Справа № 323/2730/13-ц
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

07.11.2013 року
м.
Оріхів

Оріхівський районний суд
Запорізької області у складі судді
Плечищевої О.В. при секретарі
Свириденко О.С., адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Оріхівської
міської ради Запорізької області,
третя особи: ОСОБА_5, ДКП «Імпульс»
Пологівської районної ради
Запорізької області, Оріхівська
районна державна нотаріальна контора,
приватний нотаріус Оріхівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
ООО ПФ «Топаз» про скасування рішення
міськради та скасування права
власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом,
в якому вказує, що 27.006.1996 року ним,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ООО ПФ «Топаз» було
придбано у представництві фонду
державного майна України в
Оріхівському районі Запорізької
області частину приміщень майнового
комплексу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1

Між кожним з покупцем та продавцем -
представництвом фонду державного
майна України, були укладені
відповідні договори купівлі-продажу,
де були оговорені всі істотні умови.

У відповідності до договору
купівлі-продажу укладеному між
представництвом фонду державного
майна та ОСОБА_3, остання придбала
приміщення, загальною площею 78, 07 кв.м.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
Зазначений договір було посвідчено
державним нотаріусом Оріхівської
державної нотаріальної контори.
Придбане майно було розподілене таким
чином, що ОСОБА_3 відходили приміщення,
загальною площею 78, 07 кв.м., а саме
кімната № 4, площею 53, 8 кв.м., кімната № 2
площею 6.4 кв.м., кімната № 3, площею 1,7
кв.м., коридор площею 4.5 кв.м. та 10,0 кв.м.
коридору № 39, який має загальну площу
14,1 кв.м., а також приміщення вбиральні,
площею 1,67 кв.м.

У березні 2012 року ОСОБА_3 подарувала
вищезазначені належні їй приміщення
гр..ОСОБА_4, договір дарування був
посвідчений та зареєстрований
приватним нотаріусом Оріхівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
Через деякий час ОСОБА_4 заклав вхідні
двері до приміщення майнового
комплексу, при цьому самозахопивши 2,53
кв.м. ганку, а після цього пробив в стіні
інші зовнішні вхідні двері. При цьому
нові двері вели до приміщення, площею 1,7
кв.м.

Під час розмови з ОСОБА_4 з даного
приводу позивачу стало відомо, що він
отримав у подарунок від ОСОБА_3 не 78.07
кв.м., а 82, 1 кв.м., при цьому в нього є вся
відповідна документація, яка
підтверджує його право власності на
зазначену площу приміщень. Тоді ж
позивачу стало відомо, що ОСОБА_3
захопила 4,1 кв.м. коридору № 39, не
погодивши це з іншими співвласниками
битового комплексу, в т.ч. і з ним.

Позивач вказує, якщо ОСОБА_3 було
придбано 7/50 частин приміщень майнового
комплексу, загальною площею 78,07 кв.м., то
визнання за нею права власності на
частину приміщень, загальною площею 82,1
кв.м., є значним порушенням цивільного
законодавства і має слугувати
підставами для скасування реєстрації
права власності на зазначені
приміщення. Відповідно до викладеного
факт реєстрації права власності за
ОСОБА_4 має також суттєві порушення
чинного цивільного законодавства і
підлягає скасуванню.

Підставами для оформлення права
власності на частину майнового
комплексу, загальною площею 82, 1 кв.м. за
ОСОБА_3 слугувало рішення виконавчого
комітету Оріхівської міської ради
Запорізької області від 18.12.2002 року за
№ 1154. Вважає, що зазначене рішення було
винесено в порушення чинного
цивільного законодавства , а тому
підлягає скасуванню.

Позивач прохає скасувати рішення
виконавчого комітету Оріхівської
міської ради Запорізької області від
18.12.2002 року за № 1154 та скасувати
реєстрацію права власності ОСОБА_3 на
приміщення битового комплексу площею
82,1 кв.м., розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, а також право власності на
вказане майно за тією ж адресою за
ОСОБА_4 та стягнути витрати, понесені
ним на сплату судового збору.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача на позовних
вимогах наполягають, прохають їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, по невідомим
суду причинам, про день та час слухання
справи була повідомлена у встановлений
законодавством спосіб.

Представник відповідача ОСОБА_4 з
позовними вимогами не згодна, прохає
відмовити в їх задоволенні.

Представник Оріхівської міської ради
Запорізької області з позовними
вимогами не згоден, прохає відмовити в
їх задоволенні.

Представник третьої особи: ДКП
«Імпульс» Пологівської районної ради
покладається на розсуд суду.

Треті особи: ОСОБА_5, представник
Оріхівської державної нотаріальної
контори, приватний нотаріус
Оріхівського районного нотаріального
округу ОСОБА_6, представник ООО ПФ
«Топаз» в судове засідання не
з'явилися, про день та час слухання були
повідомлені у встановлений
законодавством спосіб.

Суд, заслухавши позивача, його
представника, представників
відповідачів та третю особу, а також
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як було встановлено в судовому
засіданні, відповідно до договору
купівлі-продажу побутового приміщення
в Оріхівському райпобуткомбінаті від
24.11.2004 року, укладеному між
Представництвом фонду державного
майна України в Оріхівському районі
Запорізької області та ОСОБА_2,
посвідченого державним нотаріусом
Оріхівської державної нотаріальної
контори Подоляк В.Л. та витягу про
державну реєстрацію прав ОСОБА_2
являється власником 3/100 частин
битового комплексу, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.45-47).

Відповідно до договору
купівлі-продажу магазину в приміщенні
дільниці складно-побутової техніки в
Оріхівському райпобуткомбінаті від
27.06.1996 року, укладеного між
Представництвом фонду державного
майна України в Оріхівському районі
Запорізької області, посвідчений
державним нотаріусом Оріхівської
державної нотаріальної контори, ОСОБА_3
придбала приміщення, загальною площею
78,07 кв.м. ( а.с. 216-218 ), яке відповідно до
акту передачі будівлі від 31.08.1996 року
було нею прийняте ( а.с.220).

Відповідно до заяви Пологівському
державному комунальному підприємству
«Імпульс» ОСОБА_3 прохає замінити
вказаний договір купівлі-продажу на
свідоцтво про право власності на
частину нерухомого майна. ( а.с.251).

Рішенням виконавчого комітету
Оріхівської міської ради від 22.12.2002
року за № 1154 «Про оформлення права
власності на 7/50 частини нерухомого
майна майнового комплексу» за ОСОБА_3
визнано право власності на 7/50 частини
нерухомого майна майнового комплексу,
розташованого в АДРЕСА_1, загальною
площею 82,1 кв.м. ( а.с.54).

Відповідно до договору дарування від
07.03.2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Оріхівського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_6, ОСОБА_3 подарувала
ОСОБА_4 7/50 часток битового комплексу, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 82,1 кв.м. ( а.с.49-52).

Згідно відповіді виконавчого
комітету Оріхівської міської ради
Запорізької області від 19.08.2013 року та
14.10.2013 року, будь-які документи, на
підставі яких приймалося рішення
виконавчого комітету Оріхівської
міської ради за № 1154 від 18.12.2002 року про
оформлення права власності за ОСОБА_3
відсутні, та були втрачені під час
впорядкування архівних документів. (
а.с.129, 195).

Стаття 10 ЦПК України наголошує, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Згідно зі ст..328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів, а у відповідності до ст.334
ЦК України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Ні сторонами по справі не було
надано, ні судом не було встановлено
право встановлювальних документів, які
б надавали право Оріхівській міській
раді Запорізької області на винесення
рішення № 1152 від 18.12.2002 року про
визнання права власності за ОСОБА_3 на
приміщення побутового комплексу,
площею 82,1 кв.м. замість 78,07 кв.м., як
обумовлено в договорі купівлі-продажу
від 27.06.1996 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, сторони володіють побутовими
приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 на
праві спільної часткової власності.

В ст. 319 ЦК України вказано, що власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно положень ч. 1 ст. 393 ЦК України,
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Відповідно до технічної
документації, наданої сторонами по
справі, існував єдиний вхід до
приміщень Оріхівського
райпобуткомбінату, а перекривши його,
про що не заперечувала сторона
відповідача, позбавила належним чином
позивача користуватися своєю
власністю.

На підставі ст..321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що рішення
виконавчого комітету Оріхівської
міської ради Запорізької області № 1154
від 28.12.2002 року про визнання за ОСОБА_3
права власності на приміщення
побутового комплексу за адресою:
АДРЕСА_1, площею 82,1 кв.м. являється
незаконним тому, що підставою для
винесення цього рішення був договір
купівлі-продажу від 27.06.1996 року, в якому
зазначено, що ОСОБА_3 придбала саме 78, 07
кв.м.

Зважаючи, що видача свідоцтва про
право власності ОСОБА_3 і в подальшому
обдарування ОСОБА_4 цим майном, було
здійснено на підставі незаконного
рішення Оріхівської міської ради
Запорізької області від 18.12.2002 року за
№ 1152, виникають підстави для
скасування за ними права власності для
приведення його у відповідність до
договору купівлі-продажу.

Керуючись ст..10,11, 60, 213-215 ЦПК України,
ст..ст.319, 321, 328, 334, 391, 393 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого
комітету Оріхівської міської ради
Запорізької області від 18.12.2002 року за
№ 1152.

Скасувати реєстрацію права власності
за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на приміщення
битового комплексу, площею 82,1 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути солідарно з відповідачів
понесені позивачем судові витрати в
сумі 107 грн.30 коп., по 35, 70 грн. з кожного
на користь позивача.

На рішення може бути подано апеляцію
до апеляційного суду Запорізької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Плечищева О.В.