ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО
Справа № 170/39/13- ц
Провадження № 2/170/21/13
Шацький районний суд Волинської
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2013 року

смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської
області у складі головуючого судді
Жевнєрової Н.В., за участю секретаря
Ковальчук О.П., представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, представника
відповідача Шацької селищної ради
Шацького району Волинської області
Боярчука С.П., представника третьої
особи без самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідачів
відділу Держземагенства в Шацькому
районі Волинської області Жалніна М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Шацьк
цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_2, Шацької селищної ради Шацького
району Волинської області, третя особа
без самостійних вимог щодо предмета
спору на стороні відповідачів відділ
Держземагенства в Шацькому районі
Волинської області, про визнання
частково недійсним рішення органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсним та скасування державного
акта на право приватної власності на
землю і скасування його державної
реєстрації, зобов'язання повернути
самовільно зайняту земельну ділянку та
привести її у придатний для
використання стан,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2, Шацької селищної ради
Шацького району Волинської області,
третя особа без самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідачів
відділ Держземагенства в Шацькому
районі Волинської області, про
визнання недійсним та скасування
державного акта на право приватної
власності на землю і скасування його
державної реєстрації, зобов'язання
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку та привести її у придатний для
використання стан.

Під час розгляду справи судом
позивач ОСОБА_7 подала заяву про
збільшення позовних вимог та просила
визнати частково недійсним рішення
Шацької селищної ради, на підставі
якого видано державний акт на право
приватної власності на землю
відповідачу ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивачу ОСОБА_7, як спадкоємцю її
батька ОСОБА_8, на підставі рішення
Шацької селищної ради від 19.10.2010 року
№37/6.2 було надано земельну ділянку
площею 0,15 га в АДРЕСА_2. Суміжна
земельна ділянка по АДРЕСА_3 загальною
площею 0,18 га на підставі оспорюваного
державного акта належить відповідачу
ОСОБА_2 З графічних зображень плану
зовнішніх меж земельної ділянки у його
державному акті та ситуаційної схеми,
що міститься в матеріалах справи про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
самовільне захоплення земельної
ділянки ОСОБА_7 вбачається, що
конфігурація та межі наданої ОСОБА_2
земельної ділянки згідно з державним
актом не співпадають з конфігурацією
та межами земельної ділянки, якою
фактично користується ОСОБА_2,
внаслідок чого виникла накладка меж
земельних ділянок позивача та
відповідача ОСОБА_2 Державний акт
ОСОБА_2 видано без виготовлення
відповідної технічної документації і в
натурі (на місцевості) межі між
належними позивачу ОСОБА_7 та
відповідачу ОСОБА_2 земельними
ділянками не встановлювались.

Тому на підставі викладеного позивач
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2
повернути їй самовільно зайняту
земельну ділянку площею 0,0062га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що належить до
загальної площі земельної ділянки
площею 0,15 га, і розміщена в АДРЕСА_2;
зобов'язати відповідача ОСОБА_2
привести самовільно зайняту ділянку у
придатний для використання стан шляхом
знесення самовільно встановленої
огорожі та відновити межові знаки;
визнати частково недійсним рішення
Шацької селищної ради №3/3 від 31.05.1995
року в частині надання ОСОБА_2
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки площею 0,15 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та площею 0,03 га для
ведення особистого підсобного
господарства, що знаходяться у АДРЕСА_3;
визнати недійсним і скасувати
державний акт на право приватної
власності на землю серії І-ВЛ №029128,
виданий 04.11.1999 року ОСОБА_2 на підставі
рішення Шацької селищної ради №3/3 від
31.05.1995 року на земельну ділянку площею
0,18 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та для ведення особистого
підсобного господарства, що
розташована у АДРЕСА_3; скасувати
державну реєстрацію вказаного
державного акта, що зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №85.

У запереченні на позов відповідач
ОСОБА_2 зазначає, що вимоги ОСОБА_7 є
необґрунтованими і безпідставними з
огляду на таке. ОСОБА_2 на підставі
державного акта серії І-ВЛ №029128,
зареєстрованого за №85 від 04.11.1999 року,
належить земельна ділянка площею 0,18 га
по АДРЕСА_3 в смт. Шацьк. Як зазначено в
описі меж земельної ділянки, суміжна
земельна ділянка по АДРЕСА_2 була
надана ОСОБА_8. Позивач ОСОБА_7 зазначає,
що вказану земельну ділянку їй було
надано як спадкоємцю ОСОБА_8 на
підставі рішення Шацької селищної ради
від 19.10.2010 року №37/6.2 і відповідач
ОСОБА_2 самовільно зайняв 0,0062 га її
земельної ділянки. Разом з тим жодних
доказів того, що позивач має оформлене
відповідно до закону право власності
(користування) на вказану земельну
ділянку, та щодо розміщення зовнішніх
меж цієї земельної ділянки, місця і
площі самовільно зайнятої
відповідачем частини, суду не надано.
Тому, оскільки не підтверджено
доказами право власності
(користування) позивача на земельну
ділянку по АДРЕСА_2, не доведено
порушення її права, то у неї немає
підстав для звернення до суду в
указаним позовом. Відповідно немає
підстав для визнання частково
недійсним рішення Шацької селищної
ради та скасування державного акта на
землю, виданого ОСОБА_2

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав із зазначених у позові
підстав, просив вимоги задовольнити
повністю та стягнути з відповідачів
судові витрати у справі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнали, вважають його безпідставним
та необґрунтованим, просили у
задоволенні вимог ОСОБА_7
відмовити повністю.

Представник відповідача Шацької
селищної ради Шацького району
Волинської області просив у
задоволенні позову відмовити повністю
у зв'язку з необґрунтованістю вимог
позивача.

Представник третьої особи без
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідачів відділу
Держземагенства в Шацькому районі
Волинської області Жалнін М.О. вважає,
що виданий ОСОБА_2 державний акт на
право приватної власності на землю
слід визнати недійсним, у решті позову -
відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, показання свідків,
дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі придбання за
договором купівлі-продажу, ренти,
дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами;
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;
прийняття спадщини; виділення в натурі
(на місцевості) належної їм земельної
частки (паю).

Згідно з ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку та право постійного
користування нею виникає після
одержання її власником чи користувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації. Згідно з ч. 1
ст. 126 цього кодексу документом, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку, зокрема, передану у власність
на підставі відповідного рішення
органу влади, є державний акт.

Положення статті 152 Земельного кодексу
України забезпечують громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або

землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків,
зокрема, шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

За змістом наведених правових норм
судовому захисту підлягають порушені
права власника (користувача) земельної
ділянки.

Стаття 212 Земельного кодексу України
визначає, що самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно
зайняли земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних
ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільне зайняття
земельної ділянки - це будь-які дії, що
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Судом установлено, що згідно з довідкою
Шацької селищної ради Шацького району
Волинської області від 03.03.2008 року №609
батько позивача ОСОБА_8 на день смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, був зареєстрований і
проживав АДРЕСА_1. Присадибна земельна
ділянка площею 0,15 га приватизована
ОСОБА_8 19.02.1998 року, рішення №11/5, але
державний акт не виготовлявся (а.с. 7-10).

З матеріалів спадкової справи на ім'я
ОСОБА_8 вбачається, що позивач ОСОБА_7
прийняла спадщину і оформила свої
спадкові права на 53/100 частки житлового
будинку по АДРЕСА_1, проте земельна
ділянка за вказаною адресою до
спадкової маси ОСОБА_8 не входила і
спадкові права на неї спадкоємцями не
оформлено (а.с. 94-124).

Як убачається з рішення від 19.10.2010 року
№37/6.2, Шацька селищна рада Шацького
району Волинської області вирішила
видати ОСОБА_7, як спадкоємцю, державний
акт на право власності на земельну
ділянку за технічною документацією
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
загальною площею 0,15 га для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_2. Землевпоряднику селищної ради
доручено ознайомити ОСОБА_7 з указаним
рішенням для подальшої реалізації нею
права на власність (а.с. 14).

Відповідно до листа відділу
Держземагенства у Шацькому районі
Волинської області від 10.04.2013 року
№01-22/170, державний акт на вказану
земельну ділянку ОСОБА_7 не видано
(а.с. 79).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснив, що дійсно державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 не
видавався. З наданих на запит
документів вбачається, що виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо цієї земельної ділянки
підприємцем ОСОБА_9 не завершено у
зв'язку з виникненням спору між ОСОБА_7
і ОСОБА_2 про межу земельної ділянки
(а.с. 239-247).

Судом також установлено, що згідно з
державним актом на право приватної
власності на землю серії І-ВЛ №029128,
зареєстрованим за №85 від 04.11.1999 року,
ОСОБА_2 на підставі рішення Шацької
селищної ради Шацького району
Волинської області від 31.05.1995 року №3/3
надано земельну ділянку по АДРЕСА_3 у
смт. Шацьк Шацького району Волинської
області загальною площею 0,18 га, з яких
0,15 га - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та 0,03
га - для ведення особистого підсобного
господарства (а.с. 47).

Згідно з листом управління Держкомзему
у Шацькому районі Волинської області
від 03.01.2013 року №1, технічна
документація із землеустрою щодо
складання вказаного державного акта в
управлінні відсутня (а.с. 21, 22).

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 пояснив, що технічна
документація із землеустрою для
виготовлення виданого йому
оспорюваного державного акта про право
власності на землю не виготовлялася.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що ОСОБА_2 04.10.2012 року було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 53-1 КУпАП за
самовільне зайняття шляхом
огородження земельної ділянки площею
0,0062 га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд, що перебуває у приватній
власності ОСОБА_7 згідно з рішенням
Шацької селищної ради від 19.10.2010 року
№37/6.2 (а.с. 81-93).

Вказаний факт притягнення його до
адміністративної відповідальності
відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтвердив і суду пояснив, що
хоча й не оскаржив рішення у справі,
однак вважає, що факт самовільного
зайняття ним земельної ділянки ОСОБА_7
та відповідно порушення її прав
інспекцією сільського господарства не
встановлено, оскільки у ОСОБА_7 немає
документа, який посвідчує її право
власності (користування) на земельну
ділянку по АДРЕСА_2, та встановлює межі
цієї ділянки в натурі. Крім того
технічна документація на його земельну
ділянку, згідно з якою можна визначити
розміщення земельної ділянки на
місцевості (в натурі) також відсутня.

Згідно з висновком судової
земельно-технічної експертизи від
23.08.2013 року фактичний порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_3 у смт. Шацьк Шацького району
Волинської області не відповідає
державному акту на право приватної
власності на землю серії І-ВЛ №029128,
виданому 04.11.1999 року ОСОБА_2. Також
експерт зазначає про порушення меж та
накладання вказаної земельної ділянки
на суміжну земельну ділянку, що
розташована по АДРЕСА_2 Площа накладки
становить 0,0062 га (а.с. 274-280).

Допитаний в судовому засіданні судовий
експерт ОСОБА_10 пояснив, що він
проводив візуальний огляд земельної
ділянки, що належить ОСОБА_2, межі
земельної ділянки, якою користується
ОСОБА_7, суміжної з ділянкою ОСОБА_2,
безогляду усієї ділянки ОСОБА_7, а також
обміри фактичного землекористування
ОСОБА_2 Крім того він досліджував
матеріали цивільної справи. Наданих
йому документів було достатньо для
дачі правильного, повного і
об'єктивного висновку з першого та
другого питання. Місцезнаходження та
площу накладки земельних ділянок він
визначив за матеріалами інспекції
сільського господарства про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності, що
знаходяться на аркушах цивільної
справи 18, 19. При визначенні
геопросторового розміщення земельних
ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_7 він за основу
взяв межу між земельними ділянками
ОСОБА_2 та іншого суміжного
землекористувача ОСОБА_11, з яким немає
спору.

Клопотань про призначення у справі
додаткової чи повторної
земельно-технічної експертизи від
осіб, які беруть участь у справі, не
надходило.

Відповідно до земельного
законодавства України земля надається
у власність чи користування громадянам
чи юридичним особам виключно у вигляді
земельних ділянок. Згідно зі ст. 79
Земельного кодексу України земельна
ділянка являє собою частину земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.

Отже основними юридичними
характеристиками земельної ділянки як
частини земної поверхні є наявність
меж, які відокремлюють земну ділянку
від решти земної поверхні;
зафіксованість місця розташування
земельної ділянки; визначеність прав
на земельну ділянку, зміст яких
визначається належністю ділянки до
певної категорії земель.

Крім того у ст. 792 Земельного кодексу
України закріплено ще одну юридичну
ознаку земельної ділянки - її
сформованість. Цією статтею
встановлено, що формування земельної
ділянки передбачає визначення її
площі, меж та внесення інформації про
неї до Державного земельного кадастру
і сформованою земельна ділянка
вважається з моменту присвоєння їй
кадастрового номера.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Під час розгляду справи позивачем та її
представником відповідно до вимог
статей 125, 126 Земельного кодексу України
не надано належних доказів виникнення
у позивача ОСОБА_7 права

власності
(користування) на земельну ділянку в
розумінні положень статей 79 та 792 цього
кодексу, розташовану по АДРЕСА_2
Шацького району Волинської області, у
зв'язку з чим у неї немає підстав для
звернення до суду з відповідними
вимогами за захистом свого права на цю
земельну ділянку. Тому у задоволенні
позову ОСОБА_7 слід відмовити повністю.

На підставі статей 15, 16, 153, 378 Цивільного
кодексу України статей 125, 126, 152, 155, 212
Земельного кодексу України, керуючись
статтями 10, 11, 12, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_7 до
ОСОБА_2, Шацької селищної ради Шацького
району Волинської області, третя особа
без самостійних вимог щодо предмета
спору на стороні відповідачів відділ
Держземагенства в Шацькому районі
Волинської області, про визнання
частково недійсним рішення органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсним та скасування державного
акта на право приватної власності на
землю і скасування його державної
реєстрації, зобов'язання повернути
самовільно зайняту земельну ділянку та
привести її у придатний для
використання стан, відмовити повністю.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Волинської області через Шацький
районний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення складено 04.11.2013
року.

Суддя
/підпис/
Н.В.Жевнєрова

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду
Волинської області
Н.В.Жевнєрова