Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.,

за участю : відповідачів
- ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визначення порядку
користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2013 року ОСОБА_3
звернувся до Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення порядку
користування квартирою, в
обґрунтування якого посилався на те, що
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом є власником 1/4
частини квартири АДРЕСА_1. Власниками 2/4
та 1/4 частин вказаної квартири є мати
позивача - ОСОБА_1, та його донька -
ОСОБА_2, відповідно. ОСОБА_3 не проживає
в даній квартирі, оскільки постійно
мешкає в м. Ялта, АР Крим, проте має
намір переїхати до м. Дніпропетровська
та проживати в зазначеній квартирі,
проте відповідач ОСОБА_1 влаштовує
сварки з приводу проживання позивача в
квартирі, у зв'язку з чим ОСОБА_3
звернувся до суду з даною позовною
заявою, в якій просив суд визначити
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, яка знаходиться в загальній
частковій власності ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, у відповідності з яким: у
користування ОСОБА_1 визначити житлову
кімнату літ.4, площею 17,3 кв.м та кладову
літ.2, площею 1,4 кв.м; в користування
ОСОБА_2 - житлову кімнату літ.5, площею 10,2
кв.м; в користування ОСОБА_3 - житлову
кімнату літ. 8 площею 11,1 кв.м з літ. І -
лоджія, площею 2,1 кв.м; в загальне
користування всіх співвласників
визначити літ.1 - коридор, площею 10,3 кв.м,
літ. 3 - кухня, площею 8,6 кв.м, літ. 6 - ванна
кімната, площею 2,9 кв.м, літ. 7 -
вбиральня, площею 1,2 кв.м, а також
позивач просив стягнути з відповідачів
на свою користь суму сплаченого
судового збору (а. с. 2-3).

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час, дату та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином,
надіслав на адресу суду телеграму про
розгляд даної цивільної справи за його
відсутності, також вказав, що позовні
підтримує в повному обсязі (а. с. 18).

Відповідачі у судовому засіданні
частково визнали позовні вимоги
позивача, не заперечували проти
визначення у користування ОСОБА_1
житлової кімнати літ.4, площею 17,3 кв.м та
кладову літ.2, площею 1,4 кв.м., проте
просили визначити в користування
ОСОБА_2 житлову кімнату літ. 8 площею 11,1
кв.м з лоджією літ. І, площею 2,1 кв.м, а в
користування позивача - житлову
кімнату літ.5, площею 10,2 кв.м.

Вислухавши пояснення
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, судом були встановлені
наступні факти:

Зі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 24 липня 2013 року,
виданого державним нотаріусом Першої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, спадкова справа
№ 1040/2012, вбачається, що ОСОБА_5
успадкував після смерті свого батька -
ОСОБА_6 - власника 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, 1/4 частину даної, що також
підтверджується копією витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (а. с. 7-9).

Судом також було встановлено, що
власницею іншої 1/2 частини вказаної
квартири є дружина померлого
ОСОБА_6 та мати позивача - ОСОБА_1 (а. с. 7),
яка відмовилась від права на спадщину
на 1/4 частину квартири після смерті
чоловіка на користь своєї онуки -
ОСОБА_2, що було встановлено у судовому
засіданні.

З пояснень, наданих відповідачами
у судовому засіданні, вбачається, що у
зв'язку з похилим віком ОСОБА_1 її онука
ОСОБА_2, яка на даний час мешкає у
батьків чоловіка, має намір разом із
дітьми та чоловіком переїхати до
бабусі, оскільки вона потребує догляду.

Відповідно до наданих відповідачами у
судовому засіданні пояснень, а також з
тимчасового посвідчення на проживання
ОСОБА_3 вбачається, що позивач з 2006 року
зареєстрований та постійно мешкає в м.
Ялта, АР Крим (а. с. 5).

Згідно з технічним паспортом на
квартиру АДРЕСА_1, загальна площа даної
квартири становить 65,1 кв.м, житлова - 38,6
кв.м, допоміжна - 24,4 кв.м, лоджія - 2,1 кв.м,
та складається з: літ.1- коридор, площею
10,3 кв.м, літ.2 - кладова - 1,4 кв.м, літ.3 -
кухня - 8,6 кв.м, літ.4 - житлова, площею 17,3
кв.м, літ.5 - житлова, площею 10,2 квм, літ.6 -
ванна, площею 2,9, літ.7 - туалет, площею 1,2
кв.м, літ.8 - житлова, площею 11,1 кв.м, І -
лоджія, площею 2,1 кв.м (а. с. 10-13).

З матеріалів справи та пояснень
відповідачів судом встановлено, що
вихід до лоджії І можливий лише через
житлову кімнату літ. 8.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України.

Згідно із ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Об'єкт права власності (спірна
квартира) є житловим приміщенням, тому
режим мешкання в ньому регламентується
відповідними нормами Житлового
кодексу України, зокрема, нормами глави
6 розділу ІІІ Житлового кодексу
України, а також нормами глав 23, 26, 28, 29
Цивільного кодексу України стосовно
правовідносин щодо спільної власності
на квартиру.

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Згідно ст. 319 ЦК України усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі. Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 358 ЦК України передбачено,
що кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено,
що обов'язок із доказування
покладається також на осіб, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси. Тобто,
процесуальними нормами встановлено як
право на участь у доказуванні, так і
обов'язок із доказування обставин при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, що
випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Вирішуючи позовні вимоги позивача до
відповідачів про визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1, та
приймаючи до уваги, що відповідачі
частково визнають позовні вимоги
позивача, суд вважає за можливе в
користування ОСОБА_1, якій належить 1/2
частина спірної квартири, визначити
житлову кімнату літ. 4, площею 17,3 кв.м.
Враховуючи, що частки позивача та
відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі
є рівними, приймаючи до уваги, що у
позивача крім даної квартири наявне
інше житло, а відповідач ОСОБА_2 має
намір вселитись в спірну квартиру
разом зі своїми дітьми, проти чого не
заперечує власниця більшої частини
квартири - ОСОБА_1, суд вважає за можливе
в користування ОСОБА_2 визначити
житлову кімнату літ. 8 площею 11,1 кв.м
разом із лоджією літ. І, оскільки виділ
в загальне користування лоджії не
вбачається можливим з огляду на те, що
вихід до неї є тільки через дану
кімнату; в користування ОСОБА_3
визначити житлову кімнату літ.5, площею
10,2 кв.м; інші приміщення залишити в
загальному користуванні, частково
задовольнивши таким чином позовні
вимоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат по даній цивільній
справі, враховуючи результат розгляду
справи, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачів на користь
позивача по 1/3 частини сплаченого ним
судового збору при зверненні до суду з
даним позовом, тобто - по 76,47 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 9, 150, 156 ЖК України, ст.
ст. 317, 319, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 58,
60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, яка знаходиться в
загальній частковій власності ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, у відповідності з яким:

· у користування ОСОБА_4 визначити
житлову кімнату літ.4, площею 17,3 кв.м;

· в користування ОСОБА_2 визначити
житлову кімнату літ.8, площею 11,1 кв.м з
лоджією - літ. І, площею 2,1 кв.м.;

· в користування ОСОБА_3 - житлову
кімнату літ. 5 площею 10,2 кв.м.

· в загальне користування ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 визначити: коридор літ.1,
площею 10,3 кв.м, кухню літ. 3, площею 8,6
кв.м, ванну літ. 6, площею 2,9 кв.м, туалет
літ. 7, площею 1,2 кв.м. та кладову літ.2,
площею 1,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в
рахунок повернення судового збору 76,47
грн.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
рахунок повернення судового збору 76,47
грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой