Номер провадження № 22-ц/785/4013/13
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М.,
Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу кредитної
спілки "Афіна" на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 30 червня 2011
року у цивільній справі за позовом
кредитної спілки "Афіна" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
договорами позички,

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2010 року, кредитна спілка
(далі-КС) "Афіна", звернулась із позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості за договором позички
від 30.03.2006 року і від 05.05.2005 року.

Позов обгрунтовано тим, що між
сторонами 30.03.2006 року укладено
договір позички у сумі 32 000 гривень зі
сплатою 0,15% від суми залишку позички за
кожен день користування і договір
позички від 05.05.2006 року у сумі 31 000
гривень зі сплатою 0,15% від суми залишку
позички за кожен день користування
позичкою.

Договорами визначено графік
погашення, який відповідач не
виконував і допустив заборгованість
щодо повернення суми позички та сплати
відсотків.

На підставі рішення суду від
28.11.2008 року з відповідача на користь
позивача стягнута заборгованість по
договору від 30.03.2006 року у сумі 22 294,44
гривень і по договору від 05.05.2006 року у
сумі 25 795,84 гривень.

Посилаючись на те, що за
відповідачем існує заборгованість по
договорам, остаточно уточнивши
вимоги, позивач просив стягнути з
відповідача: за договором від 30.03.2006
року 11 532,12 гривень, з яких: 6 700,88 гривень
індекс інфляції за прострочення
кредиту і 4 225,13 гривень індекс іфнляції
за прострочення відсотків; за
договором від 05.05.2006 року 26 590,05 гривень,
з яких: 7 791,29 гривень індекс інфляції за
прострочення повернення кредиту; 12 575,21
гривень заборгованість по відсоткам; 5
497.50 гривень індекс інфляції і 726,05
гривень три відсотки річних за
прострочення оплати відсотків.

Рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 30.06.2011 року у
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
незаконність відмови у стягненні боргу
і порушення судом вимог ст. 625 ЦК
України.

У засіданні колегії суддів
представник позивача скрагу підтримав.

Відповідач у засідання колегії
суддів не з'явився.

Вирішуючи спір за відсутності
відповідача колегія суддів виходить із
наступного.

Відповідно до ст. 77 ч.1 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця

2

проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судові адресу і
вважається доставленою навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

Про наявність спору у суді
відповідач був обізнаний, оскільки у
2010-2011 роках у суді першої інстанції
приймала участь його представник,
якатакож подала письмові
запереченняна позов
(а.с.31,32,39-43,46-48,5167-69,71-74,88,89,92-98,103,104,107,108).

Крім того, 08.04.2011 року, відповідач
особисто приймав участь у судовому
засіданні у суді першої інстанції
(а.с.99-102).

У матеріалах справи є дані про
реєстрацію відповідача у м. Одесі по
Люстдорфській дорозі 162 квартира №74
(а.с.15 зворот,71,72).

З квітня 2013 року справа
знаходиться у провадженні
апеляційного суду і неодноразово
призначалась до розгляду у судове
засідання, а саме: на 25.04.2013 року; 13.06.2013
року, 04.07.2013 року, 25.07.2013 року, 17.10.2013 року,
28.11.2013 року, 26.12.2013 року
(а.с.147,148,155,160,161,176,182,187).

Судові повістки на ім'я відповідача
надсилались апеляційним судом на
останню відому суду адресу, однак
повернуті без вручення із зазначенням:
"за закінченням терміну зберігання"; "не
проживає"; "не з'явились за отриманням"
або з відміткою "не відчинили двері"
(а.с.151,157,159,171,173,175,179,189,190).

Відповідач, всупереч вимог закону, у
разі зміни місцезнаходження, не
повідомив суд про місце свого
проживання, перебування чи
знаходження.

Таким чином, у розумінні ст. 77 ч.1 ЦПК
України, колегія суддів виходить з
того, що судова повістка на 26.12.2013 року
вважається такою, що доставлена
відповідачу.

Рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення на підставі ст. 309 ч.1
п.п.3,4 ЦПК України.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Позивач, уточнивши вимоги, просив
стягнути з відповідача у порядку ст. 625
ЦК України заборгованість за
договором від 30.03.2006 року станом на
15.06.2009 року у сумі 11 532,12 гривень і за
договором від 05.05.2006 року станом на
15.06.2009 року у сумі 26 590,05 гривень (а.с.3,4,75).

Між сторонами виникли
правовідносини із зобов'язань, які
регулюються ст. ст. 526,610,611,625,1046,1048-1050 ЦК
України.

Встановлено, що 30.03.2006 року сторони
фактично уклали договір позики,
оскільки за умовами договору позивач
передав відповідачу 32 000 гривень, а
останній зобов'язався у строк до 30.03.2007
року повернути зазначену суму позивачу
відповідно до графіка погашення і
сплатити за користування грошовими
коштами 0,15% від суми залишку позики за
кожень день користування (а.с.6-10).

05.05.2006 року сторони також фактично
уклали договір позики, за умовами якого
позивач передав відповідачу 31 000
гривень, а останній зобов'язався
повернути кошти згідно графіка
погашення до 05.05.2007 року і сплатити 0,15%
від суми залишку позики за кожен день
користування (а.с.11-14)..

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 26.11.2008 року
з відповідача на користь позивача
стягнута заборгованість у сумі 53 420
гривень (а.с.16).

У порядку виконання заочного рішення
суду від 26.11.2008 року, станом на 15.06.2009
року відповідач сплатив
заборгованість у сумі 53 420,32 гривень, з
яких: повернуто борг з основної суми - 12
686,12 гривень і повністю повернуті
відсотки у сумі 22 294,44 гривень по
договору від 30.03.2006 року; по договору
від 05.05.2006 року повернуто борг з
основної суми - 15 009,44 гиивень, частково
сплачені відсотки у сумі 3 430,32 гривень
(нараховано 25 795,84 гривень, а.с.8-10,13,14).

Станом на 15.06.2009 року (час виконання
заочного рішення суду від 26.11.2008 року) у
відповідача має місце заборгованість
перед позивачем по договору від 05.05.2006
року зі сплати вісотків у сумі 12 575,21
гривень за період з 01.05.2007 року по 30.06.2009
року (а.с. 80-82).

3

За змістом ст. ст. 526 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1, 625
ч.2, 1046 ч.1, 1048 ч.1, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.
Порушенням зобов'язання є його
невиконнаня або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
відшкодування збитків. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми. За договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строки та у
порядку, що встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Зважаючи на те, що відповідач має
заборгованість перед позивачем по
сплаті відсотків за договором від
05.05.2006 року, він, відповідно до ст. ст. 625
ч.2, 1048 ч.1 ЦК України повинен повернути
позивачу проценти у сумі 12 575,21 гривень
(за період з 01.05.2007 року по 30.06.2009 року) і
сплатити індекс інфляції з цієї суми за
той же період у сумі 5 497,50 гривень
(а.с.80-82).

Крім того, за договором від 05.05.206
року позивач, відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК
України, має право на стягнення з
відповідача індексу інфляції за
прострочення поверення суми позики - 7
791,29 гривень і три відсотки річних - 726,05
гривень за період з 01.06.2007 року по 30.06.2009
року.

Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України,
відповідач також повинен сплатити
позивачу за період з 01.04.2007 року по
31.05.2009 року по договору від 30.03.2006 року
індекс інфляції за прострочення
повернення позики у сумі 6 700,88 гривень,
індекс інфляції за прострочення оплати
процентів у сумі 4 225,13 гривень і три
відсотка річних за прострочення оплати
процентів у сумі 606,11 гривень (а.с.76-79).

Оскільки вимоги позивача
грунтуються на законі,доведені
належними та допустимими доказами,
позов підлягає задоволенню.

Заперечення представника
відповідача на позов від 02.12.2010 року
стосовно того, що відповідач повністю
розрахувався із позивачем по договорам
від 30.03.2006 року і від 05.05.2006 року, між
сторонами укладено договір позички і
положення ст.ст. 625,1049 ЦК України на
правовідносини сторін не
розповсюджуються - не заслуговують на
увагу (а.с. 71,72).

Належними і допустимими доказами
відповідач не довів, що, зокрема по
договору від 05.05.2006 року він повністю
сплатив позивачу відсотки за
користування грошовими коштами у
період з 01.05.2007 року по 30.06.2009 року.

У розумінні ст. 827 ч.ч.1,2 ЦК України
(договір позички), одна сторона
безоплатно передає або зобов'язується
передати другій стороні річ для
користування протягом встановленого
строку. Користування річчю вважається
безоплатним, якщо сторони прямо
домовилися про це або якщо це випливає
із суті відносин між ними.

У даному випадку, із суті
договорів від 30.03.2006 року і від 05.05.2006
року випливає, що сторони передбачили
на умовах строковості, зворотності,
цільового використання, платності,
забезпеченості обов'язок повернути
грошові кошти зі сплатою за
користування грошовими коштами 0,15% від
суми залишку позики за кожень день
користування.

Тобто наявні усі ознаки договору
позики, передбачені ст. 1046 ч.1 ЦК
України.

Між сторонами виникли
правовідносини із грошового
зобов'язання, і, через те, що відповідач
своєчасно не повернув суми позики із
процентами, позивач, відповідно до ст.
625 ч.2 ЦК України має право на стягнення
індексу інфляції та трьох процентів
річних.

Приймаючи до уваги, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про відмову у позові, рішення суду не
відповідає обставинам справи і вимогам
закону, колегія суддів задовольняє
апеляційну скаргу, рішення суду першої
інстанції скасовує з ухваленням
нового рішення про задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309
ч.1 п. п3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,

4

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу кредитної спілки
"Афіна" - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 30 червня 2011 року - скасувати.

Позов кредитної спілки "Афіна" -
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
кредитної спілки "Афіна":

- заборгованість за договором від
30.03.2006 року у сумі 11 532,12 гривень, з яких: 6
700,88 гривень індекс інфляції за
прострочення повернення кредиту; 4 225,13
гривень індкекс інфляції за
прострочення оплати відсотків; 606,11
гривень три проценти річних за
прострочення оплати відсотків;

- заборгованість за договором від
05.05.2006 року у сумі 26 590,05 гривень, з яких: 7
791,29 гривень індекс інфляції за
прострочення поверення кредиту; 12 575,21
гривень заборгованість по відсоткам; 5
497,50 гривень індекс інфляції і 726,05
гривень три відсотки річних за
прострочення оплати відсотків.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області Л.Г.
Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я.
Колесніков