Єдиний унікальний номер 205/2021/13-ц
справа № 2/205/1659/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13 березня 2013 року звернулася до
суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів. Позивач у своєму
позові посилалася на те, що з шлюб між
нею та відповідачем було зареєстровано
18 липня 2008 року. Від сумісного шлюбу
вони мають малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та
знаходиться на її утриманні. Заочним
рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 08 жовтня 2012 року
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Матеріальну допомогу на дитину
відповідач не надає, тому позивач
змушена звертатись до суду. Позивач
просила суд стягнути з відповідача на
її користь аліменти на утримання сина в
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення сином повноліття.

Позивач надала суду заяву, в якій
просила розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
та просить їх задовольнити (а.с. 14).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, що підтверджується поштовим
повідомленням (а.с. 15, 16). Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Письмових заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2008
року Ленінським відділом реєстрації
актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6). Від сумісного
шлюбу сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 8).

На теперішній час позивач проживає
разом зі своїм малолітнім сином,
займається його вихованням та
утриманням (а.с. 9). Відповідач
матеріальну допомогу на утримання сина
не надає.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Син сторін ОСОБА_3 малолітній,
знаходиться на утриманні своєї матері,
яка потребує матеріальної допомоги з
боку відповідача, тому суд вважає
можливим стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менш ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення повноліття ОСОБА_3.

За таких обставин суд вважає
доведеними обставини позову, а тому
можливим їх задоволення.

У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання сина з дня подання
позову, тобто з 13 березня 2013 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає можливим допустити негайне
виконання судового рішення у межах
суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України,
якщо сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» звільнена
від сплати судового збору, тому з
відповідача слід стягнути судовий збір
в дохід держави у розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», ст. ст. 180-191 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, 79, 88, ч. 2
ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218, 367
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженця селища Томаківка
Томаківського району
Дніпропетровської області, аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини
всіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
повноліття ОСОБА_3, починаючи стягнення
з 13 березня 2013 року.

Допустити негайне виконання
рішення у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн. (двісті
двадцять дев'ять гривень сорок
копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Залімська