Справа №784/4432/13 20.11.2013 20.11.2013 20.11.2013
Провадження №22-ц/784/3491/13
Провадження № 22-ц/784/3491/13
інстанції: Стрєльніков Д.В.
Доповідач апеляційного суду:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого: Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Буренкової
К.О.,

при секретарі судового засідання:
Белевері В.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3, представника
відповідача - Гречаної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6 та ОСОБА_2,

на рішення Миколаївського районного
суду від 23 вересня 2013 року, ухваленого
за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діє
також в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_7, до Петрівської сільської ради
Миколаївської району про визнання
права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7,
звернулися до суду з позовом до
Петрівської сільської ради
Миколаївської району про визнання
права власності на спадкове майно.

Позивачі вказували, що з лютого 2004 року
будинок АДРЕСА_1 належав на праві
власності ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина, яка
складається з вказаного будинку.

З метою оформлення спадщини вони
звернулися до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8 Однак,
нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв
про право на спадщину за законом,
оскільки правовстановлюючі документи
на будинок у спадкодавця відсутні.

Посилаючись на правомірність
фактичного набуття права власності
спадкодавцем ОСОБА_8 на спірний
житловий будинок, а також на прийняття
спадщини після смерті останнього,
позивачі просили визнати за ними право
власності по 1/3 частину за кожним на
вказаний будинок у порядку спадкування
за законом.

Рішенням Миколаївського районного
суду від 23 вересня 2013 року в позові
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачів просить скасувати рішення
суду й ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення. Апелянт
зазначає про безпідставність
висновку суду стосовно того, що
спадкодавець ОСОБА_8 не являвся
власником вказаного будинку.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до записів книг
господарського обліку, які ведуться
Петрівською сільською радою
Миколаївського району, житловий
будинок АДРЕСА_1 згідно особового
рахунку обліковувався за ОСОБА_9, який
помер в ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно довідки
цієї сільської ради від 26 листопада 2012
року в указаному будинку з лютого 2004
року був зареєстрований та постійно
проживав ОСОБА_8 - син ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Ця довідка
також свідчить, що на час смерті
останнього в указаному будинку також
були зареєстровані та проживали, а
саме: його дружина ОСОБА_2, дочки
ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та онука ОСОБА_10

Із пояснень позивачки ОСОБА_2 в
суді апеляційної інстанції вбачається,
що спірний будинок радгоспом
Зеленоярським Миколаївського району
був наданий її свекру ОСОБА_9 як
переселенцю і який його викупив у
радгоспі. Проте документи на
підтвердження викупу вказаного
будинку позивачі не надали.

Із довідки Петрівської сільради
Миколаївського району від 30 липня 2012
року № 698 видно, що право власності на
земельну ділянку, на якій розташовано
даний житловий будинок, теж не
оформлялось.

Петрівська сільська рада у довідці
від 08 листопада 2013 року зазначила, що
відповідно до акту приймання-передачі
відомчого житлового фонду у комунальну
власність від 30 грудня 2003 року
радгоспом «Зеленоярський» вказаний
будинок у комунальну власність
сільської ради не передавався і на її
балансі не перебуває.

Із постанови нотаріуса Четвертої
Миколаївської державної нотаріальної
контори від 05 лютого 2013 року про
відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_8 також
вбачається, що право власності на
вказаний будинок не оформлено та не
зареєстровано у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Встановивши наведені обставини,
суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
оскільки право власності на вказаний
житловий будинок не оформлялось, то
відсутні підстави для визнання за
позивачами права власності на це
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_8

Посилання суду першої інстанції
на положення частини третьої
ст. 375ЦК та частини першої, другої,
третьої ст. 376 ЦК хоча і є зайвим, але на
правильність висновку суду по суті
спору не вплинуло.

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що право власності
спадкодавця ОСОБА_8 на вказаний
житловий будинок підтверджується
записами в книгах господарського
обліку, які ведуться Петрівською
сільською радою Миколаївського району,
безпідставні, оскільки згідно таких
відомостей будинокАДРЕСА_1 на підставі
особового рахунку лише обліковувався
за ОСОБА_9, а не належить останньому на
праві власності. Докази про те, що цей
будинок згідно записів у
господарських книгах належить на
праві власності спадкодавцю ОСОБА_8
позивачами не надані.

Враховуючи наведене, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 303, 308, 315
ЦПК України , колегія судді

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
представника ОСОБА_6 та ОСОБА_2
відхилити, а рішення Миколаївського
районного суду від 23 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді