АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: 19 Доповідач - Колодяжна Н.Є.

УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді-Колодяжної Н.Є.

суддів - Осіяна О.М., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ТОВ «БР УКРАЇНА» до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2013р., яким частково задоволено позов,- посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з*ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд вважає скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення законним, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 09 вересня 2011 року сторонами було підписано договір №09-0911, згідно умов якого TOB «БР УКРАЇНА» повинно було в узгоджені сторонами строки, поставити та передати у власність по акту прийому- передачі покупцю-Яровій І. товар, а саме: стінові панелі, внутрішні несучі конструкції, перекриття, каркас, підлогу, покрівельні ферми, сполучні матеріали відповідно до додатку № 1 до цього договору, а Покупець зобов'язана належним чином прийняти та оплатити товар не пізніше 3 серпня 2012р. Згідно Додатку № 1 до договору загальна вартість товару за договором складає 293600,00 грн.

13 жовтня 2011 року TOB «БР УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було підписано акт прийому-передачі товару за договором купівлі - продажу №09-0911. В акті було зазначено, що жодна із сторін не має претензій одна до одної; право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця після повної його оплати.

У встановлений Додатковою угодою до договору та зазначений вище строк оплата отриманого відповідачкою товару нею не була здійснена.

Згідно ст.655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України- за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Належних письмових доказів, які б свідчили про оплату відповідачкою поставленого товару, переліченого у додатку №1 до Договору на суму 293600грн. суду надано не було.

Твердження відповідачки про внесення нею авансової суми за товар у розмірі 110000 грн.та надана апеляційному суду на підтвердження оплати квитанція, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач зазначене заперечував, а у квитанції вказаний зовсім інший договір, а саме-№ 07-0611 від 07.06.2011., тоді як спірним є договір №09-0911 від 09.09.2011. Крім того, під час перегляду рішення встановлено, що сторонами укладалося декілька договорів з врахуванням, що крім поставки товару позивач здійснював для відповідачки також і монтажні роботи будинку. Між тим, у даній справі спірним є лише договір купівлі-продажу (поставки) товару і рішення місцевим судом вірно ухвалювалось в рамках даного договору, який є чинним.

Разом з тим, апеляційному суду відповідачкою було надано ще один договір за тим же номером, датою та тими ж сторонами, який частково відрізняється від спірного, є більш об*ємнішим і не може розглядатись як спірний договір, оскільки заявлений позивачем у даній справі договір не визнано недійсним і саме він залишається предметом розгляду. В той же час, наданий відповідачкою договір залучений апеляційним судом до справи як доказ того , що саме за перелічений вище товар грошові кошти нею внесені не були, оскільки із даного договору вбачається, що за інші послуги відповідачкою проведена оплата, т.як навпроти послуги мається запис «оплачено», підпис директора та печатка, в той час як навпроти спірного товару в додатку №1 до наданого відповідачкою договору такий запис відсутній.

Таким чином, місцевим судом зроблено вірний висновок, що відповідачкою порушені умови договору та наведені норми матеріального права, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 293600,00 грн. за договором № 09-0911 від 09 вересня 2011 року і додатковими угодами до нього є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На підставі даної норми закону та встановлених обставин суд розірвав спірний договір.

Щодо стосується позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача суми 3% річних за прострочення повернення боргу за договором та пені, - суд відмовив у їх задоволенні і позивач відмову не оскаржив..

Доводи скарги про наявність порушення судом вимог процесуального закону не впливають на законність рішення, оскільки усі зазначені відповідачкою недоліки, що призвели до неповного з*ясування місцевим судом обставин справи, апеляційним судом

були приведені у відповідність до вимог закону, а саме, заслухані та розглянуті усі заявлені відповідачкою клопотання, залучені документи, що мають відношення до даної справи, і не були предметом розгляду у 1-й інстанції, з наданням їм оцінки.

Усі твердження та надані ОСОБА_2. документи, що стосуються питання неякісного монтажу будинку та товарів, не можуть бути прийняті до уваги під час розгляду даної справи, оскільки вони не відносяться до предмету та підстав заявлених позовних вимог, а можуть бути предметом іншої справи, так само як і вимоги щодо зайво сплаченої суми-110000грн.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2013р. залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

С У Д Д І