Великоолександрівський районний суд
Справа № 650/1190/13-ц
У Х В А Л А

іменем України

02.09.2013 року Суддя
Великоолександрівського районного
суду Херсонської області Коваль В.О.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ТОВ «Авто Просто» про захист прав
споживача та застосування наслідків
недійсного (нікчемного) правочину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ТОВ «Авто Просто» про захист
прав споживача та застосування
наслідків недійсного (нікчемного)
правочину, та просить суд стягнути з
відповідача на підставі недійсного
(нікчемного) правочину- угоди №374265 від
16.01.2011 року кошти в розмірі 23764,04 гривни.
Відповідно до позовної заяви та
доданих документів позивач мешкає на
території Великоолександрівського
районну Херсонської області подає
позов на підставі п.п.5,14 ст. 110 ЦПК
України. Та п. 5 Постанови пленуму
Верховного Суду України.
Відповідач знаходиться за адресою :
м.Київ, вул. Воровського, 24 корп.1 3-й.
При подачі вказаної цивільної справи
до Великоолександрівського районного
суду Херсонської області позивач
посилався на Закон України «Про захист
прав споживачів», втім суд не може
прийняти до уваги вказані посилання з
огляду на те, що спір витікає з
договірних правовідносин з приводу вже
укладеної угоди. При цьому позивач не
посилається на конкретну норму Закону
України «Про захист прав споживачів»,
якою передбачено її права як споживача,
що порушуються. Тому до позову не
можуть бути застосовані положення
зазначеного закону щодо підсудності.
Ч.2 ст.109 ЦПК
України встановлено загальні правила
підсудності цивільних справ за участю
відповідача юридичної особи. Так,
згідно з цією нормою позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.
Ст. 110 ЦПК України
визначає підсудність справ за вибором
позивача. Відповідно до ч.5 ст. 110 ЦПК
позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.
Так, відповідно до
Закону України «Про захист прав
споживачів»цей Закон регулює
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів.
Згідно
ст.21 Закону України «Про захист прав
споживачів» крім інших випадків
порушень прав споживачів, які можуть
бути встановлені та доведені виходячи
з відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким
чином порушується право споживача на
свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким
чином порушується свобода
волевиявлення споживача та/або
висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої
споживач не може відмовитись, а
одержати може лише в одного виконавця,
виконавець нав'язує такі умови
одержання послуги, які ставлять
споживача у нерівне становище
порівняно з іншими споживачами та/або
виконавцями, не надають споживачеві
однакових гарантій відшкодування
шкоди, завданої невиконанням
(неналежним виконанням) сторонами умов
договору;

4) порушується принцип рівності сторін
договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків,
передбачених законом) обмежується
право споживача на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про відповідну
продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка
є небезпечною, неналежної якості,
фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним
чином;

8) документи, які підтверджують
виконання договору, учасником якого є
споживач, своєчасно не передано
(надано) споживачу.
В даному випадку
позивач вказав, що він сплачував
відповідачу кошти не за одержання
товару чи послуги, а за можливість
одержання права на на отримання
автомобіля в зв»зку з чим правочин є
недійсним, та відносно нього порушено
права які регулюються Законом України
«Про захист прав споживачів», однак в
угоді чітко виділено та вказано, що
дана угода просто гарантує надання
учаснику парава на отримання
автомобіля, тобто угодою передбачено
саме право на автомобіль, а не сам
автомобіль. Тобто в даному випадку не
вбачається порушення Закон України
«Про захист прав споживачів», а
застосуванню підлягає спеціальне
законодавство в системі договірних
відносин.
В позовній
заяві, відповідно до п. 6 Постанови та
ст.21 Закону України «Про захист прав
споживачів», не вказано яке право
споживача порушено; коли і в чому це
виявилося, способи захисту і які
належить вжити суду заходи. Тобто,
позовні вимоги не містять фактичних
посилань на Закон України «Про захист
прав споживачів», а пред'являються до
відповідача з метою стягнення коштів,
тому відповідно до ст. 109 ЦПК України
повинні розглядатися за
місцезнаходженням відповідача.
У позовній заяві
позивач зазначає, що між відповідачем і
ним виникли відносини з приводу
отримання права на придбання легкового
автомобіля, однак позовні вимоги за
даним позовом зводяться до стягнення
сплачених коштів, предметом позову є
зобов'язально-договірні відносини, а не
відносини, пов'язані з порушенням прав
споживачів.

Закон України «Про захист прав
споживачів» регулює відносини, які
виникають між споживачами і
виробниками, виконавцями, продавцями
під час продажу товарів (виконанні
робіт, наданні послуг), встановлює
права споживачів на придбання товарів
(робіт, послуг) належної якості та
безпечних для життя і здоров'я, а також
визначає механізм захисту та основи
реалізації державної політики.
Застосування Закону України «Про
захист прав споживачів» до спорів, які
виникають з договірних правовідносин,
можливе в тому разі, якщо предметом і
підставою позову є питання надання
інформації споживачеві про умови
укладення договору, тобто умов, що
передають укладенню договору. Після
укладення договору між сторонами
виникають договірні правовідносини,
тому до спорів щодо виконання цього
договору цей закон не може
застосовуватись, а застосуванню
підлягає спеціальне законодавство в
системі договірних відносин.
Закон України «Про захист прав
споживачів» встановлює загальні
підстави порушення прав споживачів, а
між позивачем і відповідачем виникли
договірні відносини, а тому відносини
про стягнення коштів, не підпадають під
предмет регулювання Закону України
«Про захист прав споживачів» так слід
керуватися спеціальними нормами -
Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. У відповідності до
п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява
повертається суддею заявникові у
випадку, коли справа не підсудна цьому
суду.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що дана цивільна справа не
підсудна Великоолександрівському
районному суді Херсонської області та
підлягає поверненню позивачу.

Згідно ст.115 ЦПК України суд
повертає позовну заяву позивачеві для
подання до належного суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 109, 115, 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В
: Повернути
позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Авто
Просто» про захист прав споживача та
застосування наслідків недійсного
(нікчемного) правочину позивачу ОСОБА_1.

На ухвалу може бути подано апеляцію до
Херсонського апеляційного суду через
місцевий суд протягом 5 днів з дня
отримання ухвали.

СУДДЯ
В.О.Коваль