Справа №295/8730/13-ц
УХВАЛА

Іменем України

25.07.2013 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Барашивець Т.С.,

з участю представника позивача Гущиної
В.С., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

Житомирської міської ради,

до ОСОБА_2,

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні відповідач заявив
клопотання про закриття провадження у
справі у зв'язку із необхідністю
розгляду даної справи в порядку КАС
України.

Клопотання мотивував тим, що оскільки
Житомирська міська рада є суб'єктом
владних повноважень, то справу
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Представник позивача проти
задоволення зазначеного клопотання
заперечила.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку учасників процесу,
суд прийшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України
передбачено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно до ст. ст. 2, 17 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів суб'єктів права у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування при здійсненні ними
владних управлінських функцій;
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка законності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно прийнятих або вчинених ними
при здійсненні владних управлінських
функцій.

У пункті 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" роз'яснено, що вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у
порядку цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 7
цієї ж Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, земельні відносини, суб'єктами
яких є фізичні чи юридичні особи,
органи місцевого самоврядування,
органи державної влади, а об'єктами -
землі у межах території України,
земельні ділянки та права на них,
регулюються земельним і цивільним
законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (ст. 1 ЦК України, ст. ст. 2, 5
ЗК України).

Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України,
статтею 152 ЗК України, у тому числі
шляхом визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування. Відповідно
до цього спори, що виникають із
земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК України розглядаються в порядку
цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви, вбачається,
що даний позов, який виник із земельних
правовідносин, не стосується захисту
її прав, свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин, тому
спірні правовідносини не мають
публічно-правового характеру, що
вказує на наявність спору про цивільне
право, який згідно вимог ст. 15 ЦПК
України підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

За таких обставин, у задоволення
клопотання відповідача про закриття
провадження у справі належить
відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 209
ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача
про закриття провадження у справі -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В.О.
Корицька