Провадження №2/761/8046/2013
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2013 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву
представника ОСОБА_1, яка представляє
інтереси позивача ОСОБА_2 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська експертна група», треті
особи ПАТ «Дочірній банк Сбербанк
Росії», Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві про
визнання недійсними та скасування
результатів оцінки майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача про
визнання недійсними та скасування
результатів оцінки майна. Одночасно з
позовною заявою позивачем подано заяву
про забезпечення позову, в якій
останній з метою забезпечення позову
просить суд постановити ухвалу про
зупинення стягнення та заборону
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві вчиняти будь-які дії щодо
примусової реалізації нерухомого
майна, яке належить на праві власності
позивачу.

В обґрунтування заяви позивачі
зазначають, що вартість майна, яке
підлягає реалізації в межах
виконавчого провадження визначена
невірно, а тому існує очевидна
небезпека заподіяння шкоди правам та
інтересам позивача та стягувача і для
їх відновлення необхідно буде
докладати значних зусиль та витрат, що
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України,
залежно від обставин справи може
забезпечити позов повністю або
частково.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України
імперативно встановлює, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позовними
вимогами.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пункт 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає,
що заява про забезпечення позову має
містити, зокрема, обґрунтування
виду забезпечення, який належить
застосувати.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи та враховуючи, що предметом
спору є визнання недійсним та
скасування результатів оцінки майна на
підставі якої здійснюється примусова
реалізація нерухомого майна, яке
належить позивачу, суд приходить до
висновку про достатність підстав для
задоволення заяви про забезпечення
позову в межах суми позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
151, 152, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 -
задовольнити.

Зупинити стягнення та заборонити
відділу Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вчиняти
будь-які дії щодо примусового
виконання виконавчого напису № 2607,
вчиненого 15.12.2010р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 по виконавчому
провадженню ВП №23483215.

Копію ухвали направити позивачу,
відповідачам та третім особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали
суду про забезпечення позову один рік.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання та не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення, а особами у справі, які не
були присутні при її проголошенні, з
дня отримання копії ухвали
Апеляційному суду міста Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя