Справа № 453/1456/13-ц
№
провадження 2/453/531/13
РІШЕННЯ

іменем України

15.10.2013 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді
Брони А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю позивачки
ОСОБА_1,

її представника
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадщину за законом,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадщину за законом. У
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що після смерті
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вона та
відповідач є єдиними спадкоємцями за
законом на спадкове майно, яке
складається з житлового будинку по
АДРЕСА_1. При цьому зазначила, що
відповідач, котрий є її батьком, не
заперечує проти визнання за нею права
власності на житловий будинок в цілому.
Проте, оформити право власності на
вказане нерухоме майно вона немає
можливості через відсутність
правовстановлюючих документів, а тому
змушена звернутися до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, просили позов
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав, просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки та її
представника, відповідача, свідків,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з`ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов слід задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності. А
відтак, при постановленні рішення по
даній справі, слід керуватися
положенням ЦК України в редакції 1963
року. Окрім цього, при вирішенні
вказаного судового спору також слід
керуватися нормами ЦК України 2004 року,
оскільки спадкування будинковолодіння
має місце після прийняття нового
Цивільного Кодексу України.

З інформації № 02.1-02-20/972 від 10.10.2013 року,
наданої на запит Сколівського
районного суду Львівської області
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Сколівськлого
районного управління юстиції,
вбачається, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 14 від
04.04.1958 року, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2,
актовий запис № 13 від 18.03.1970 року.

Згідно відповіді № 555/01-16/295 від 25.09.2013
року Сколівської державної
нотаріальної контори спадкова справа
після смерті ОСОБА_4 не заводилася.
Спадкоємці в Сколівську ДНК не
зверталися.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 ствердили про те, що у подружжя
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дітей не було,
проживали вони по АДРЕСА_1, яка з 1990 року
була перейменована на АДРЕСА_1, що також
підтверджується довідкою Сколівської
міської ради № 705 від 18.09.2013 року.
Зазначили, що після смерті ОСОБА_4
батьки позивачки, котрі є родичами
останнього, перейшли проживати у
вказаний будинок.

Із довідки № 2483 від 09.07.2012 року, наданою
Сколівською міською радою вбачається,
що позивачка та відповідач
зареєстровані по АДРЕСА_1.

Станом на 11.07.2011 року на замовлення
позивачки Стрийським МБТІ було
виготовлено технічну документацію на
житловий будинок по
АДРЕСА_1, в якому власником даного
будинку вказано ОСОБА_4

Отже, у судовому засіданні встановлено,
що позивачка та відповідач є
спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 на
спадкове майно - житловий будинок по
АДРЕСА_1, інших
спадкоємців немає, відповідач проти
визнання за позивачкою права власності
на спірне майно не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи те, що визнання
відповідачем позовних вимог є
безумовним, не суперечить вимогам
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Ураховуючи наведене, суд вважає за
можливе визнати за позивачкою право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 529, 548 ЦК України (в
редакції 1963 року), суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя