Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі - Шнейдеріс
А.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини.

У своїй позовній заяві позивач
посилалась на те, що з 08 липня 2006 року
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з
відповідачем на даний час фактично
припинені, сторони проживають окремо,
позивач проживає разом з іншим
чоловіком, від якого перебуває у стані
вагітності, у зв'язку з чим ОСОБА_4
звернулась до суду з даним позовом, в
якому просила суд розірвати шлюб між
нею та відповідачем, а також стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина
у сумі 800,00 грн.

У судовому засіданні позивач
заявлені вимоги підтримала та просила
суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
визнав вимоги щодо розірвання шлюбу,
наполягав на їх задоволенні, щодо вимог
про стягнення аліментів - визнав
частково вимоги в цій частині, не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів у сумі 500,00 грн.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 08 липня 2006 року,
зареєстрованого Красногвардійським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис № 394, від шлюбу
мають малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
письмовими доказами, наявними в
матеріалах справи (а. с. 5, 6).

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу не може бути пред'явлений
протягом вагітності дружини та
протягом одного року після народження
дитини, крім випадків, коли один із
подружжя вчинив протиправну поведінку,
яка містить ознаки злочину щодо
другого з подружжя або дитини.

З огляду на вказану правову норму суд
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позовних вимог щодо
розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно приписів ч.1 ст. 183 Сімейного
Кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено,
що мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного
Кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, які слід стягнути з
відповідача на користь позивача, а
також приймаючи до уваги те, що
відповідач частково визнає позов в цій
частині, суд вважає необхідним
стягувати з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання
малолітнього ОСОБА_3 у твердій грошовій
сумі у розмірі 500,00 грн., але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про
судовий збір" позивач у справах щодо
стягнення аліментів, при зверненні до
суду, звільняється від сплати судового
збору.

Враховуючі вищезазначене суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
судовий збір на користь держави у
розмірі 229,40 гривень.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367
ЦПК України суд вважає необхідним
рішення суду в частині стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 110, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного
кодексу України, п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про
судовий збір", ст.ст. 208, 209, 218, 367 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини -
задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання
його малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 500,00 грн., але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, стягуючи аліменти
на користь матері дитини - ОСОБА_1,
починаючи стягнення з дня пред'явлення
позову, а саме: з 22 листопада 2013 року до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один
місяць - допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) 40 коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой