Справа № 240/190/13-ц р.
Номер провадження № 2/240/81/13 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2013 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської районної санітарно-епідеміологічної станції про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду, з позовом, зазначивши, що з 3 листопада 2009 року вона працювала в Олександрівській районній СЕС вартівником, а з 2 жовтня 2012 року сторожем господарсько-обслуговувального відділу.

29 грудня 2012 року, відповідно до наказу № 49-н від 28 грудня 2012 року позивачку було звільнено в звязку з ліквідацією організації за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ. Позивачка зазначила, що під час звільнення їй не була виплачена заробітна плата з 1 по 29 грудня 2012 року і вихідна допомога при звільненні.

На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 1 по 29 грудня 2012року, вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку, середній заробіток за весь час затримки розрахунку.

Крім того, позивачка зазначає, що невиплатою розрахунку їй була завдана моральна шкода порушенням нормального життєвого укладу. Позивачка посилається, що будучи матеріально обмеженою, вона нервувала, вимушена була позичати гроші, докладати значних зусиль для організації свого життя, тому просить стягнути з відповідача у відшкодування завданої моральної шкоди 3000 гривень.

В судовому засіданні позивачка змінила вимоги позовної заяви, пояснивши, що частково отримала заробітну плату за грудень 2012 року , тому просить стягнути заборгованість по заробітній платі та вихідній допомозі в розмірі 1461,44 грн. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, позивачка підтримала заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що Олександрівська районна СЕС є бюджетною організацією, тому невиплата розрахунку з працівниками є наслідком недостатнього фінансування . Представник відповідача визнав суму заборгованості, що виникла на час звільнення позивачки в розмірі 1461,44 грн. і просить відмовити позивачці в іншій частині позову. Зокрема, що стосується стягнення моральної шкоди, представник відповідача посилається на відсутність вини СЕС у виникненні заборгованості та просить врахувати, що позивачка відразу ж працевлаштувалась, отримує зарплатню.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, встановив наступне.

Відповідно до наданої трудової книжки позивачка ОСОБА_1 працювала в Олександрівській районній санітарно-епідеміологічної станції з 3 листопада 2009 року вартівником, а з 2 жовтня 2012 року сторожем господарсько-обслуговувального відділу.

29 грудня 2012 року, відповідно до наказу № 49-н від 28 грудня 2012 року позивачку було звільнено у звязку з ліквідацією організації за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осі-підприємців, Олександрівська районна санітарно-епідеміологічна станція з 17 жовтня 2012 року перебуває в стані припинення підприємницької діяльності за рішенням засновників.

Відповідно до ст. 44 КЗпПУ при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.1 ч.1 ст. 40 КЗпПУ, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Розмір заборгованості по заробітній платі за грудень 2012 року та вихідній допомозі підтверджується довідкою Олександрівської СЕС від 20 березня 2013 року і складає 1461,44 грн.

Спір з питання розміру заборгованості відсутній.

Згідно ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, належних робітнику провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення працівником вимоги про розрахунок.

В судовому засіданні встановлено, що у день звільнення ОСОБА_1 не працювала, але зверталась до відповідача з приводу отримання трудової книжки, яку їй видали в день звільнення. Відповідач видав позивачці трудову книжку, але розрахунок не провів.

Відповідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, сторони не мають спору з приводу розміру заборгованості, а відсутність вини власника у затримки розрахунку відповідачем не доведена, тому немає підстав звільнення відповідача від обовязку передбаченого ст. 117 КЗпПУ.

Проводячи розрахунки, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.117 КЗпПУ, в разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір зазначеної компенсації зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 складає:

1118( заробітна плата в місяць за два останні місяці роботи, грн.) : 15,5( відпрацьовано днів в міс) = 72,12 грн.

Встановлено, що відповідно до наказу директора Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства № 6вк від 16 січня 2013 року, ОСОБА_1 прийнята контролером служби реалізації дільниці № 6 з 16 січня 2013 року з окладом 1660 грн. тимчасово .

Розмір заробітної плати за новим місцем роботи позивачки склав : у січні 2013 року 948,57 грн. ( з 16 січня 2013 року), у лютому 2013 року 2096,34 грн., що підтверджується довідкою Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.

Позивачка на час розгляду справи продовжує працювати.

Таким чином, з урахуванням заробітної плати на новому місці роботи, стягненню підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку з дня звільнення по 15 січня 2013 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала останній день 28 грудня 2012 року . Графік виходів позивачки - через день, враховуючи вихідні та святкові дні. Таким чином, кількість робочих днів сторожа Олександрівської СЕС за період з 29 грудня 2012 р. по 15 січня 2013 року складає 9 днів.

Відповідно, середній заробіток за час затримки розрахунку становить:

72,12 х 9 = 649,08 грн.

Відповідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розглядаючи вимоги позивачки про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приймає до уваги наслідки порушення відповідачем трудового законодавства - розмір заборгованості та час затримки виплати розрахунку. Суд також приймає до уваги, що позивачка, своєчасно отримавши трудову книжку, змогла у короткий термін працевлаштуватись.

Разом з тим, не отримання нею коштів, належних при звільненні до цього часу вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, тому вимога відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Олександрівської районної санітарно-епідеміологічної станції про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Олександрівської районної санітарно-епідеміологічної станції, що розташована в с.м.т. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, вул. Ювілейна, 19, заборгованість з виплати розрахунку при звільненні 1461,44 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку - 649,08 грн., у відшкодування моральної шкоди 500 грн., а всього стягнути - 2610 ( дві тисячі шістсот десять ) грн. 52 коп.

Стягнути з Олександрівської районної санітарно-епідеміологічної станції судовий збір в сумі 229(двісті двадцять дев*ять ) 40 копійок на рахунок 0098 отримувач - Олександрів.УК/Олексан.р-н/22030001, , ККД 22030001, назва ККД судовий збір (Державна судова адміністрація України,050),назва суду Олександрівський районний суд Донецької області

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Щербак Ю.В.