КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4914/13-ц
Провадження № 2-п/505/20/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2013 року Котовський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого -судді Бондаренко Н.В.

при секретарі -Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Котовськ Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ «Аваль Інвест», ПП «Аваль
Інвест», товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
Укркомстрах» про стягнення грошових
коштів за нікчемним правочином згідно
ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, в якому просить суд стягнути
на її користь з

ПП «Аваль-Інвест» грошові кошти» в сумі
3 500 грн, сплачені нею на його рахунок
відповідно до угоди № 012115 від 24.07.2012
року , стягнути з ТзДВ «Страхова
компанія «Укркомстрах» грошові кошти у
сумі 500 грн. та судові витрати.

Вказувала, що 24 липня 2012 року між
нею та ТОВ «АВАЛЬ Інвест» було укладено
угоду № 012115.

Вказувала, що у липні 2012 року їй
терміново знадобилися грошові кошти в
розмірі 100 000 гривень для придбання
будинку. Для отримання такої суми в
банківській установі необхідно було
надати заставу, довідку про доходи та
багато інших документів, що не
відповідало її можливостям.

У засобах масової інформації вона
знайшла рекламне оголошення ТОВ «АВАЛЬ
Інвест», в якому йшлося про швидке
отримання грошей, під низький відсоток
з мінімальним пакетом документів.

Попередньо зателефонувавши, завітала
до офісу Відповідача в м. Одеса.
Консультант ОСОБА_2 пояснив, що
компанія може надати їй безвідсоткову
позику в розмірі 100 000 грн., на строк 15
років (180 місяців). Схема погашення:
щомісячно 1/180 від 100 000, тобто позика
ділиться на 180 рівних частин.
Обов'язковою умовою для отримання
грошей є оплата першого внеску в
розмірі 3 500 (три тисячі п'ятсот) гривень,
та страхового внеску в розмірі 500
(п'ятсот) гривень. Дані умови її
повністю влаштовували, і вона відразу
зробила ці платежі згідно наданих мені
реквізитів.

Грошові кошти їй пообіцяли
перерахувати на банківський рахунок
через 7 днів. В обумовлений термін гроші
на її рахунок не поступили. При
зверненні до офісу Відповідачів в м.
Одеса, їй сказали і надалі чекати
перерахунку. Конкретної причини
виникнення такої ситуації консультант
ОСОБА_2 назвати не зміг та пояснення
давати відмовився.

Згодом вона отримала смс-повідомлення,
в якому було зазначено, що вона
зобов'язана оплачувати чергові платежі
у розмірі 975 (дев'ятсот сімдесят п'ять)
гривень 56 коп. з 1 по 15 число поточного
місяця. Обурена такими діями
Відповідача, в черговий раз, звернулася
в офіс у м. Одеса за поясненнями. На її
питання ОСОБА_2 відповідати
категорично відмовився. Пояснив, що
підписаний між ними договір передбачає
те, що вона повинна сплачувати
щомісячні платежі незалежно від того,
коли їй видадуть позику. Наприкінці
розмови він чітко вказав на те, що треба
було уважно читати договір. На її
вимогу врешті-решт видати грошову
позику, працівником Відповідачів було
чітко сказано, що по цим питанням
більше не звертатися, сплачувати як
можна більше платежів і чекати від них
повідомлення про дату отримання
грошей.

На її волевиявлення при укладанні
цього договору вплинули два чинники -
це реклама і консультація. Стосовно
реклами Відповідача.

По суті, реклама говорить конкретну
інформацію, і будь-який споживач -
потенційний клієнт, який бажає взяти
грошовий кредит, побачить в ній не
адміністрування покупок із якимись
грошовими фондами та групами
учасників, а інформацію щодо видачі
доступних кредитів під низький
відсоток та на дуже вигідних умовах,
без довідок про доходи, застав та
поруки. Згідно чинного законодавства
така реклама є забороненою. Вона
вводить в оману споживачів реклами і
завдала шкоди не лише мені, а й кільком
тисячам жителів всієї України
внаслідок своєї неточності,
недостовірності, двозначності,
замовчування, неправдивої інформації.

У ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про рекламу» визначено
основними принципами реклами
законність, точність, достовірність,
використання форм та засобів, які не
завдають споживачеві реклами шкоди.

Ст. 1 ЗУ «Про рекламу» дає визначення
недобросовісної реклами - реклама, яка
вводить або може ввести в оману
споживачів реклами, завдати шкоди
особам, державі чи суспільству
внаслідок неточності, недостовірності,
двозначності, перебільшення,
замовчування, порушення вимог щодо
часу, місця і способу розповсюдження.

Введення в оману споживачів реклами
являє собою розповсюдження реклами, що
за своїм змістом не відповідає
дійсності, містить
неправдиву,інформацію про
рекламований об'єкт чи іншу неправдиву
інформацію.

Частина 1 статті 6 ЗУ «Про захист прав
споживачів» передбачає право
споживача на належну якість продукції:
продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до ч. 1 Статті 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Навіть Ч. 8 ст. 15 даного Закону
передбачає, що збитки, завдані
споживачеві недобросовісною рекламою,
підлягають відшкодуванню винною
особою у повному обсязі.

Також, в Ст. 21, ч. 1 п. 5 ЗУ «Про захист прав
споживачів» вказано, права споживача
вважаються в будь-якому разі
порушеними, якщо будь-яким чином (крім
випадків, передбачених законом)
обмежується право споживача на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про відповідну продукцію.

4.1 ст. 15-1 ЗУ «Про захист від
недобросовісної конкуренції»
визначає, що поширенням інформації, що
вводить в оману, є повідомлення
суб'єктом господарювання,
безпосередньо або через іншу особу,
одній, кільком особам або
невизначеному колу осіб, у тому числі в
рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування окремих
фактів чи нечіткості формулювань, що
вплинули або можуть вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання (замовлення) чи
реалізації (продажу, поставки,
виконання, надання) товарів, робіт,
послуг цього суб'єкта господарювання.

Частиною 2 статті 15-1 ЗУ «Про захист від
недобросовісної конкуренції»
передбачено, що інформацією, що вводить
в оману, є, зокрема, відомості, які:
містять неповні, неточні або
неправдиві дані про походження товару,
виробника, продавця, спосіб
виготовлення, джерела та спосіб
придбання, реалізації, кількість,
споживчі властивості, якість,
комплектність, придатність до
застосування, стандарти,
характеристики, особливості
реалізації товарів, робіт, послуг, ціну
і знижки на них, а також про істотні
умови договору; містять неповні,
неточні або неправдиві дані про
фінансовий стан чи господарську
діяльність суб'єкта господарювання;
приписують повноваження та права, яких
не мають, або відносини, в яких не
перебувають.

Реклама Відповідача є недобросовісною,
порушує своїм змістом та формою чинне
Законодавство України, вводить в оману
та завдає шкоду споживачу внаслідок
неточності, недостовірності її змісту,
двозначності висловлювань і тверджень,
що подаються у ній, перебільшення
переваг рекламованого об'єкта, а також
замовчування його недоліків. Всі
критерії недобросовісності реклами
полягають у прямому чи прихованому
обмані, що однозначно є порушенням
загальнолюдських моральних норм, так
само як і норм права.

2. Консультація.

На консультації з ОСОБА_2 було
узгоджено, що вона, оплативши перший
внесок в розмірі 3 500 гривень і
підписавши договір, на протязі семи
днів отримає грошову суму 100 000 грн. На
її запитання до працівника Відповідача
щодо призначення першого внеску, була
дана наступна відповідь, що дана сума є
показником її платоспроможності, цей
перший внесок є захистом від інфляції,
і буде використаний в разі виникнення
тимчасових проблем з
платоспроможності, або непереборних
обставин, які можуть трапитись під час
виконання договору.

До оплати першого внеску їй не давали
читати повний текст договору,
показуючи зовсім інші папери, графіки
платежів, додаток №1. Було вказано, що
це основний договір. Навіть при
підписанні великої кількості паперів
консультант ОСОБА_2 або показував
обрані ним пункти, або, перебиваючи
вивчення документів, постійно
відволікав її увагу, мотивуючи
відсутністю часу і великою кількістю
бажаючих отримати подібні послуги,
попросив набратися терпіння та чекати
бажаної суми, адже видача вже не за
горами.

Ще однією обов'язковою умовою для
отримання заявлених нею100 000 гривень
було укладання договору добровільного
страхування від нещасного випадку. В
іншому разі, за словами консультанта,
отримання грошей було б неможливе.
Такйм чином, між ОСОБА_1 та ТзДВ
«Страхова компанія «Укркомстрах» було
укладено договір № 2902/12 від 24.07.2012р., на
виконання якого вона оплатила
останньому суму у розмірі 500 (п'ятсот)
гривень. Договір страхування від
нещасного випадку з ТзДВ «Страхова
компанія «Укркомстрах» вона укладати
не планувала ні в найближчому, ні в
подальшому майбутньому, так як з
недовірою ставлюся до вітчизняних
страхових компаній. Цю угоду було
укладено із застосуванням нечесної
підприємницької практики та через
введення її в оману. Умислом в таких
діях працівника страхової компанії
ОСОБА_2, щонайменше було отримання
вигоди - винагороди, яка сплачується
будь-якою страховою компанією за
залучення нових клієнтів. Наявність
договорів страхування у кредитних
правовідносинах є нормальною
практикою, особливо коли кредитна
установа видає великі суми грошових
коштів, тому укладання такого договору
з ТзДВ «Страхова компанія
«Укркомстрах» не

викликало ніякої підозри, а навпаки,
вплинуло на її волевиявлення у його
підписанні, адже страхову компанію
«Укркомстрах» їй було представлено як
гаранта договору, який вона укладала
щоб отримати гроші.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином.

Представник ТОВ «Аваль Інвест» у
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення в матеріалах справи.

Представник ПП «Аваль Інвест» у
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення в матеріалах справи.

Представник ТзДВ «Страхова
компанія «Укркомстрах» у судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 2012 року
між ОСОБА_1 та ПП «Аваль Інвест» було
укладено угоду № 012115, згідн6о якого
ОСОБА_1 та ПП «Аваль-Інвест», уклали
договір згідно якого ОСОБА_1 як
замовник, а ПП «Аваль-Інвест» як
виконавець за обумовлену плату
зобов'язалося надати інформаційні,
консультативні та роз'яснювальні
послуги діяльності та подальшої участі
у програмі діяльності «Перший
страховий банк», оформити договір №
012115 від 24 липня 2012 року та додатки до
нього між замовником та ТОВ «Аваль
Інвест» з дотриманням вимог чинного
законодавства.

ПП «Аваль-Інвест» виконало
покладені на нього зобов'язання на
надало ОСОБА_1 інформаційні,
консультаційні та роз'яснювальні
послуги, зокрема представник ПП «Аваль
- Інвест» роз'яснив умови договору №
012115 та додатків № 1, 2, 3, 4 до нього, який в
подальшому був укладений між ОСОБА_1 та
ТОВ «Аваль Інвест».

Позивачу були роз'яснені умови
договору, який ОСОБА_1 мала намір
укласти з ТОВ «Аваль Інвест», про це
свідчать договір № 012115, укладений
24.07.2012 року між ПП «Аваль-Інвест» та
ОСОБА_1 та заява ОСОБА_1, про те що вона
уважно прочитала та зрозуміла умови
договору № 012115 укладеного з ТОВ
«Аваль-Інвест» та отримала усі
конкретно викладені відповіді від
продавця-консультанта.

Також ПП «Аваль-Інвест» виконало
свої зобов'язання стосовно оформлення
договору № 012115 від 24.07.2012 року та
додатків до нього між ОСОБА_1 та ТОВ
«Аваль Інвест».

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Сторонами досягнуто всіх істотних умов
договору, зокрема ціни, предмету тощо.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи,
допустимість доказів у справі,
перевіривши відповідність вимог
позивача чинному законодавству, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст.59,60,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ТОВ «Аваль Інвест», ПП «Аваль Інвест»,
товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
Укркомстрах» про стягнення грошових
коштів за нікчемним правочином -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги, через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
розгляді справи, але були відсутніми
під час проголошення рішення суду
можуть оскаржити рішення суду протягом
10 днів з моменту отримання копії
рішення.

Суддя
Н.В. Бондаренко