Справа №784/5038/13 25.12.2013 25.12.2013 25.12.2013
Провадження № 22ц/784/4012/13 Головуюча
у першій інстанції Разумовська О.Г.
Доповідач в апеляційній
інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участю представника заявниці
ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_3

на ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 06 листопада 2013 року,
постановлену

за заявою ОСОБА_4 про розстрочку
виконання рішення суду

у справі за позовом

публічного акціонерного товариства

«Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк»)

до

ОСОБА_4, ОСОБА_5

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

08 липня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із заявою про розстрочку
виконання рішення суду.

Заявниця зазначала, що рішенням
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 03 травня 2012 року стягнуто
з неї на користь ПАТ «Дельта Банк» 17 465
доларів США 82 цента, що еквівалентно 138
152 грн. 88 коп. та 1501 грн. 52 коп. судового
збору. На підставі вказаного рішення
суду 31 жовтня 2012 року Заводським
районним судом м. Миколаєва був виданий
виконавчий лист.

Постановою головного державного
виконавця Заводського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції від 19 листопада 2012 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання зазначеного
виконавчого листа.

Посилаючись на те, що на даний час
існують обставини, що ускладнюють
виконання рішення суду, а саме тяжку
хворобу, зумовлену травмою, яка
отримана раніше, заявниця просила
розстрочити виконання рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 03 травня 2012 року та
встановити сплату заборгованості за
кредитом щомісяця рівними платежами в
розмірі 2 000 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 06 листопада 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_4 про
розстрочку виконання рішення
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просить вказану ухвалу
суду скасувати та постановити нову
ухвалу про задоволення заяви про
розстрочку виконання рішення суду. На
думку апелянта ухвала суду є
незаконною та постановленою з
порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника заявниці,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи видно, що рішенням
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 03 травня 2012 року стягнуто
в солідарному порядку з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 17 465 доларів США 82 центи, що
еквівалентно 138 152 грн. 88 коп., а також по
750 грн. 76 коп. судових витрат (а.с. 142-143).

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 18 липня 2012
року зазначене рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва в частині
стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованості за кредитним договором
скасовано, а в частині розподілу
судових витрат змінено й ухвалено в цих
частинах нове рішення. Відмовлено ПАТ
«Дельта Банк» у задоволенні позову в
частині стягнення з ОСОБА_5 у
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором у розмірі 17 465
доларів США 82 центи, що еквівалентно 138
152 грн. 88 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Дельта Банк» судових
витрат в розмірі 1501 грн. 52 коп. замість
750 грн. 76 грн. В іншій частині рішення
суду залишено без змін (а.с. 223-224).

На підставі вказаного рішення суду
Заводським районним судом м.
Миколаєва 31 жовтня 2012 року було
видано виконавчий лист №
2/1412/2938/2012.

Постановою головного державного
виконавця Заводського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції від 19 листопада 2012 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду (а.с
238).

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення ( хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання.

За своїм змістом розстрочка виконання
рішення застосовується у виключних
випадках та розстрочено може бути
виконання рішення суду, яке не було
ухвалено у зв'язку з невиконанням
зобов'язань зі сплати періодичних
платежів.

Кредитні зобов'язання є зобов'язаннями
боржника щодо періодичного повернення
взятого кредиту протягом певного
строку або шляхом встановлення певних
періодичних платежів.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 25 грудня 2013 року стягнута
сума за порушення ОСОБА_4 зобов'язання
зі сплати періодичних платежів за
кредитним договором, що свідчить про
неможливість сплати боржником
періодичних платежів.

За таких обставин не може бути надана
розстрочка платежу, стягнутого у
вигляду одноразової суми за порушення
зобов'язань по сплаті періодичних
платежів, а тому, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
обставини, покладені заявником в
основу заяви про розстрочення
виконання рішення не є такими, що
утруднюють виконання рішення і не є
винятковим випадком.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вирішила, що судом першої інстанції
правильно застосовано процесуальний
закон, а тому ухвала суду є законною та
обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді