справа № 415/6447/12
№ провадження 2/208/170/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

19 листопада 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі: судді
Дячкова С.В., при секретареві Тур І.В., за
участю представника позивача
прокурора Заводського району м.
Дніпродзержинська - прокурора
прокуратури Заводського району м.
Дніпродзержинська Гармаша Л.М.,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Заводського району м.
Дніпродзержинська в інтересах ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 р. прокурор Заводського
району м. Дніпродзержинська звернувся
до суду з позовом в інтересах ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, зазначивши, що 19 травня 1990
року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 укладено шлюб.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_4 і
ОСОБА_2 в результаті спільної праці та
спільних заощаджень набули у спільну
сумісну власність наступне майно:
квартиру АДРЕСА_1 та магазин
непродовольчих товарів (вбудоване
приміщення № 1) за адресою: АДРЕСА_2.

Просив визнати за ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину магазину
непродовольчих товарів (вбудоване
приміщення № 1) в будинку АДРЕСА_2.

У січні 2013 р. ОСОБА_2 звернулася із
зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, посилаючись
на те, що предметом даного спору є:
об'єкт нерухомого майна - квартира
АДРЕСА_1 та магазин непродовольчих
товарів (вбудоване приміщення № 1) за
адресою: АДРЕСА_2.

Від спільного подружнього життя ОСОБА_2
та ОСОБА_4 мають повнолітню дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають разом з ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

При визначенні часток подружжя у праві
спільної сумісної власності подружжя,
просить суд врахувати інтереси
неповнолітнього сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В наслідок чого, відступити від засад
рівності часток подружжя, визначивши
частки у праві спільної сумісної
власності подружжя наступним чином:
ОСОБА_2, у розмірі 2/3 частини та ОСОБА_4, у
розмірі 1/2 часини.

Просила визначити частки майна ОСОБА_2
та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної
власності подружжя наступним чином:
визнавши право власності за ОСОБА_2 у
розмірі 2/3 частини квартири АДРЕСА_1;
визнавши право власності за ОСОБА_4 у
розмірі 1/3 частини квартири АДРЕСА_1;
визнавши право власності за ОСОБА_2 у
розмірі 2/3 частини магазину
непродовольчих товарів (вбудоване
приміщення № 1), розташованого за
адресою: АДРЕСА_2; визнавши право
власності за ОСОБА_4 у розмірі 1/3
частини магазину непродовольчих
товарів (вбудоване приміщення № 1),
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

У березні 2013 р. прокурор Заводського
району м. Дніпродзержинська уточнив
свої позовні вимоги, посилався на те, що
суд при вирішенні спору про поділ майна
подружжя може відступити від рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення.

Протягом 2010-2013 років ОСОБА_2 на свій
власний розсуд без згоди ОСОБА_4
розпоряджається сумами орендної плати
за користування приміщенням магазину
непродовольчих товарів, яке входить до
спільного майна подружжя ОСОБА_4.
ОСОБА_2 не тільки приховує від ОСОБА_4
його частку суми орендної плати за
користування приміщенням по вулиці
Широкій, але й створює загрозу
звернення банком стягнення за
невиконання зобов'язань на все майно
подружжя ОСОБА_4.

ОСОБА_4 є інвалідом І групи (підгрупа Б)
від загального захворювання довічно.
Згідно довідки про розмір пенсії
ОСОБА_4, розмір його пенсії станом на
лютий 2013 року становить 994 грн.

Просив визнати за ОСОБА_4 право
власності на 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1 та право власності на 2/3
частини магазину непродовольчих
товарів (вбудовує приміщення № 1) в
будинку АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник
позивача первісний позов підтримав
повністю з урахуванням змінених
позовних вимог, зустрічний позов не
визнав, відповідач ОСОБА_2 та її
представник первісний позов не
визнали, зустрічний позов підтримали
повністю із зазначених у ньому підстав.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

19 травня 1990 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2
укладено шлюб, про що
Дніпродзержинським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
в Книзі реєстрації актів
громадянського стану здійснено
відповідний запис № 262.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_4 і
ОСОБА_2 в результаті спільної праці та
спільних заощаджень набули у спільну
сумісну власність наступне майно.

02 березня 1998 року між ОСОБА_7 (продавець)
і ОСОБА_2 (покупець) було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним
нотаріусом Дніпродзержинського
міського нотаріального округу ОСОБА_8 і
зареєстровано в реєстрі за № 1067. Право
власності на вказану квартиру
зареєстровано в ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» в книзі № 129 за
реєстровим №206.

29 червня 2005 року між продавцями ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 і покупцем ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_2. Договір посвідчено
приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_12 і
зареєстровано в реєстрі за № 2576. Право
власності на вказану квартиру
зареєстровано в ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» 29.06.2005 р. На
підставі рішення виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради № 594
від 15.09.2006 р. трикімнатна квартира за
адресою: АДРЕСА_2, переведена у
нежитлове приміщення та надано ОСОБА_2
дозвіл на реконструкцію його під
магазин непродовольчих товарів з
організацією окремого входу у
відповідності до комплексного
висновку. Рішенням виконавчого
комітету Дніпродзержинської міської
ради № 678 від 26.08.2008 року за ОСОБА_2
оформлено право власності на магазин
непродовольчих товарів (вбудоване
приміщення № 1) загальною площею 61,9 кв.
м за адресою: АДРЕСА_2. Право власності
на вищевказане приміщення ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» було
зареєстровано за ОСОБА_2 в книзі № 3 за
реєстровим № 254. Підставою для
проведення реєстрації права власності
є Свідоцтво про право власності серії
САВ № 731674, яке видане на ім'я ОСОБА_2
27.08.2008 року Фондом комунальної
власності м. Дніпродзержинська міської
ради.

Вказані обставини визнаються
сторонами, підтверджуються
відповідними доказами, тому суд вважає
їх встановленими.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором (ч. 2 ст. 70 СК України).

В ч. 1 ст. 67 СК України зазначено, що
дружина, чоловік мають право укласти з
іншою особою договір
купівлі-продажу, міни, дарування,
довічного утримання (догляду), застави
щодо своєї частки у праві спільної
сумісної власності подружжя лише після
її визначення та виділу в натурі або
визначення порядку користування
майном. Згода на укладення договору,
який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена.

Таким чином, невизначеність розмірів
частки ОСОБА_4 створює для нього
перешкоди у розпорядженні спільним
майном, набутим подружжям за час шлюбу.

З огляду на викладене, суд вважає, що
частки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у спільному
майні є рівними, підстав відступити від
засади рівності часток подружжя суд не
вбачає.

Так, прокурор в обґрунтування
відступлення від рівності часток
посилається на та, що ОСОБА_2
приховувала від ОСОБА_4 частину виручки
від здачі в оренду магазину
непродовольчих товарів. Однак, ніяких
доказів цьому факту не надає. Судом не
встановлено факт приховування ОСОБА_2
від ОСОБА_4 частини виручки від здачі в
оренду магазину непродовольчих
товарів.

В обґрунтування відступлення від
рівності часток на користь ОСОБА_4
прокурор посилається на його
інвалідність, а ОСОБА_2 посилається на
інтереси неповнолітніх дітей.

Суд не вважає дані обставини підставою
для відступлення від рівності часток.
ОСОБА_2 не обґрунтовує які саме
інтереси неповнолітньої дитини є
підставою відступити від рівності
часток. Факти є наявності
неповнолітньої дитини на утриманні
ОСОБА_2 та інвалідність ОСОБА_4
компенсують один одного.

Керуючись ст. 60, 67, 68, 69, 70, 71 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов прокурора Заводського району м.
Дніпродзержинська в інтересах ОСОБА_4
та зустрічний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 за кожним.

Визнати право власності за ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини магазину
непродовольчих товарів (вбудоване
приміщення № 1), розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 за кожним.

В решту позову прокурора Заводського
району м. Дніпродзержинська в
інтересах ОСОБА_4 та зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя
Дячков С. В.