№ 207/4191/13-ц
№ 2/207/1528/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області

у складі

головуючій - судді Подобєд О.К.

при
секретареві Черномазовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
комунальне виробниче підприємство
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити дії, та стягнення моральної
шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що
відповідач відключив її будинок від
центрального водопостачання,
порушивши нормальний уклад її життя
спричинивши її моральну шкоду, яку вона
оцінює у 8000,00 грн. та просить суд
стягнути її з відповідача в
примусовому порядку.

В судовому засіданні позивачка та
її представник позовні вимоги
підтримали, посилаючись на викладені в
позовній заяві обставини, просили суд
задовольнити позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, мотивуючи тим, позивачка перша
припинила водопостачання його
домоволодіння, оскільки на території
її домоволодіння знаходився водяний
колодязь та здійснювалось
водопостачання його домоволодіння,
вона відрізала його від води і він був
змушений прокладати нові труби і
підключатись до водорозділу, який
знаходиться по вул. Цимлянській, як за
межами його домоволодіння, так і за
межами домоволодіння позивачки. Для
здійснення вказаних дій він і
відключив домоволодіння позивачки від
води. Просив суд відмовити в
задоволенні позовної заяви, оскільки
вважає її безпідставною.

Третя особа надала до суду
належним чином завірені документи
стосовно предмету спору, та розглянути
справу без участі її представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, встановив
наступні обставини справи.

Домоволодіння за адресою АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1 , що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом, виданим 28.02.2997
р. державним нотаріусом Другої
державної нотаріальної контори м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області (а.с. 18)

Право власності зареєстроване в
установленому законом порядку, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с.19).

Водопостачання домоволодіння за
адресою АДРЕСА_2 частково
здійснювалось через саморобний
водовід, який був підключений до
водоводу через водяний колодязь, який
знаходиться на території
домоволодіння адресою АДРЕСА_1, яке
належить позивачці.

11.07.2013 р. позивачка в присутності
голови вуличкому ОСОБА_4 письмово
повідомила відповідача про припинення
водопостачання його домоволодіння
через водовід, який знаходиться на
території її домоволодіння, оскільки з
причин сумісного використання
водопровідної труби в системі її
будинку низький тиск, і мали місце
перебої з водою.

21.08.2013 р. водопостачання в
домоволодіння відповідача з
трубопроводу, який проходить по
території домоволодіння позивачки,
було припинено, після повторного
усного попередження.

23.07.2013 р. позивачка отримала
письмове попередження від відповідача
про відрізку від загального водоводу
будинку позивачки у зв'язку з
прокладкою труби до домоволодіння
відповідача.

02.09.2013 р. позивачка отримала
технічні умови на встановлення водного
лічильника та була узгоджена технічна
документація УТ -954 ВК та план
водопроводу її будинку.

03.09.2013 р. працівниками
комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" була проведена
перевірка правильності встановлення
водоміру та його опломбування.

08.09.2013 р. відповідач та його син у
присутності позивачки самовільно без
дозволу комунального виробничого
підприємства Дніпродзержинської
міської ради "Міськводоканал" відкрили
з'їднальний водяний колодязь, який
знаходиться на вулиці біля
домоволодіння позивачки, після чого
перекрили воду та здійснили демонтаж
іі ділянки труби у вигляді коліна
трубної арматури. В результаті
зазначених дій водопостачання
домоволодіння позивачки було
припинено. Позивачка з родиною
залишилась без води.

08.09.2013 р. позивачка звернулась до
голови уличкому і у присутності двох
свідків був складений акт про
пошкодження системи водопостачання
домоволодіння позиваки.

10.09.2013 р. позивачка звернулась до
комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" зі скаргою на дії
відповідача та з вимогою скласти акт та
відновити водопостачання
домоволодіння.

16. 09.2013 р. працівниками служби
збуту комунального виробничого
підприємства Дніпродзержинської
міської ради "Міськводоканал" було
проведено обстеження колодязя на
складений акт обстеження, яким
встановлено, що на момент обстеження
колодязі на врізці, виконаною трубою 1 ?
з вентилем БШК 1 ? є видимий розрив. Вода
у дворі відсутня. Було виконано
приєднання на муфтах вентиля БШК 1 ? з
водопровідною трубою, яка іде на
територію даного домоволодіння.
Відновлено водопостачання абонента.

Таким чином, в наслідок дій
відповідача водопостачання
домоволодіння позивача було відсутнє 8
днів. Внаслідок чого був порушений
сталий уклад життя родини позивача, та
спричинені їй душевні страждання.

Відповідно до норм ст. 13
Цивільного кодексу України, цивільні
права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства; при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині; не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах; при здійсненні
цивільних прав особа повинна
додержуватися моральних засад
суспільства.

Стаття 15 ЦК України передбачає
право на захист цивільних прав та
інтересів, зокрема, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, одним із способів захисту
цивільного права є визнання права, а
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»,
затверджених постановою КМУ № від 21
липня 2005 р. N 630 з з наступними змінами,
послуги надаються споживачам
безперебійно, виключно за винятком
часу перерв, визначених відповідно до
частини третьої статті 16 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги". Згідно п.20 вказаних Правил,
споживач несе відповідальність у
відповідності із законодавством і цим
договором за: недотримання вимог
нормативно - правових актів в галузі
житлово - комунальних послуг;
несвоєчасне внесення платежів за
послуги -шляхом уплати пені; втручання
в роботу засобів обліку води і теплової
енергії; порушення зобов'язань,
встановлених договором або
законодавством.

Таким чином, ОСОБА_1, як споживач
комунальних послуг з водопостачання
має право на безперебійне отримання
послуг.

З урахуванням обставин,
досліджених під час судового розгляду,
суд прийшов до висновку, що
водопостачання будинку позивачки було
припинено внаслідок противоправних
дій відповідача, який пошкодив систему
подачі води до її домоволодіння і
своєчасно не усунув пошкодження.

У зв'язку з тим, що в її будинку не
було води, значно ускладнились
санітарно-технічні умови проживання
позивачки з родиною в будинку.

Ст. 1167 Цивільного кодексу України
містить підстави відповідальності за
завдану моральну шкоду: моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті; моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки; якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт; в інших
випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Відповідно ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 Цивільного процесуального
кодексу України належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням в кожному конкретному
випадку, ступеня вини відповідача та
інших обставин. При визначенні розміру
відшкодування слід врахувати тяжкість
фізичних і моральних страждань
позивачів, їх тривалість, істотність
вимушених змін у їх життєвих стосунках.
Суд вважає, що позивачу була заподіяна
моральна шкода, однак до заявленої ним
суми, суд відноситься критично й
враховує, що мова йде про розумне і
справедливе відшкодування
(компенсацію) моральної шкоди, якої б
вистачило для морального задоволення
позивача з боку відповідача, а не про
покарання останнього за його
неправомірні дії, що не відповідало б
принципам цивільного законодавства,
визначеним статтею 3 ЦК України.

За таких обставин, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, й, беручи до уваги
конкретні обставини по справі, діяння
відповідача, моральні страждання
позивача, істотність вимушених змін у
їх життєвих стосунках, і наслідків, що
наступили, суд вважає необхідним,
задовольнити позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди частково і
стягнути на користь позивача моральну
шкоду, завдану неправомірними діями
відповідача, в розмірі 500 (п'ятсот),00
грн., оскільки саме ця сума на думку
суду відповідає засадам
справедливості соразмірності.

Задоволенню підлягають позовні вимоги
про визнання дій неправомірними та
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 500,00 грн.

Позовні вимоги про зобов'язання
відповідача утриматися від дій, а саме
втручання в систему загального
водопостачання по АДРЕСА_1 задоволенню
не підлягають, оскільки ОСОБА_1 не є
належним позивачем за даними позовними
вимогами, оскільки загальна система
водопостачання перебуває на балансі
комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал". Тому в задоволенні
решти позовних необхідно відмовити.

Судові витрати підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача пропорційно задоволенню
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 15, 16, 23, 1167
Цивільного кодексу України, ст. ст.1-11, 15,
18, 57-60, 62, 64, 79, 81, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 по
втручанню в систему водопостачання на
ділянці АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 500 (п'ятсот),00
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у справі - 57(п'ятдесят
сім) грн. 35 коп. судовий збір.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Баглійський районний суд
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
О.К. Подобєд