Справа № 567/1249/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Лєщенко І.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
погодженою межі земельної ділянки та
визнання погодженим акту
прийому-передачі межових знаків на
зберігання

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3 про визнання погодженою межі
земельної ділянки та визнання
погодженим акту прийому-передачі
межових знаків на зберігання.
Зазначила, що рішенням Острозької
міської ради від 30.03.2012 року їй надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації щодо видачі державного
акту на право власності на земельну
ділянку площею 600 кв.м. для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 як спадкоємиці її померлого
чоловіка.

Вказуючи на те, що Рівненською
регіональною філією ДП "Центр
Державного земельного кадастру"
проводились роботи по виготовленню
проекту технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж ділянки в натурі, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 і призначена для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд і зазначена
технічна документація включає в себе
акт прийому-передачі межових знаків на
зберігання, який відповідач
безпідставно відмовляється
підписувати, просить визнати
погодженою межу земельної ділянки та
визнати погодженим акт
прийому-передачі межових знаків на
зберігання.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала,
посилаючись на те, що площа земельної
ділянки, яка виділялась чоловіку
позивачки є меншою площі земельної
ділянки, яку хоче отримати у власність
ОСОБА_1 і межа земельної ділянки, яку
хоче отримати у власність ОСОБА_1 не
відповідає межі, яка була встановлена
при передачі чоловіку позивачки в 1973
році в користування земельної ділянки,
яка розташована в АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали та
пояснили, що в 1973 році чоловіку
позивачки, було виділено в
користування земельну ділянку, площею
600 кв.м. в АДРЕСА_1 для будівництва
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Зазначили, що чоловік позивачки помер і
рішенням №266 від 30.03.2012 року Острозької
міської ради ОСОБА_6 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
щодо видачі державного акту на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку, як спадкоємиці
чоловіка.

Вказуючи на те, що за заявою позивачки
Рівненською регіональною філією ДП
"Центр Державного земельного кадастру"
проводились роботи по виготовленню
проекту технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж ділянки в натурі, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 Рівненської
області і призначена для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд і
зазначена технічна документація
включає в себе акт прийому-передачі
межових знаків на зберігання, який
відповідач безпідставно відмовляється
підписувати, просять визнати
погодженою межу земельної ділянки та
визнати погодженим акт
прийому-передачі межових знаків на
зберігання.

Відповідач та її представники в
судовому засіданні позов не визнали та
пояснили, що позивач є користувачем
сусідньої земельної ділянки і між нею
та позивачем наявний спір щодо межі між
земельними ділянками.

Оскільки в акті прийомки-передачі
межових знаків на зберігання вказані
межі земельних ділянок, які не
відповідають дійсності, то ОСОБА_3 не
погоджується з такими межами. Окрім
того, зазначили, що площа земельної
ділянки, яка виділялась чоловіку
позивачки є меншою площі земельної
ділянки, яку хоче отримати у власність
ОСОБА_1 і межа земельної ділянки, яку
хоче отримати у власність ОСОБА_1 не
відповідає межі, яка була встановлена
при передачі чоловіку позивачки в 1973
році в користування земельної ділянки,
яка розташована в АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3 зазначила, що
існуюча межа між їх земельними
ділянками проходить по огорожі, яка
була встановлена в 80-х роках минулого
сторіччя і межа, яка пропонується до
встановлення на даний час, не
відповідає тій межі. Пояснила, що з
приводу спору щодо меж земельних
ділянок до суду ніколи не зверталась.

Зазначили, що при підписанні акту
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання не було дотримано
процедури, визначеної інструкцією про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
підтвердив те, що відповідач
відмовляється погоджувати межі
суміжної земельної ділянки та пояснив,
що в складі комісії перебував на місці,
де розташовані земельні ділянки та
зазначив, що між земельними ділянками,
де знаходяться будинки ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 довгий час існує огорожа з
металевих стовпчиків та сітки.
Зазначив, що відповідно до
техдокументації площа земельної
ділянки ОСОБА_1 дещо збільшилась, але
ширина її земельної ділянки залишилась
та ж, що зазначена в технічній
документації.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
дала аналогічні показання, зазначивши,
що комісія, в склад якої було включено
її, була створена управлінням
Держземагенства в Острозькому районі
за заявою ОСОБА_3, яка надійшла до
Рівненської ОДА.

Пояснила, що в 80-х роках минулого
століття плани земельних ділянок були
схематичні, а проміри в них були
орієнтовні, оскільки було відсутнє
необхідне обладнання для вимірів, а
схема земельної ділянки ОСОБА_1 з
описом її меж, яка міститься в акті
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, яка виконана на даний час є
більш точною.

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до рішення №175 від 18.05.1981
року виконкому Острозької міської ради
ОСОБА_9 було відведено у безстрокове
користування для індивідуального
будівництва житлового будинку
земельну ділянку, площею 600 кв.м. в
АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 26.12.2012
року та витягу про державну реєстрацію
прав від 27.12.2012 року встановлено, що
відповідачці належить житловий
будинок з надвірними будівлями, який
знаходиться в АДРЕСА_2

Відповідно до рішення №270 від 26.09.1972
року виконкому Острозької міської ради
та договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку встановлено, що за вказаним
договором від 27.03.1973 року ОСОБА_10 під
вказані цілі було надано в
користування земельну ділянку, площею
600 кв.м. в АДРЕСА_1

З рішення виконавчого комітету
Острозької міської ради від 11.07.1996 року
№228 вбачається, що ОСОБА_10 передано в
приватну власність земельну ділянку
площею 600 кв.м. для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд в АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та витягу
про державну реєстрацію прав від 03.08.2012
року встановлено, що позивачці
належить житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1
Рівненської області.

З рішення Острозької міської ради від
30.03.2012 року вбачається, що позивачці
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації щодо видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 600 кв.м. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1 як
спадкоємиці її померлого чоловіка.

З технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що
25.09.2012 року позивачка звернулась до
Рівненської регіональної філії ДП
"Центр Державного земельного кадастру"
з замовленням на виготовлення вказаної
технічної документації.

З акту прийомки-передачі межових
знаків на зберігання від 25.08.2013 року
вбачається, що відповідачкою ОСОБА_3
зазначений акт не погоджувався.

Відповідно до листа Острозької міської
ради від 15.11.2013 року на адресу ОСОБА_3
вбачається, що міською радою
неодноразово розглядались спори між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з приводу
розташування плодових дерев на межі
землеволодінь, будівництва септика на
земельній ділянці ОСОБА_1, встановлення
меж земельних ділянок.

Листом від 02.11.2012 року Острозька міська
рада повідомила позивачку про те, що за
результатами розгляду її заяви
порушень, які б вказували на самовільне
зайняття нею суміжної земельної
ділянки не виявлено і відмова сусідки в
погодженні меж земельної ділянки є
безпідставною.

З листа управління Держземагенства в
Острозькому районі Рівненської
області на адресу ОСОБА_1 встановлено,
що комісією, яка була створена за
заявою ОСОБА_3 встановлено її відмову
підписати акт прийомки-передачі
межових знаків на зберігання у зв'язку
з її претензіями щодо межі між
земельними ділянками.

Суд, вислухавши позивача та його
представника, відповідача та його
представників, вислухавши свідків,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов не доведений і підлягає
відхиленню.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач є власниками житлових
будівель з надвірними будівлями, які
розміщені на суміжних земельних
ділянках, що знаходяться в
АДРЕСА_1 Зазначені земельні ділянки
виділялись виконкомом Острозької
міської ради чоловікам сторін по
справі, які на даний час померли і
зокрема ОСОБА_10 в 1972 році, а ОСОБА_9 в 1981
році.

Окрім того, земельна ділянка, яка
виділялась ОСОБА_10 рішенням
виконавчого комітету Острозької
міської ради від 11.07.1996 року №228 йому
передана в приватну власність.

30.03.2012 року рішенням Острозької міської
ради позивачці надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
щодо видачі державного акту на право
власності на земельну ділянку площею 600
кв.м. для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1 як
спадкоємиці її померлого чоловіка.

На замовлення позивачки Рівненська
регіональна філія ДП "Центр Державного
земельного кадастру" виготовила
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1 в яку входить акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, але ОСОБА_3, яка є власником
житлового будинку з господарськими
будівлями, який знаходиться на
суміжній земельній ділянці, не
погодила межі земельної ділянки та не
підписала вказаний акт.

Згідно зі ст.. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16.04.2004
року "Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" згідно зі ст.. 158 ЗК
України суди розглядають справи за
спорами про межі земельних ділянок, що
перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.
Тобто встановлення меж земельної
ділянки не є компетенцією суду, а тому в
позові про визнання погодженою межі
земельної ділянки, площею 0,0637 га,
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться в АДРЕСА_1, із суміжним
землекористувачем ОСОБА_3 без її
підпису в акті прийому-передачі
межових знаків на зберігання слід
відмовити.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
послалась на п. 2.8 Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженою Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року
якою передбачено, що технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) включає і акт
узгодження меж земельних ділянок,
підписаний землекористувачами
суміжних земельних ділянок.

Проте, у вказаному п. 2.8 Інструкції
передбачено, що технічна документація
із землеустрою включає: пояснювальну
записку, яка містить опис місця
розташування земельної ділянки,
відомості про власника (користувача)
земельної ділянки, відомості про
виконавця (виконавців), реквізити
відповідних ліцензій, необхідних для
виконання робіт, відомості про
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок, стислий опис
виконаних робіт; технічне завдання
на встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості)
(додаток 1); копію документа, що
посвідчує фізичну особу, або копію
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи; копію документа, що
посвідчує право на земельну
ділянку;матеріали польових
топографо-геодезичних робіт; план меж
земельної ділянки, складений за
результатами кадастрової зйомки, на
якому відображаються зовнішні межі
земельної ділянки із зазначенням
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок, усі поворотні точки
меж земельної ділянки, лінійні проміри
між точками по межах земельної
ділянки, межі вкраплених земельних
ділянок із зазначенням їх власників
(користувачів). На бажання замовника
замість плану меж земельної ділянки
може складатися кадастровий план
земельної ділянки; перелік обмежень у
використанні земельної ділянки і
наявні земельні сервітути; у разі
необхідності документ, що підтверджує
повноваження особи діяти від імені
власника (користувача) земельної
ділянки при встановленні меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості); акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, який включається до
документації із землеустрою після
виконання робіт із встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та закріплення їх межовими
знаками.

Ні ЗК України (зокрема і ст.. 198 ЗК
України), ні Інструкцією не передбачено
правові наслідки щодо суміжних
землекористувачів в разі їхньої
відмови від підписання акту, оскільки
така відмова не тягне за собою відмову
у встановленні меж земельної ділянки у
натурі (на місцевості) та закріплення
їх межовими знаками з урахування вимог
п. 3.12 Інструкції, у якій зазначено, що
закріплення межовими знаками меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) може здійснюватися за
відсутності власників (користувачів)
суміжних земельних ділянок у випадку
їх нез'явлення, якщо вони були належним
чином повідомлені про час проведення
вищезазначених робіт, про що
зазначається у акті прийомки-передачі
межових знаків на зберігання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8)відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Ні зазначеною нормою ЦК України, ні
іншим актом цивільного законодавства
не передбачено такого способу захисту
цивільного права, як визнання
погодженим акту погодження меж іх
суміжним землекористувачем.

Виходячи з наведеного, пред'явлений
позивачем позов не є належним способом
захисту її цивільних прав та інтересів,
а тому в позові слід відмовити.

При цьому, суд бере до уваги і те, що в
ОСОБА_3 відсутні документи, передбачені
ст.. 125, 126 ЗК України, як в редакції
до 01.01.2013 року, так і в діючій редакції,
які посвідчують її право на земельну
ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 що
вказує на відсутність необхідності
погодження з нею меж суміжної
земельної ділянки.

На підставі ст.. 16, 125, 126, 198 ЗК України,
керуючись ст. 3, 10, 57, 60, 212 ЦПК України,
суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
погодженою межі земельної ділянки,
площею 0,0637 га, призначеної для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка знаходиться в
АДРЕСА_1 Рівненської області, із
суміжним землекористувачем ОСОБА_3 без
її підпису в акті прийому-передачі
межових знаків на зберігання та
визнання погодженим акту
прийому-передачі межових знаків на
зберігання від 25.08.2013 року про
встановлення в натурі меж земельної
ділянки площею 0,0637 га, призначеної для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка знаходиться в
АДРЕСА_1 в якому відсутній підпис
землекористувача суміжної земельної
ділянки ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуНазарук В.А.