Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2013 Справа №607/18304/13-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.

при секретарі с/з
Жара М.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення аліментів, посилаючись на те,
що на її постійному утриманні та
забезпеченні перебуває повнолітній
син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в серпні
2013 року поступив на навчання у
Тернопільський національний
педагогічний університет ім. В.Гнатюка
за спеціальністю фізичне виховання,
заочна форма навчання, з терміном
навчання чотири роки та потребує
матеріальної допомоги, пов'язаної із
оплатою його навчання. У зв'язку з тим,
що відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання та забезпечення
їхнього сина, позивач просить суд
стягнути в її користь на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку,
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення
позову і до закінчення ОСОБА_4 навчання,
але не більше, ніж до досягнення ним 23
років.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, однак подала заяву, у якій
просила справу розглянути без її
участі, позов підтримує з підстав
викладених у позовні заяві та просить
його задовольнити у повному обсязі, не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився із невідомої суду причини,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причин неявки у судове засідання
відповідач суду не повідомив та не
подав клопотання про розгляд справи у
його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язанні
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суд про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд вважає, що відповідач
повідомлений належним чином і не
з'явився у судове засідання без
поважних причин, а тому, суд може
вирішувати справу на підставі наявних
у ній даних та доказів. Зі згоди
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи, суд ухвалює
заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК
України.

Перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 05
грудня 2007 року сторони по справі
розірвали шлюб, про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану
Тернопільського міського управління
юстиції Тернопільської області
України, актовий запис № 878.

Від даного шлюбу у сторін по справі
народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданого 08
листопада 1994 року відділом записів
актів громадянського стану
Тернопільської міської ради.

Довідкою від 04.10.2013 р. № 2539, виданої
дочірнім підприємством «Наш дім-3»
приватного підприємства «Наш дім»
встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає в АДРЕСА_1 дійсно
зареєстрований за останньою адресою,
ніде не працює від 01.07.2013 р. по даний час.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного
кодексу України, якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що повнолітній
ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та
згідно договору про навчання,
підготовку, перепідготовку, підвищення
кваліфікації або надання додаткових
освітніх послуг навчальним закладом
від 23 серпня 2013 року, в серпні 2013 року
поступив на навчання у Тернопільський
національний педагогічний університет
ім. В.Гнатюка за спеціальністю фізичне
виховання, заочна форма навчання, з
терміном навчання чотири роки.
Відповідач не надає йому матеріальної
допомоги, однак може надавати таку
матеріальну допомогу, оскільки є
працездатним має постійний заробіток
за основним місцем роботи.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4
потребує матеріальної допомоги у
зв'язку з навчанням і відповідач має
можливість йому надати матеріальну
допомогу, а тому, позовні вимоги
підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Статтею 200 Сімейного кодексу України
передбачено, що суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 СК України. При
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Визначаючи розмір аліментів, які слід
стягнути з відповідача, суд вважає, що
позовні вимоги у цій частині
підлягають до повного задоволення і
тому слід стягнути з відповідача в
користь позивача на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку,
щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2013 року
і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не
більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішення у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що
рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць, слід допустити до
негайного виконання.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягнення судового збору в дохід
держави.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 224, 226, 228, 233, 294,
296, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, ст.ст. 191, 199, 200
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, щомісячно, починаючи з
07 жовтня 2013 року і до закінчення ОСОБА_4
навчання, але не більше, ніж до
досягнення ним 23 років.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь держави судовий збір у розмірі
229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять
гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Заочне рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скарги не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко