Справа № 2-1188/11
(2/199/97/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпроенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №31 та Дніпропетровське міське комунальне підприємство теплових мереж «Дніпротепломережа», про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Дніпроенерго» звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 12062,07 грн. за використану теплову енергію, яка утворилась за період з 01.01.2002 р. по 31.10.2009 р. включно, та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач надає теплову енергію за адресою реєстрації та проживання відповідачів: м. Дніпропетровськ, вул. М.Малиновського, 60/272, які повинні своєчасно вносити плату за використану теплову енергію, але розрахунки за спожиту теплову енергію проводилися не своєчасно, що призвело до утворення вказаної заборгованості.

В ході розгляду справи позивач змінив підставу позову та просив стягнути солідарно з відповідачів вартість безпідставно спожитої теплової енергії в розмірі 12062,07 гривень та судові витрати.

В підтвердження позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачами з 01.01.2002 року по 31.10.2009 року включно одержана і використана теплова енергія у вигляді підігріву питної води та опалення приміщення квартири АДРЕСА_1. Зазначений факт підтверджено довідкою КП «Дніпротепломережа» про транспортування теплової енергії за період з 01.01.2002 року по 31.10.2010 рік. Вартість безпідставно спожитої теплової енергії за зазначений період складає 12062,07 гривень, що підтверджується карткою квартиронаймача, розрахунком вартості.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачів надала до суду письмові заперечення, та посилалась на те, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності звернення до суду, а також в перелік комунальних послуг така послуга як безпідставно отримана теплова енергія не входить, до того ж відсутній договір між позивачем та відповідачами про надання житлово-комунальних послуг. У зв'язку з цим просила суд у позові відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи КЖЕП № 31 до суду не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Представник третьої особи Дніпропетровського міського комунального підприємства теплових мереж «Дніпротепломережа» до суду не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний будинок знаходиться на балансі КЖЕП №31 Амур-Нижньодніпровського району.

Статутом ПАТ «Дніпроенерго» передбачено, що предметом діяльності товариства є виробництво, постачання, купівля та продаж електричної та теплової енергії в Україні та за її межами, енергії, що виробляється з метою електро- та теплопостачання і та інше.

Відповідно до рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 116 від 17.01.2002 року та № 2958 від 23.10.2003 року МКП «Дніпротепломережа» призначено головним субєктом господарської діяльності, що має право на транспортування теплової енергії від Придніпровської ТЕС ПАТ «Дніпроенерго» у лівобережну частину міста, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста; ПАТ «Дніпроенерго» призначено виконавцем послуг з теплопостачання населенню, що мешкає у житловому фонді лівобережної частини м. Дніпропетровська з 1.01.2002 року.

09.01.2007 року між ПАТ «Дніпроенерго» та МКП «Дніпротепломережа» укладено договір про транспортування виробленої ПАТ «Дніпроенерго» теплової енергії, її розподіл та постачання споживачам, в тому числі і в будинок №60 по вул. М.Малиновського м. Дніпропетровська.

Відповідно до довідки МКП «Дніпротепломережа» від 10.06.2009 року за період з 01.01.2002 року по 31.10.2009 року в даний будинок подавалась теплова енергія до кордону розділу балансової належності теплових мереж підприємства і КЖЕП №31 на житловий будинок по вул. М.Малиновського, 60 без перебоїв в необхідній якості і кількості. При цьому відповідачі не надали суду доказів того, що вони не споживали теплову енергію або зверталися із заявою до позивача про її відключення.

Оскільки відповідачі плату за теплопостачання не здійснювали, заборгованість по оплаті за теплопостачання з 01.01.2002 року по 31.10.2009 року складає 12062,07 грн., що підтверджується карткою квартиронаймача та розрахунком вартості спожитої теплової енергії.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що продукція, що виробляється на обєктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, призначених для купівлі-продажу є товаром.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави зобовязана повернути потерпілому це майно.

Згідно ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Разом з тим, статтею 257 ЦК України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки, а відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки відповідачами заявлено про застосування позовної давності, а позивачем не надано доказів поважної причини пропуску позовної давності щодо частини цивільних правовідносин, стосовно несплати за теплову енергію за період з 01.01.2002 року по 15.02.2007 року включно, в цій частині позову слід відмовити у звязку з пропуском позивачем позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги строк позовної давності, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 15.02.2007 року по 31.10.2009 року у розмірі 6655 гривень 95 коп. та відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 66 гривень 55 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього 6752 гривні 50 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дніпроенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №31 та Дніпропетровське міське комунальне підприємство теплових мереж «Дніпротепломережа», про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпроенерго» вартість безпідставно спожитої теплової енергії в розмірі 6 655 гривень 95 копійок та 96 гривень 55 копійок витрат по справі, а всього 6 752 (шість тисяч сімсот п'ятдесят дві) гривні 50 копійок.

В іншій частині позову, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: Л.Г. Якименко