РІШЕННЯ

Іменем України

30.08.2013 року

№2/237/1909/13

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ліпчанського С.М.,

При секретарі Бахтіяровій Н.В.

За участі позивача ОСОБА_1

За участі відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку у подвійному розмірі, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту виконання вимог угоди виконаними, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення завдатку у подвійному розмірі. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що 02 серпня 2011року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір завдатку, згідно з умовами якого позивач надала відповідачу - ОСОБА_2 завдаток у розмірі 50000 грн., як забезпечення виконання зобовязання у намірі укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Сторони домовилися, що договір купівлі-продажу буде укладено 1 грудня 2012року. Однак відповідач до теперішнього часу до нотаріуса не зявилася і не бажає укладати договір купівлі-продажу вказаного майна. Відповідно до ст..571 ЦК України у разі не виконання основного зобовязання боржник повинен повернути завдаток у подвійному розмірі.

На попередньому судовому засіданні від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 в якій вона вказує, що дійсно 02 серпня 2011 року між нею і ОСОБА_1 було укладено договір завдатку, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 50 тис. грн.. у якості забезпечення виконання зобовязання по укладанню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Однак під час перебування у приймальні нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу, позивач став занижувати вартість вказаної квартири і не захотів поділити витрати по укладанню договору. Таким чином, ОСОБА_2 не відмовлялася від укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а дії ОСОБА_1 вона розцінює, як не визнання її права власності на вказану квартиру.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання зявилася, наполягала на своїх позовних вимогах, суду пояснила, що вона дійсно передала ОСОБА_2 50 тис грн.. у якості завдатку, як засобу забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_4 по укладанню угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 143000 грн. Однак ОСОБА_4 відмовилась укладати договір купівлі-продажу, посилаючись на те, що її майно коштує 170 тис грн. Для проведення оцінки нерухомого майна її ніхто не запрошував. Відповідно до ст.. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'яза ний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі за вдатку або його вартості.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання зявилася, проти позову заперечувала і вказала, що дійсно вона отримала від ОСОБА_1 50000 грн. у якості завдатку за укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Зазначену квартиру сторони попередньо оцінили у 143 тис. грн., а остаточну вартість вирахував би оцінювач нерухомого майна. Перед укладанням договору у нотаріуса ОСОБА_4 отримала у оцінювача звіт про вартість нерухомого майна в якому було вказано, що спірна квартира коштує 170 тис. грн.. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зявилися до нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу спірної квартири, але після того, як звіт оцінювача було надано ОСОБА_1, вона почала вимагати укладання договору саме за 143 тис. грн., а не за 170 тис. грн., як про це вказано у звіті оцінювача. До того ж ОСОБА_1 відмовилася від оплати половини вартості послуг нотаріуса і оцінювача. Таким чином, ОСОБА_2 виконала вимоги договору завдатку і вважає, що не повинна сплачувати ОСОБА_1 суму завдатку у подвійному розмірі, так як саме ОСОБА_1 відмовилась укладати договір купівлі-продажу за тими умовами, які були досягнуті між сторонами, а саме вартість квартири буде остаточно вирахувана оцінювачем майна. Намагання ОСОБА_1 стягнути з ОСОБА_2 суму завдатку у подвійному розмірі вона розцінює як не визнання права власності на її майно і просить визнати договір завдатку виконаним на підставі ст.. 571 ч.1 і за нею право власності на спірну квартиру.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як відповідно до розписки про передачу завдатку у розмірі 50тис. грн., як засіб виконання зобовязання ОСОБА_2 по укладанню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, сторони вказали, що вартість квартири складає 143 тис. грн., а остаточна вартість буде вирахувана оцінювачем. Відповідно до звіту оцінювача, вартість квартири АДРЕСА_1 становить 170 тис. грн.. Таким чином, відмова ОСОБА_1 укладати договір купівлі-продажу спірної квартири за тією вартістю, яка вирахувана оцінювачем є порушенням вимог ст.. 571 ч.1 ЦК України і її позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту виконання вимог угоди виконаними, суд доходить висновку, що ці позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки про передачу завдатку у розмірі 50тис. грн., як засіб виконання зобовязання ОСОБА_2 по укладанню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, сторони вказали, що вартість квартири складає 143 тис. грн., а остаточна вартість буде вирахувана оцінювачем. Відповідно до звіту оцінювача, вартість квартири АДРЕСА_1 становить 170 тис. грн.. Таким чином, відмова ОСОБА_1 укладати договір купівлі-продажу спірної квартири за тією вартістю, яка вирахувана оцінювачем є порушенням вимог ст.. 571 ч.1 ЦК України, а дії ОСОБА_2 повністю відповідають вимогам ст. 571 ч.1 абз. 1 ЦК України її позовні вимоги підлягають задоволенню. Дії ОСОБА_1 суд розцінює як не визнання права власності і відповідно до ст..391 ЦК України і вважає за можливе визнати право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити повністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Встановити факт виконання ОСОБА_2 умов договору завдатку, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29 м. кв. і житловою площею 13,4 м. кв.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.М. Ліпчанський

Дата документу 30.08.2013