пр. № 6/759/804/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Наборозняка М.І.

при секретарі Оленчук
І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві заяву Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
(надалі -ПАТ) про видачу дубліката
виконавчого листа у справі за його
позовом до ОСОБА_2 та поновлення строку
для пред*явлення його до виконання,

встановив :

23.06.2011 року Святошинським районним
судом м. Києва винесено рішення про
стягнення із ОСОБА_2 боргу на користь
ПАТ. В подальшому за апеляційною
скаргою ПАТ воно було зміненен
рішенням Апеляційного суду м.Києва від
04.10.2011 року.

13.10.2011 року справа була повернена до
рапйонного суду (а.с.179).

ПАТ звернулось із заявою до суду
про видачу дубліката виконавчого листа
посилаючись на те, що виконавчий лист
втрачено. Також просить поновити
строк для його пред*явлення до
виконання.

В судове засідання сторони не
прибули, про дату і час слухання
заяви ПАТ повідомлено належним
чином на адресу, вказану у заяві його
представника (а.с.186) поштова адреса - «
м.Київ, вул.. 40-річчя Жовтня, 94».

До суду надійшло зворотнє
повідомлення пошти про отримання
банком виклику до суду. Тому суд
вважає за заяву банку (ПАТ) у
відсутність представника ПАТ, а також
відповідача у справі, за якою із
ОСОБА_2 стягнено борг.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що заява підлягає
частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 370 ЦПК України
встановлено, що замість втраченого
оригіналу виконавчого листа суд, який
постановив рішення, може видати
дублікат виконавчого листа.

Тому суд задовольняє заяву в цій
частині, оскільки у суду немає підстав
не приймати за об*єктивні
ствердження заявника про втрату
виконавчого листа.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред*явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Позивач в тексті своєї заяви, яка
зареєстрована у суді 28.1.2013 року (а.с.186),
а передана на пошту заявником 25.11.2013
року, взагалі не посилається на
причину пропуску строку звернення
до органів ДВС із виконавчим листом
для його виконання.

Суд вважає, що ПАТ має право на
судовий захїист (ст. 1, 3 ЦПК України).

Його право на такий захист підлягає
судовому захисту у випадку, якщо воно
є порушеним.

При розгляді справи суд не встановив
жодних поважних причин пропуску
позивачем строку звернення до суду
із виконавчим документом для його
виконання.

Такий строк визначений законом в 1 рік.

Із матеріалів справи видно, що
позивач сам подав апеляційну скаргу,
а його представник безпосередньо
приймав участьу розгляді справи в
суді апеляційної інстанції, тобто,
знав дату набрання чинності судовим
рішенням - 04.10.2011 року. В подальшому
представник ПАТ 19.10.2011 року отримав
копії рішення суду апеляційної
інстанції (а.с.182). На думку суду, він
міг би у вказану дату також отримати
і виконавчий лист, якби таке питання
його цікавило. Проте, у матеріалах
справи немає заяви суду представника
ПАТ про виготовлення для нього
виконавчого листа щодо стягнення із
ОСОБА_2 7968 доларів США 44 центів,
судових витрат.

З матеріалів справи (а.с.183) видно, що
представник позивача звернувся до
суду із заявою про видачу
виконавчого листа лише 20.12.2012 року. На
заяві вказано, що вона написана
представником банку 19.11.2012 року.

Суд не вважає таку дату датою
подання заяви до суду, оскільки
доказів про те, що заява була
надіслана поштою у справі немає. Тому
дата подання заяви 20.12.2012 року, що
свідчить вхідний номер суду - №63321.

Отже, ПАТ звернувся до суду за
виконавчим листом лише через 1 рік і
16 днів з дня набрання судовим
рішенням чинності.

Суд також враховує, що заявник не
надав не лише доказів про те, що він
звертався до органів ДВС з приводу
виконання судового рішення шляхом
надання їм виконавчого листа суду,
який, як він стверджує у листі на
адресу ВДВС Солом*янського РУЮ м.Києва
від 29.08.2013 року (а.с.189), отримав його
представник 17.01.2013 року, а навіть не
зазначив у у своїй заяві на адресу
суду (а.с.186-187), яка є предметом
судового розгляду,: коли саме
(достовірно ) він звертався до органів
ДВС і надавав йому оригінал
отриманого від суду виконавчого листа.

Оскільки представник заявника в
судове засідання не прибув і не надав
жодних переконливих доказів для
поновлення пропущеного ним строку, то
суд, дотримуючись приписів
змагальності, диспозититвності,
обов*язку надавати докази (ст.10,11,60 ЦПК
України) не має правових підстав
поновлювати йому строк для
пред*явлення виконавчого длиста для
виконання.

При цьому суд враховує, що строк
може бути поновлений для
пред*явлення виконавчого документа
для виконання (в органи ДВС),
незважаючина те: чи є такий документ
оригіналом, чи його дублікатом; коли
саме виданий виконавчий документ, чи
його дублікат.

Підстав для поновлення строку для
пред*явлення виконавчого документу
суду про стягнення боргу на користь
ПАТ із ОСОБА_2 за зазначеними вище
судовими рішеннями суд не вбачає.

Крім того, суд вважає, що у випадку
безпідставного поновлення строку для
ПАТ буде порушено право ОСОБА_2, яке
певним чином для неї (у випадку, що
розглядається) передбачено також ст. 19
Закону України «Про виконавче
провадження», норми якої регулюють
вказані строки і є обов*язковими для
заявника, ОСОБА_2, а також суду, який
розглядає вказану заяву ПАТ.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст..370, 371 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Видати Публічному акціонерному
товариству «Укрсиббанк» дублікат
виконавчого листа за рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 23.06.2011 року та рішенням
Апеляційного суду м.Києва від 04.10.2011
року.

про стягнення на його користь боргу
за кредитним договором із ОСОБА_2 та
судових витрат.

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «Укрсиббанк» у його заяві
про поновлення строку для
пред*явлення до виконання виконавчого
листа за рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 23.06.2011 року,
рішенням Апеляційного суду м.Києва від
04.10.2011 року.

про стягнення із ОСОБА_2 боргу та
судових витрат на його користь.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подано протягом 5 днів з
дня його проголошення, учасниками
розгляду справи, які не були
присутніми в судовому засідання при
її проголошенні - протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя