Категорія 57 Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді: Курило В.П.,

суддів: Будулуци М.С., Космачевської
Т.В.,

при секретарі Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дій нотаріуса неправомірними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Амвросіївського районного
суду Донецької області від 18 листопада
2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
нотаріуса Амвросіївського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання дій нотаріуса неправомірними,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в
провадженні Сніжнянського міського
суду перебувала цивільна справа за
позовом ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частину майна, яка надала
в суді нотаріально посвідчену заяву
ОСОБА_4 про згоду на усиновлення
малолітнього сина ОСОБА_1, що 21.11.2012 року
посвідчена приватним нотаріусом
Амвросіївського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрована в реєстрі за № 2558.
Рішенням Сніжнянського міського суду
від 05.08.2013 року позов ОСОБА_3 задоволено
та в рішенні зазначено, що заява ОСОБА_4
прийнята судом в якості доказу факту
спільного проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_1
Вважаючи, що своїми діями нотаріус
ОСОБА_2 порушила діюче законодавство,
позивач просив визнати дії нотаріуса
неправомірними, а заяву ОСОБА_4 від
21.11.2012 року, яка зареєстрована
нотаріусом в реєстрі за № 2528,
недійсною.

Рішенням Амвросіївського районного
суду Донецької області від 18 листопада
2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій
нотаріуса неправомірними відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився
позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що приватний нотаріус
Амвросіївського районного
нотаріального округу ОСОБА_2
засвідчила заяву ОСОБА_4 про згоду на
всиновлення його дитини позивачем, в
якій неправомірно вказано прізвище,
ім'я, по батькові та дату народження
позивача. Апелянт вказав, що він не
надавав згоди ні ОСОБА_4, ні нотаріусу
на обробку його персональних даних,
які, відповідно до п. 2 ст. 5 Закону
України «Про захист персональних
даних», є інформацією з обмеженим
доступом, а згідно зі ст. 6 Закону
України «Про захист персональних
даних» не допускається обробка даних
про фізичну особу без її згоди, окрім
випадків, визначених законом. Тому він
вважав вказані дії нотаріуса
неправомірними та такими, що порушують
його права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 доводи
апеляційної скарги підтримали та
просили скаргу задовольнити, а рішення
суду скасувати та задовольнити позов.

Представник нотаріуса ОСОБА_2 - ОСОБА_6
заперечував проти доводів апеляційної
скарги, просив скаргу відхилити, а
рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення позивача та представників
сторін, дослідивши матеріали справи в
межах апеляційного оскарження,
апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає, а рішення суду
слід залишити без змін, виходячи з
наступних підстав.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до статті 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 78 Закону
України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993
року № 3425-XII, нотаріус, посадова особа
органу місцевого самоврядування,
начальник установи виконання покарань
засвідчують справжність підпису на
документах, зміст яких не суперечить
законові і які не мають характеру угод
та не містять у собі відомостей, що
порочать честь і гідність людини
(частина перша статті 78 із змінами,
внесеними згідно із Законом України
від 01.07.2010 р. N 2398-VI).

На угоді може бути засвідчена
справжність підпису особи, що
підписалась за іншу особу, яка не могла
це зробити власноручно внаслідок
фізичної вади, хвороби або з інших
поважних причин.

Нотаріус, посадова особа органу
місцевого самоврядування, засвідчуючи
справжність підпису, не посвідчують
факти, викладені у документі, а лише
підтверджують, що підпис зроблено
певною особою.

Відповідно до вимог п.6.2 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 22
лютого 2012 р. за N 282/20595 (із змінами і
доповненнями, внесеними наказом
Міністерства юстиції України від 21
травня 2012 року N 766/5) нотаріус,
засвідчуючи справжність підпису, не
посвідчує факти, викладені у документі,
а лише підтверджує, що підпис зроблений
певною особою.

Аналізуючи заяву ОСОБА_4, підпис якого
посвідчено нотаріусом, суд зробив
висновок, що при зверненні ОСОБА_4 до
нотаріуса, зміст його заяви про дачу
згоди усиновлення його неповнолітньої
дитини іншою особою - позивачем по
справі не суперечить закону, заява не
має характеру правочину і не містить
відомостей, що порочать честь і
гідність позивача або будь-кого іншого.
В заяві ОСОБА_4 зазначено лише згоду на
усиновлення його дитини. Ця заява не
тягне за собою будь-яких юридичних
наслідків для позивача та відображає
бажання лише самого ОСОБА_4 і не містить
інформації щодо бажання позивача
ОСОБА_1 всиновити дитину.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції встановив
та виходив з того, що правові підстави
для задоволення заявленого ним позову
відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами, дав їм
належну оцінку і обґрунтовано відмовив
позивачу у задоволенні його вимог.

Всупереч тверджень апелянта,
враховуючи вимоги ст. 78 Закону України
«Про нотаріат» та п. 6.2. Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, нотаріус не повинна була
перевіряти факти, викладені в заяві
ОСОБА_4, та при вчиненні нотаріальної
дії щодо посвідчення підпису ОСОБА_4 на
його заяві про згоду на усиновлення,
приватним нотаріусом дотримано вимоги
діючого законодавства.

Посилання позивача на те, що нотаріусом
порушено вимоги ст.ст. 5, 7, 54 Закону
України «Про нотаріат» та норми глави 6
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, є безпідставними,
оскільки вищезазначені вони регулюють
загальні обов'язки щодо вчинення
нотаріальних дій нотаріуса та дії
нотаріуса щодо посвідчення правочинів.
Посвідчення нотаріусом справжності
підпису особи не є правочином і
регулюється ст. 78 Закону України «Про
нотаріат» та п. 6.1, 6.2 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.

Що ж стосується посилань позивача на
порушення нотаріусом норм Закону
України «Про захист персональних
даних», Сімейного та Цивільного
кодексів України і Закону України «Про
ратифікацію Європейської конвенції
про усиновлення дітей», то вони є
безпідставними , оскільки нотаріусом
посвідчено підпис ОСОБА_4 у
встановленому законом порядку на його
особистій заяві останнього.

Окрім цього, Головним управлінням
юстиції у Донецькій області також
перевірялось звернення позивача щодо
неправомірності дій приватного
нотаріуса Амвросіївського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 при
посвідченні справжності підпису
ОСОБА_4 і порушень законодавства з боку
нотаріуса не встановлено (а.с. 10).

Доводи скарги апелянта були предметом
ретельної перевірки суду першої
інстанції і правові висновки з цього
питання суд належно мотивував та
виклав у рішенні, а тому підлягають
відхиленню.

Виходячи з наведеного, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи. Рішення суду є
законним і підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Амвросіївського міського суду
Донецької області від 18 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: