 2 ст.84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що діти сторін
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неповнолітні,
знаходяться на утриманні своєї матері,
яка на теперішній час не працює, має
скрутне матеріальне становище, а
відповідач від утримання дружини і
дітей ухиляється, не надає будь-якої
допомоги позивачу, тому суд вважає
можливим стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на її
утримання.

При визначенні розміру та порядку
стягнення аліментів суд, відповідно до
ст.182 СК України, враховує матеріальне
положення відповідача, та те, що
відповідач є особою працездатного
віку, а позивач не має можливості
працювати, оскільки доглядає за
дитиною.

На підставі п. 7 ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення.

За таких обставин суд вважає можливим
позовні вимоги задовольнити: стягнути
з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання в розмірі 800
гривень щомісячно, починаючи з 01 жовтня
2013 року до досягнення їх сином ОСОБА_4
трирічного віку, допустивши негайне
виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів у розмірі
місячного платежу.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст.10, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на
користь ОСОБА_1 аліменти на її
утримання в розмірі 800 гривень
щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2013 року
до досягнення їх сином ОСОБА_4
трирічного віку, допустивши негайне
виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів у розмірі
місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 229
гривень 40 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
районним судом за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
відповідачем копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Трещов