Справа № 2-90/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2013 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарях - Лемішко А. С.,

за участю прокурора: Артамонової
О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва ДПС України, Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної шкоди у
сумі 410853 грн. 86 коп. та моральної шкоди
у сумі 100000 грн., завданої незаконними
діями та рішеннями органу дізнання,
досудового слідства,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2008 р. позивач, ОСОБА_1,
звернувся до суду із позовом до ДПІ у
Подільському районі м. Києва ДПС
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві про відшкодування
матеріальної шкоди у сумі 410853 грн. 86
коп. та моральної шкоди у сумі 100000 грн.,
завданої незаконними діями та
рішеннями органу дізнання, досудового
слідства, у якості співвідповідача
залучена Державна казначейська служба
України.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
08.11.2007 р. СВ ГУ ПМ ДПІ у Подільському
районі м. Києва порушив кримінальну
справу за фактом вчинення злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 216 КК
України.

09.11.2007 р. співробітниками податкової
міліції на підставі постанови слідчого
від 08.11.2007 р. проведено виїмку первинних
банківських та бухгалтерських
документів СПД - ФО «ОСОБА_1» на
алкогольну продукцію та алкогольної
продукції на складі і в магазинах по
АДРЕСА_1 на загальну суму - 112 179 грн. 30
коп., що підтверджується списком
вилученого товара і протоколами огляду
та виїмки.

27.12.2007 р. Подільським районним судом м.
Києва у задоволенні його скарги на
постанову про порушення кримінальної
справи від 08.11.2007 р. відмовлено.

09.02.2008 р. Апеляційним судом м. Києва
постанову районного суду від 27.12.2007 р.
та постанову про порушення
кримінальної справи від 08.11.2007 р.
скасовано, судове рішення набрало
законної сили.

Однак, посадові особи відповідача,
незважаючи на його неодноразові
звернення, не повернули незаконно
вилучені первинні бухгалтерські
документи, алкогольну продукцію та
грошові кошти.

Діяльність приватного підприємства
було заблоковано, фінансово -
бухгалтерські документи, оригінали
дозволів на торгівлю вилучені, товар
арештований, що могло призвести до
повного банкрутства, та завдало
додаткових матеріальних збитків.

Постачальники вилученої продукції
виставили претензії: ТОВ «Інвестиційна
компанія «Петрус-Алко» - на суму 12518
грн. 35 коп.; корпорація «АДЕЛ» - на суму
8555 грн. 83 коп.; ТОВ Торговий Дім «Моліс»
- на суму 1269 грн. 48 коп.; ТОВ Конячний
дім «Зоряний» - на суму 39435 грн. 91 грн;
ТОВ «Союз-віктан Трейд» - на суму 4397
грн. 22 коп.; ПП «Баядєра» - на суму 14603
грн. 05 коп.; ТОВ «Союз-віктан Трейд» - на
суму 1019 грн. 72 коп., всього на загальну
суму 81799 грн. 56 коп..

Внаслідок незаконного порушення
кримінальної справи, виїмки
документів та товару недоотримав
доходів, які міг би отримати за
звичайних обставин ( упущена вигода), на
загальну суму 209975 грн., погіршився стан
його здоров'я, звертався за медичною
допомогою, поніс витрати згідно акту
виконаних робіт клініки «Медіком» у
сумі 6900 грн..

Незаконними діями відповідача
заподіяно матеріальної шкоди на
загальну суму 410 853 грн. 86 коп..

Крім того, йому завдано значної
моральної шкоди, яка полягає в
приниженні честі, гідності та ділової
репутації незаконним порушенням
кримінальної справи, тривалі обшуки, у
тому числі власної квартири, виїмки, їх
транслювання по телебаченню в програмі
«Магнолія ТВ», допити виробничого
персоналу, які будучи заляканими,
відмовлялись виходити на роботу,
блокувало функціонування приватного
підприємства, що порушило нормальну
життєдіяльність, призвело до тяжких
моральних пригнічень, конфліктів у
родині та на роботі з постійними
клієнтами і постачальниками продукції
тощо, вплинуло на погіршення стану
здоров'я, 10.11.2007 р. з серцевим нападом та
гіпертонічним кризом був
госпіталізований швидкою каретою
«Медіком», що підтверджується
випискою з історії хвороби № ,
розмір морального відшкодування
оцінює в 100000 грн..

Позивач просив стягнути за рахунок
коштів державного бюджету матеріальну
шкоду в сумі 410 853 грн. 86 коп. та моральну
- в сумі 100000 грн. 86 коп., і витрати по
оплаті судового збору та надання
правової допомоги.

Відповідач, ДПІ у Подільському районі
м. Києва, позовні вимоги не визнав, у
письмових запереченнях зазначив, що
08.11.2007 р. порушена кримінальна справа за
фактом зберігання та збуту
невстановленою особою горілки
"Пшенична Межа", місткістю 0,5 літри у
кількості 3 пляшки, на загальну суму 24
грн., згідно з етикеткою на пляшці
виробництва АМ та СП ТОВ "ДА-ЛВ" м.
Донецьк, вул. Дзержинського, 24,
маркованих акцизними марками з
ознаками підробки, що призвело до
отруєння людей, за ознаками злочинів,
передбачених ч.3 ст. 204, ч.1 ст. 216 України.

Приводом і підставою до порушення
кримінальної справи стали матеріали
дослідчої перевірки, зареєстровані в
КУЗП № 191 від 06.11.2007 р., за заявою ОСОБА_2
від 06.11.2007 р. про отруєння після
вживання горілки «Пшенична Межа»,
придбаної в палатці по АДРЕСА_2, що
належить ОСОБА_1, з долученим
фіскальним чеком СПД-ФО ОСОБА_1.

Перевіркою встановлено, що на торгових
об'єктах СПД - ФО ОСОБА_1 по АДРЕСА_3;
АДРЕСА_4; АДРЕСА_5, - здійснюється
реалізація незаконно виготовленої
горілки "Пшенична Межа", місткістю 0,5
літри, згідно з етикеткою на пляшці
виробництва АМ та СП ТОВ "ДА-ЛВ" м.
Донецьк, вул. Дзержинського, 24, і іншої
алкогольної продукції з наявними
ознаками фальсифікації.

09.11.2007 р. співробітниками податкової
міліції на підставі постанови слідчого
СВ ПМ ДПА у Подільському районі м. Києва
від 08.11.2007 р. на торгових об»єктах
СПД-ФО ОСОБА_1 відповідно до протоколів
огляду та виїмки вилучена алкогольна
продукція і передана на відповідальне
зберігання ТОВ "Комбатант". Документи
бухгалтерського та податкового обліку
не вилучались.

Досудове слідство проводилось з
дотриманням вимог чинного кримінально-
процесуального законодавства,
допитувались працівники торгових
точок та офісного приміщення СПД,
ніякого психологічного тиску не
здійснювалось, права позивача не
порушувались.

Кримінальна справа вивчалась СВ ПМ ДПА
у м. Києві, прокуратурою району та
міста, порушень
кримінально-процесуального
законодавства при провадженні
досудового слідства не встановлено.

Скасувавши постанову районного суду
від 28.12.2007 р. про відмову в задоволенні
скарги позивача та постанову про
порушення кримінальної справи від
08.11.2007 р. за ознаками злочинів,
передбачених ч. З ст. 204 та ч. 1 ст. 216 КК
України, Апеляційний суд м. Києва
рішення про скасування будь-яких
обмежень, повернення вилучених речей у
порядку ст. 236-8 КПК України не прийняв.

СПД - ФО ОСОБА_1 особисто ніяких заяв та
клопотань щодо скасування обмежень та
повернення вилучених речей до органу
досудового слідства не подавав.

08.04.2008 р. матеріали досудового слідства
у п'яти томах і вилучена алкогольна
продукція, що знаходилась на
відповідальному зберігання ТОВ
"Комбатант", грошові кошти у сумі 759 грн.
87 коп. були передані до Подільського РУ
ГУ МВС України в м. Києві для прийняття
рішення згідно чинного законодавства.

22.04.2008 р. оперуповноваженим
Подільського РУ ГУ МВС України у м.
Києві винесено постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи за ст. 204
КК України, щодо алкогольної продукції
рішення не прийняте.

Протиправна поведінка працівників
податкової інспекції нічим не
підтверджена, відповідні факти судом
не встановлені, і підстав до стягнення
матеріальної та моральної шкоди немає.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що
ніби-то матеріальні збитки завдані
СПД-ФО, тому як фізична особа -
неналежний позивач, що є самостійною
підставою для відмови у позові.

Відповідач, Головне управлінням
Державної казначейської служби
України у м. Києві, позовні вимоги не
визнав, у задоволенні просить
відмовити, у письмових запереченнях,
зокрема, зазначив, що позивач не
підтвердив заявлений до відшкодування
розмір шкоди, настання тяжких
наслідків від ситуації, в якій
опинився в зв'язку з проведенням
правоохоронними органами досудового
розслідування, тобто, самого факту
завдання моральної шкоди.

Позивач помилково ототожнив поняття -
«відшкодування шкоди за рахунок
держави» і «відшкодування шкоди за
рахунок органу Державного
казначейства України».

Відповідно до п. 15 Положення про
Головне управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, затвердженого наказом Державної
казначейської служби України від 21.11.2011
р. № 104, Головне управління
Казначейства є юридичною особою
публічного права, має печатку із
зображенням Державного Герба України
та своїм найменуванням, власні бланки,
рахунки в установах Державної
казначейської служби України.

І в даному випадку, виконуючи свої
повноваження, не здійснювало будь-яких
протиправних дій відносно позивача, не
порушувало його прав та охоронюваних
законом інтересів, фактичними даними,
на підставі яких суд може встановити
наявність або відсутність обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, не володіє.

У судовому засіданні позивач і його
представник, ОСОБА_3, підтримали
позовні вимоги у повному обсязі з тих
же підстав, просять задовольнити.

Представник відповідача, ДПІ у
Подільському районі м. Києва ДПС на
підставі довіреності, Ріпак О.Д,
позовні вимоги не визнала з підстав,
наведених у письмових запереченням, у
задоволенні просить відмовити.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві на підставі
довіреності, Гашинський Д.М., позовні
вимоги не визнав, у задоволенні просить
відмовити.

Представник відповідача, Державної
казначейської служби України, у судове
засідання повторно не з»явився,
причини неявки не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
його представника, представників
відповідачів, думку прокурора про
безпідставність позову, дійшов
висновку, що позовні вимоги
підтверджені і підлягають задоволенню
частково, ураховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої
фізичній особі незаконними діями
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, виникає у випадках,
передбачених законом.

Відшкодування шкоди, завданої органами
дізнання, попереднього слідства
передбачено Законом України "Про
порядок відшкодування шкоди
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду", відповідно до положень п. 1 ч. 1
якого така шкода відшкодовується у
випадках, у тому числі: незаконного
повідомлення про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
незаконного проведення в ході
кримінального провадження обшуку,
виїмки, незаконного накладення арешту
на майно та інших процесуальних дій, що
обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій
цієї статті, завдана шкода
відшкодовується в повному обсязі
незалежно від вини посадових осіб
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури і
суду.

Суд установив, що 08.11.2007 р. постановою
старшого слідчого СВ ПМ ДПА у
Подільському районі м. Києва було
порушено кримінальну справу за фактом
зберігання та збуту невстановленою
особою горілки «Пшенична Межа»,
місткістю 0,5 літри у кількості 3 пляшки,
на загальну суму 24 грн., згідно з
етикеткою на пляшках виробництва АМ та
СП ТОВ "ДА-ЛВ" м. Донецьк, вул.
Дзержинського, 24, маркованими
акцизними марками з ознаками підробки,
що призвело до отруєння людей, за ч. 3
ст. 204, ч. 1 ст. 216 КК України.

Приводом до порушення кримінальної
справи стала заява ОСОБА_2 від 06.11.2007 р.,
зареєстрована в КУЗП за № 191, а
підставами - матеріали дослідчої
перевірки по факту його отруєння після
вживання горілки «Пшенична Межа» 250
грамами етилового спирту.

28.12.2007 р. Подільським районним судом м.
Києва позивачу відмовлено у
задоволенні скарги на постанову про
порушення кримінальної справи від
08.11.2007 р. ( т. 1, а. с. 41).

09.02.2008 р. Апеляційним судом м. Києва, за
апеляційною скаргою позивача,
скасовано постанову районного суду від
27.12.2007 р. та постанову про порушення
кримінальної справи від 08.11.2007 р., при
цьому звернуто увагу, що у матеріалах,
які стали підставою для порушення
кримінальної справи, відсутні будь-які
дані про те, що 3 пляшки горілки, надані
ОСОБА_2 для проведення експертизи,
придбані ним саме в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_6, а також про те, що горілка,
яка продавалась в цьому закладі, була з
домішками, шкідливими для здоров»я
людини, дане судове рішення набрало
законної сили ( т. 1, а. с. 36, 40).

Незважаючи на те, що 08.11.2007 р.
кримінальна справа порушена за ч. 3 ст.
204, ч. 1 ст. 216 КК України, за фактом
зберігання та збуту горілки «Пшенична
Межа» невстановленою особою, за
відсутності даних, що 3 пляшки горілки
придбані ОСОБА_2 саме в торговій точці ,
та горілка, що продавалась в цьому
закладі, чи у будь-якому іншому,
належному СПД-ФО ОСОБА_1, була з
домішками, шкідливими для здоров»я
людини, 09.11.2007 р. працівники податкової
міліції в усіх торгових точках
позивача: по АДРЕСА_6 (кафе), АДРЕСА_3
(магазин), АДРЕСА_5, АДРЕСА_4 вилучили
алкогольну продукцію за переліком
згідно протоколів огляду та виїмки і
додатків до них, загальною кількістю 3138
пляшок, фінансово - бухгалтерські та
інші документи, і грошові кошти у сумі
759 грн. 87 коп., провели обшуки, у тому
числі власної квартири позивача ( а.с.
58-138).

Того ж дня, 09.11.2007 р. вилучену
алкогольну продукцію передали на
відповідальне зберігання ТОВ
"Комбатант" (за розписками директора)
на підставі договору №2 від 16.03.2007
р. "Про зберігання та реалізацію
безхазяйного та іншого майна, що
належить або переходить у власність
держави", укладеного ДПІ у
Подільському районі м. Києва з цим
товариством відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
порядок обліку, зберігання, оцінки
конфіскованого та іншого майна, що
переходить у власність держави, і
розпорядження ним» від 25.08.1998 р. №1340 ( т.
1, а. с. 166-168).

Відповідно до п. п. 11, 2, 3 ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) право на відшкодування
шкоди в розмірах і в порядку
передбачених цим Законом, виникає у
випадках, зокрема: встановлення в
обвинувальному вироку суду чи іншому
рішенні суду (крім ухвали чи постанови
суду про повернення справи на
додаткове розслідування чи новий
судовий розгляд) факту незаконного
притягнення як обвинуваченого,
незаконного взяття і тримання під
вартою, незаконного проведення в ході
розслідування чи судового розгляду
кримінальної справи обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на майно
та інших процесуальних дій, що
обмежують чи порушують права та
свободи громадян; закриття
кримінальної справи за відсутністю
події злочину, відсутністю у діянні
складу злочину або недоведеністю
участі обвинуваченого у вчиненні
злочину; відмови в порушенні
кримінальної справи або закриття
кримінальної справи з підстав,
зазначених у пункті 2 частини першої
цієї статті.

Незаконно вилучену алкогольну
продукцію ГУ ПМ ДПІ у Подільському
районі м. Києва позивачу не повернуло і
не забезпечило належного зберігання,
що призвело до повного її знищення.

Висновком спеціаліста ДПІ у
Подільському районі м. Києва -
начальника відділу організації
погашення податкового боргу від 10.12.2008
р. встановлено, що сума нестачі
алкогольних напоїв переданих на
відповідальне зберігання директору
ТОВ «Комбатант», складає 106 090 грн. 85
коп., тобто, більш ніж у 250 разів
перевищує неоподаткований мінімум
доходів громадян.

Вироком Подільського районного суду м.
Києва від 19.12.2012 р. директора ТОВ
«Комбатант», ОСОБА_6, за допущену
службову недбалість, що спричинила
тяжкі наслідки, засуджено за ч. 2 ст. 367
КК України до п'яти років позбавлення
волі, та звільнено від відбування
покарання з випробуванням, із
встановленням іспитового строку - три
роки ( т. 2, а. с. 159-168).

У 2008 р. ТОВ «Комбатант» припинило свою
фінансово-господарську діяльність, що
підтверджується вироком суду від
19.12.2012 р..

22.04.2008 р. оперуповноваженим
Подільського РУ ГУ МВС України у м.
Києві відносно посадових осіб СПД
«ОСОБА_1» у порушенні кримінальної
справи за ст. 204 КК України (зберігання
та збут алкогольних напоїв з ознаками
підробки) відмовлено, за недостатністю
даних, які б указували на наявність
ознак цього злочину, фактично за
відсутністю складу злочину ( ст. 6 п. 2
КПК) (а. с. 174).

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 3 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» в наведених у
статті 1 цього Закону випадках
громадянинові відшкодовуються
(повертаються): 1) заробіток та інші
грошові доходи, які він втратив
внаслідок незаконних дій; 2) майно (в
тому числі гроші, грошові вклади і
відсотки по них, цінні папери та
відсотки по них, частка у статутному
фонді господарського товариства,
учасником якого був громадянин, та
прибуток, який він не отримав
відповідно до цієї частки, інші
цінності), конфісковане або звернене в
доход держави судом, вилучене органами
досудового розслідування, органами,
які здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, а також майно, на яке
накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на
виконання вироку суду, судові витрати
та інші витрати, сплачені громадянином;
4) суми, сплачені громадянином у зв'язку
з поданням йому юридичної допомоги; 5)
моральна шкода.

Положення ст. 4 цього Закону визначають,
що відшкодування шкоди у випадках,
передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 ст. 3
провадиться за рахунок коштів
державного бюджету.

Майно, зазначене в п. 2 ст. 3 ,
повертається в натурі, а в разі
неможливості повернення в натурі його
вартість відшкодовується за рахунок
тих підприємств, установ, організацій,
яким воно передано безоплатно, а у разі
їх ліквідації, або недостатності у них
коштів для відшкодування шкоди
вартість майна (частина вартості)
відшкодовується за рахунок державного
бюджету. У разі пошкодження майна
завдана шкода відшкодовується
повністю.

Відшкодування моральної шкоди
провадиться у разі, коли незаконні дії
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури і
суду завдали моральної втрати
громадянинові, призвели до порушення
його нормальних життєвих зв'язків,
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються
страждання, заподіяні громадянинові
внаслідок фізичного чи психічного
впливу, що призвело до погіршення або
позбавлення можливостей реалізації
ним своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших
негативних наслідків морального
характеру.

Відтак, включені позивачем до
складових матеріальної шкоди
виставлена за претензіями
постачальників алкогольної продукції
сума 81799 грн. 56 коп., та передбачувані
ним доходи, які міг отримати від
підприємницької діяльності, і не
отримав внаслідок порушення
кримінальної справи (упущена вигода) у
сумі 209975 грн. витрати по оплаті
медичної допомоги у сумі 6900 грн., не
відшкодовуються, оскільки не входять
до переліку сум, визначеного ст. 3 цього
Закону, що підлягають відшкодуванню в
такий спосіб.

При визначенні розміру матеріальної
шкоди, що підлягає відшкодування та
складається з вартості вилученої
алкогольної продукції, суд приймає за
основу висновок спеціаліста ДПІ у
Подільському районі м. Києва -
начальника відділу організації
погашення податкового боргу від 10.12.2008
р., відповідно до якого нестача
алкогольних напоїв, переданих на
відповідальне зберігання, внаслідок
повного зіпсування, складає суму 106 090
грн. 85 коп., не оспорювану позивачем,
заявлена ним сума 112179 грн. 39 коп. нічим
об»єктивно не підтверджена.

Відповідно до положень ст. 13 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду» розмір моральної шкоди
визначається з урахуванням обставин
справи в межах, встановлених цивільним
законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час
перебування під слідством чи судом
провадиться виходячи з розміру не
менше одного мінімального розміру
заробітної плати за кожен місяць
перебування під слідством чи судом.

У відповідності з ч. 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Така ж позиція викладена і у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. N 4 (зі
змінами та доповненнями), а в абз.2
цього пункту роз'яснено, що у випадках,
коли межі відшкодування моральної
шкоди визначаються у кратному
співвідношенні з мінімальним розміром
заробітної плати чи неоподатковуваним
мінімумом доходів громадян, суд при
вирішенні цього питання має виходити з
такого розміру мінімальної заробітної
плати чи неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, що діють на час
розгляду справи.

Відповідно до абз. 2 п. 14 цієї постанови
розмір моральної шкоди визначається з
урахуванням обставин справи, але за час
незаконного перебування громадянина
під слідством чи судом він має бути не
меншим однієї мінімальної заробітної
плати за кожен місяць перебування під
слідством або судом. Відшкодування
моральної шкоди в цих випадках
провадиться за рахунок коштів
державного бюджету, незалежно від вини
посадових осіб органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду.

Виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати з 01.01.2014 р., що складає
1218 грн., та період перебування позивача
під слідством, розмір морального
відшкодування не може бути меншим 6660
грн.

Ураховуючи конкретні обставини справи,
глибину душевних і моральних
страждань, які позивач зазнав у
зв»язку з кримінальною справою,
проведенням допитів, обшуків, у тому
числі в його власній квартирі,
розповсюдженням інформації, арештом,
вилученням і зіпсуванням продукції, що
негативно вплинуло на загальний його
стан здоров»я, а також характер
немайнових втрат, ступень зниження
престижу та партнерських стосунків,
погіршення родинних відносин, що
призвело до порушення нормальних
життєвих зв'язків, і позначилось на
здійсненні ним підприємницької
діяльності, та виходячи із засад
розумності, виваженості і
справедливості, розмір стягуваної
моральної шкоди підлягає зменшенню до
24000 грн..

За загальним правилом, у відповідності
з ст. 176 ЦК України, юридичні особи,
створені державою, не відповідають за
зобов'язаннями держави.

Пунктом 15 Положення про Головне
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві,
затвердженого наказом Державної
казначейської служби України від 21.11.2011
р. № 104, Головне управління
Казначейства є юридичною особою
публічного права, має печатку із
зображенням Державного Герба України
та своїм найменуванням, власні бланки,
рахунки в установах Державної
казначейської служби України, не
порушувало прав і законних інтересів
позивача, тому у позові до нього як
неналежного відповідача необхідно
відмовити.

У відповідності із ст. 48 БК України, в
Україні застосовується казначейська
форма обслуговування Державного
бюджету України, яка передбачає
здійснення Державним казначейством
України операцій з коштами державного
бюджету.

Проте, Державне казначейство України
не є розпорядником бюджетних коштів та
не уособлює державу в бюджетних
відносинах.

Отже, стягнення шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду, провадиться з
Державного казначейства України за
рахунок Державного бюджету України,
шляхом списання коштів з єдиного
казначейського рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84, 88 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Суд вважає, що стягнення витрат на
правову допомогу на підставі
укладеного з ТОВ «Сергій Тюрін і
партнери» договору №10/08 про надання
юридичних послуг від 25.04.2008 р. не
підлягає задоволенню, оскільки
інтереси позивача на підставі
довіреності від імені товариства
представляв ОСОБА_3, ордер на участь
адвоката, докази оплати юридичної
допомоги та розрахунок вартості
послуг у матеріалах справи відсутні. .

На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 23,
1167, 1176 ЦК України, ст. ст. 1-4, 12,13 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», керуючись ст. ст. 10,
11, 58-62, 84, 88, 208, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва ДПС України, Державного
казначейства України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконним
притягненням до кримінальної
відповідальності задовольнити
частково, до Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди суму
106090 грн. 85 коп. ( сто шість тисяч
дев»яносто грн. коп. 85) та моральної
шкоди суму 24000 грн. ( двадцять чотири
тисячі грн. коп. - ), всього суму 130090 грн.
85 коп. (сто тридцять тисяч дев»яносто
грн. коп. 85), шляхом списання Державною
казначейською службою України коштів з
відповідного рахунку в межах бюджетних
асигнувань, затверджених на цю мету.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд міста в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко