РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року

м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Апаллонової Ю.В., при секретарі Франчук
Г.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі про
встановлення факту, що має юридичне
значення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, в якій вказала, що ОСОБА_1 -
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За
народження вона мала прізвище ОСОБА_1. У
1985 році з зазначеним прізвищем ОСОБА_1,
заявник поступила на навчання до
Запорізького кооперативного
технікуму, який закінчила у 1987 році. У
1987 році вона поступила на військову
службу до Збройних сил, про що їй було
видано Військовий квиток НОМЕР_2 від
26.08.1987 року. При оформленні військового
квитка заявник мала прізвище ОСОБА_1.
16.09.1989 року заявник одружилася з ОСОБА_3
та взяла прізвище чоловіка. У Свідоцтві
про укладення прізвища ім'я та по
батькові заявника та її чоловіка
зазначені російською мовою. Зокрема
прізвище чоловіка та нове прізвище
заявника після одруження зазначено
російською мовою як «ОСОБА_1». Після
одруження заявника та зміни у зв'язку з
цим прізвища до її Військового квитка
було внесено відповідні зміни, зокрема
у графі «Фамилия» шляхом закреслення
було видалено її дівоче прізвище
«ОСОБА_1» та записано замість цього
«ОСОБА_1». На аркуші 23 Військового
квитка «Особые отметки», проставлено
запис про справжність виправлення
прізвища заявника. 03.08.2013 року заявник
отримала новий паспорт громадянина
України, у якому на сторінці 1 прізвище
заявника зазначено українською мовою
як «ОСОБА_1». На сторінці 2 її паспорту
громадянина України прізвище заявника
зазначено як «ОСОБА_1». Тобто. У
написанні прізвища заявника у паспорті
громадянина України російською мовою,
у порівнянні з зміненим прізвищем у
зв'язку з одруженням, є невідповідність
- замість російської літери «ё»
зазначена російська літера «е». 04.09.2013
року заявник звернулася до Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя задля оформлення пенсії за
віком. До зазначеної установи серед
інших необхідних документів заявником
було надано і Військовий квиток та
Диплом про освіту. Проте Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя не врахувало у страховий
пенсійний стаж строк навчання та строк
знаходження на військовій службі у
зв'язку з тим, що прізвище заявника, яке
російською мовою зазначено у паспорті
громадянина України, не збігається з
прізвищем, що зазначено у Дипломі про
освіту та Військовому квитку.
Посилаючись на вищезазначене просила
суд встановити факт належності Диплома
НОМЕР_1 від 30.06.1987 року про навчання
ОСОБА_1 у Запорізькому кооперативному
технікумі (реєстраційний № 6518) ОСОБА_1
та встановити факт належності
Військового квитка НОМЕР_2 від 26.08.1987
року заповненого російською мовою на
ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_1.

Заявник в судове засідання не
з'явилася, повідомлена належним чином,
надала заяву про розгляд справи без її
участі, просила суд задовольнити її
заяву в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи УПФУ
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності та не
заперечує проти задоволення заяви про
встановлення факту належності
військового квитка та диплома про
освіту заявнику.

Дослідивши письмові матеріали справи
суд вважає, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, в тому
числі: належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Від встановлення факту, що має юридичне
значення, зокрема належності
належності військового квитка та
диплома про освіту заявника, залежить
право останньої на нарахування пенсії
у розмірі, що передбачений законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 -
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року (свідоцтво
про народження НОМЕР_3). За народження
вона мала прізвище ОСОБА_1. У 1985 році з
зазначеним прізвищем ОСОБА_1, заявник
поступила на навчання до Запорізького
кооперативного технікуму, який
закінчила у 1987 році (диплом НОМЕР_1 від
30.06.1987 року). У 1987 році вона поступила на
військову службу до Збройних сил, про
що їй було видано військовий квиток
НОМЕР_2 від 26.08.1987 року. При оформленні
військового квитка заявник мала
прізвище ОСОБА_1. 16.09.1989 року заявник
одружилася з ОСОБА_3 та взяла прізвище
чоловіка (свідоцтво про укладення
шлюбу НОМЕР_4 від 16.09.1989 року). У
свідоцтві про укладення прізвища ім'я
та по батькові заявника та її чоловіка
зазначені російською мовою. Зокрема
прізвище чоловіка та нове прізвище
заявника після одруження зазначено
російською мовою як «ОСОБА_1». Після
одруження заявника та зміни у зв'язку з
цим прізвища до її військового квитка
було внесено відповідні зміни, зокрема
у графі «Фамилия» шляхом закреслення
було видалено її дівоче прізвище
«ОСОБА_1» та записано замість цього
«ОСОБА_1». На аркуші 23 військового
квитка «Особые отметки», проставлено
запис про справжність виправлення
прізвища заявника. 03.08.2013 року заявник
отримала новий паспорт громадянина
України НОМЕР_5, виданий
Орджонікідзевським РВ УДМС України в
Запорізькій області, у якому на
сторінці 1 прізвище заявника зазначено
українською мовою як «ОСОБА_1». На
сторінці 2 її паспорту громадянина
України прізвище заявника зазначено як
«ОСОБА_1». Тобто. У написанні прізвища
заявника у паспорті громадянина
України російською мовою, у порівнянні
з зміненим прізвищем у зв'язку з
одруженням, є невідповідність - замість
російської літери «ё» зазначена
російська літера «е». 04.09.2013 року
заявник звернулася до Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя задля оформлення пенсії за
віком. До зазначеної установи серед
інших необхідних документів заявником
було надано і військовий квиток та
диплом про освіту. Проте Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя не врахувало у страховий
пенсійний стаж строк навчання та строк
знаходження на військовій службі у
зв'язку з тим, що прізвище заявника, яке
російською мовою зазначено у паспорті
громадянина України, не збігається з
прізвищем, що зазначено у дипломі про
освіту та військовому квитку.

Таким чином, в зазначених документах є
розбіжності в написанні прізвища
ОСОБА_1 російською мовою.

Той факт, що диплом НОМЕР_1 від
30.06.1987 року Запорізького
кооперативного технікуму та
військовий квиток НОМЕР_2 від 26.08.1987
року дійсно належить ОСОБА_1
підтверджується дослідженими у
судовому засіданні доказами, а саме:
свідоцтвом про народження ОСОБА_1
НОМЕР_3, дипломом НОМЕР_1 від 30.06.1987 року,
військовий квиток НОМЕР_2 від 26.08.1987
року, свідоцтвом про одруження між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 НОМЕР_4 від 16.09.1989 року,
паспорт громадянина України НОМЕР_5
виданий Орджонікідзевським РВ УМВС
України в Запорізькій області.

Оцінюючи, належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
вказана заява ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 256 - 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа
Управління пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі про
встановлення факту, що має юридичне
значення - задовольнити.

Встановити факт належності диплома
НОМЕР_1 від 30.06.1987 року Запорізького
кооперативного технікуму ОСОБА_1.

Встановити факт належності
військового квитка НОМЕР_2 від 26.08.1987
року ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Ю.В.
Апаллонова