РІШЕННЯ

іменем України

11.12.2013 Деснянський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.з
участю секретаряКотович І.О.
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя а саме кв. АДРЕСА_1,
побутових речей та визначення порядку
користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представником
позивача заявлено клопотання про
часткову відмову від позову в частині
визнання права власності на побутові
речі та залишення частини позовних
вимог без розгляду щодо встановлення
порядку користування житловим
приміщенням - кв. АДРЕСА_1.

Ухвалою Деснянського районного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року
позовні вимоги щодо визначення порядку
користування житловим приміщенням - кв.
АДРЕСА_1, - залишено без розгляду.

Прийнято відмову позовних вимог в
частині визнання права власності на
наступне майно: праску Zelmer 28Z019; фен Philips
HP 4961; телевізор Orion модель SPP2133F;
телевізор LED Samsung UE32EH5007KXUA;
мікрохвильової печі LG MN 6346 GM; кронштейн
Hitechnic HTN 4601B; холодильника Samsung RL 48 RSBTS(MG);
пральної машини WHIRLPOOL AWG-327; м'ясорубки
ZELMER 586.5; телевізора LED Samsung UE40ES5507KXUA;
посудомийної машини Bosh SPS 40 E02 EU;
сокодавильниці Zelmer 476; водонагрівача
Gorenje GBF 50 UA; пилосмока SAMSUNG VCC 6570 H3R.
Провадження у справі в цій частині
закрито.

Свої вимоги щодо поділу квартири
позивач мотивувала тим, що з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі з липня 1996 року.
Від шлюбу народилася донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є дитиною - інвалідом,
страждає дитячим церебральним
паралічем. Під час сумісного
проживання вони придбали кв. АДРЕСА_1,
уклавши 16.04.2008 р. договір іпотечного
кредиту, при цьому саме на ім.»я
відповідача отримано свідоцтво про
право власності на квартиру. Вважаючи,
що спірне майно є спільною сумісною
власністю сторін і між ними не
досягнуто згоди про поділ майна,
позивач просила визнати за нею право
власності на 12 частину зазначеної
квартири.

В судовому засіданні позивач та
її представники підтримали позовні
вимоги щодо поділу квартири в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві. Щодо
стягнення понесених судових витрат
просили стягнути з відповідача
половину вартості понесених позивачем
витрат по сплаті судового збору в
частині вимоги щодо поділу квартири.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов визнали, не
заперечували щодо визнання за
позивачем та ним права власності по 12
частину кв. АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що квартиру придбано у шлюбі, тому є
спільним сумісним майном.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
обставини справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та
ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 22 КпШС України,
який діяв на час виникнення
правовідносин між сторонами, майно,
нажите подружжям за час шлюбу є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Згідно зі ст. 60 СК України (введеного в
дію з 1 січня 2004 року і діючого на час
вирішення справи судом), майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Статтею 28 КпШС України, ч. 2 ст. 60 СК
України встановлено презумпцію
спільної сумісної власності подружжя
на майно, набуте під час шлюбу.

Аналізуючи зазначену норму, суд
вважає, що реєстрація права на майно,
придбане під час шлюбу, лише на ім'я
одного з подружжя не спростовує
презумпції належності його до спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте під час шлюбу.

Статтею 71 СК України передбачено
спосіб та порядок поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір вирішується судом.

Відповідно до ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

В судовому засіданні встановлено,
що шлюб між сторонами зареєстровано 20
липня 1996 року, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с.9)

Від шлюбу народилася донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є дитиною - інвалідом,
страждає дитячим церебральним
паралічем. (а.с.18-22)

Під час сумісного проживання сторони
придбали кв. АДРЕСА_1 та, відповідно 03
грудня 2009 року на ім."я відповідача
ОСОБА_4 отримано свідоцтво про право
власності на квартиру. (а.с.33-34)

На даний час у квартирі зареєстровані
сторони та їх донька. (а.с.23)

Згідно з технічним паспортом, АДРЕСА_1,
загальною площею 83,80 кв.м, житловою
площею 42,30 кв.м. (а.с.36-37)

Згідно з Актом прийому - передачі
об'єкту інвестування, вартість кв.
АДРЕСА_1 становить 315 998,07 грн. (а.с.35)

Відповідач не заперечував той
факт, що квартира є майном, нажитим у
шлюбі.

З огляду на викладене, запропонований
сторонами поділ майна не порушує прав
кожної сторони та відповідає рівності
часток подружжя.

Отже, вимоги позову є законними,
обґрунтованими, окрім того, визнані
відповідачем, а тому підлягають
задоволенню.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 18 жовтня 2013 року з метою
забезпечення позову накладено арешт на
кв. АДРЕСА_1, право власності на яку
зареєстровано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заборонено ОСОБА_4 вивозити з кв.
АДРЕСА_1 придбані речі: праску Zelmer 28Z019;
фен Philips HP 4961; телевізор Orion модель SPP2133F;
телевізор LED Samsung UE32EH5007KXUA;
мікрохвильову піч LG MN 6346 GM; кронштейн
Hitechnic HTN 4601B; холодильник Samsung RL 48 RSBTS(MG);
пральну машину WHIRLPOOL AWG-327; м'ясорубку
ZELMER 586.5; телевізор LED Samsung UE40ES5507KXUA;
посудомийну машину Bosh SPS 40 E02 EU;
сокодавильницю Zelmer 476; водонагрівач
Gorenje GBF 50 UA ; пилосмок SAMSUNG VCC 6570 H3R.

Згідно зі ст. 154 ЦПК України
передбачено одночасне з ухваленням
судового рішення скасування заходів
забезпечення позову.

Слід зазначити, що заходи
забезпечення позову у вигляді арешту
на квартиру та заборони вчиняти дії
прийняті в рамках зазначеної цивільної
справи та на даний час відпала
необхідність в заходах забезпечення
позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
урахуванням вимог позивача, яка
просила стягнути з відповідача
половину понесених нею витрат по
сплаті судового збору, виходячи з
вартості 12 квартири, судовий збір якої
становить 1580 грн., половина з яких 790
грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 27,31-32, 60, 123, 137, 143-144,
179, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 60, 65, 68, 70-71 СК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1,
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 83,80 кв.м,
житловою площею 42,30 кв.м, відповідно за
ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2 залишається у
власності інша ? частина квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 83,80 кв.м,
житловою площею 42,30 кв.м.

Скасувати заходи забезпечення
позову щодо накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1 та заборони вчиняти
дії, застосовані ухвалою Деснянського
районного суду м. Києва від 18 жовтня 2013
року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
витрати по сплаті судового збору - 790
грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м.
Києва О.Б. Саламон