Справа № 1506/6416/2012
Провадження № 2/496/364/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2013 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі Костецькій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь позивачки 24295,08 грн., з яких подвоєна сума завдатку - 24000 грн. і сума трьох відсотків річних 295,08 грн., а також судові витрати: судовий збір 272,95 грн., та витрати на правову допомогу 3000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2012 р. між позивачкою, відповідачем та ТОВ «Атланта» було укладено трьохсторонній договір № 39/16 про намір укласти правочин. Відповідно до п. 1.1 договору, відповідач зобов`язався в термін до 27.06.2012 р. укласти з позивачкою в належній формі договір відчуження земельної ділянки площею 0,127 га із приватним будинком на ній, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належали відповідачеві на праві приватної власності. А ТОВ «Атланта» зобов`язалось надавати позивачці та відповідачеві посередницькі послу з організаційно-інформаційного супроводу, необхідного для забезпечення укладення між ними у майбутньому вищевказаного договору відчуження об`єкту нерухомості. Згідно з вимогами п.4.4 договору в якості гарантії щодо наміру придбання об`єкту нерухомості та забезпечення виконання майбутнього зобов`язання позивачка передала відповідачеві в рахунок належних з неї в наступному за ще не укладеним договором відчуження об`єкту нерухомості платежів, передплату (завдаток) в розмірі 12000 грн. Грошова сума, передана позивачкою відповідачеві, за своєю правовою природою є саме завдатком, а не авансом, як було помилково вказано у тексті договору. З вини відповідача остаточний договір відчуження об`єкту нерухомості так і не було укладено, оскільки в кінцевий термін відповідачем не були підготовлені всі необхідні документи для належного нотаріального посвідчення договору. Відповідно до п.4.5 договору у разі невиконання відповідачем своїх зобов`язань за ним (у тому числі і в разі, якщо неможливість такого виконання була викликана тим, що на момент укладення і нотаріального посвідчення договору відчуження об`єкту нерухомості відповідач не міг цим об`єктом розпоряджатися), він зобов`язався в трьохденний термін з моменту пред`явлення йому відповідної вимоги повернути позивачці отриману згідно із п.4.4 договору суму завдатку, а також сплатити штраф у розмірі 100 % від суми завдатку, що цілком співпадає із приписами ч.1 ст. 571 ЦК України, відповідно до якої в разі порушення зобов`язання з вини кредитора він буде зобов`язаний повернути боржикові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Позивачка звернулася до відповідача з вимогою про повернення їй завдатку одразу після того, як не відбулося укладення остаточного договору відчуження об`єкту нерухомості. Таким чином відповідно до п. 4.5 договору відповідач був зобов`язаний повернути завдаток та додатково сплатити суму у його розмірі в термін до 01.07.2012 р. Однак цього не відбулося з приводу категоричної відмови відповідача щодо виконання свого обов`язку. Подвоєна сума завдатку складає 24000 грн. Три відсотки річних від простроченої суми заборгованості за 150 днів (за період з 01.07.2012 року по 27.11.2012 року) становить 295,08 грн. Оскільки відповідач відмовляється провернути вказану суму, позивачка звернулася до суду з позовом.

У судовому засіданні представник позивачки наполягав на задоволенні позовних вимог і пояснив, що позивачка передала відповідачеві в якості завдатку 12000 грн., договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідача, а тому він вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач подав заперечення на позов і просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково і пояснив, що він згоден повернути 12000 грн. позивачці, які він отримав від неї в якості авансу. Також пояснив, що договір купівлі-продажу не був укладений не з його вини, а через те, що не був вчасно зареєстрований державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 14 травня 2012 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Атланта» було укладено трьохсторонній договір № 39/16 про намір укласти договір відчуження земельної ділянки площею 0,127 га із приватним будинком на ній, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

За умовами вказаного договору відповідач отримав від позивачки 12000 грн. в якості авансу. Відповідно до п.2.4 договору договір відчуження повинен бути укладений і нотаріально посвідчений не пізніше, ніж 27.06.2012 року.

Відповідач зобов`язався згідно п.3.1.1 договору оформити належним чином правовстановлюючі документи у строк до 27.06.2012 року, але вчасно він їх не оформив, у зв`язку з чим договір купівлі-продажу не був укладений.

Суд вважає, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідача.

Згідно з вимогами п. 4.4 договору в якості гарантії щодо наміру придбання об`єкту нерухомості та забезпечення майбутнього зобов`язання, позивачка передала відповідачеві в рахунок належних з неї в наступному за ще не укладеним договором відчуження об`єкту нерухомості платежів передплату (аванс) у розмірі 12000 гривень.

Відповідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно п. 4.5 договору, в разі невиконання відповідачем своїх зобов`язань за ним, він зобов`язаний в трьохденний термін з моменту пред`явлення йому відповідної вимоги повернути позивачці отриману згідно п. 4.4 договору суму завдатку, а також сплатити штраф у розмірі 100 % від суми завдатку.

Між сторонами не відбулось дійсного зобов`язання за договором відчуження об`єкту нерухомості, а тому, відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, передана позивачкою сума у розмірі 12000 грн. вважається авансом.

Так як передані кошти вважаються авансом, який не є видом забезпечення виконання зобов`язань, тому правові наслідки, встановлені ст. 571 ЦК України щодо додаткової сплати суми у розмірі завдатку до вказаних правовідносин не застосовуються.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згоден повернути позивачці суму авансу у розмірі 12000 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в частині стягнення суми авансу 12000 грн., трьох відсотків річних, виходячи з вказаної суми та судових витрат. Підстави для задоволення позову в іншій частині відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 536, 570, 571, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12147,54 грн., а також судові витрати 3121,47 грн., а всього 15269,01 грн.

В іншій частині позовну заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд.

Головуючий:О. І. Трушина