Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя у складі
головуючого судді Галущенко Ю.А.,при
секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 р.ОСОБА_1звернувся до суду з
позовом,уточненим в процесі розгляду
справи , про стягнення боргу за
договором позики, в якому зазначає, що
19.07.2013 р.між ним та відповідачем
ОСОБА_2було укладено договір позики,за
яким останній в день укладання
договору отримав грошові кошти в сумі
12000 гривень, про що відповідач склав
розписку, повернення суми боргу
сторони договору обумовили строком до
01.09.2013 р.

Оскільки в обумовлений строк
відповідач суму боргу не повернув,має
прострочення виплати суми боргу з
01.09.2013 р.до звернення до суду із позовом
216 дні,позивачем нараховані три
проценти річних 213 гр.04 коп.та сума
боргу з урахуванням індексу інфляції
за період з вересня 2013 р.по квітень 2014
р.розрахована в розмірі 12446 гр.77 коп.

Посилаючись на те,що укладання з
відповідачем договору позики та
отримання ним грошей у вказаному вище
розмірі підтверджується розпискою,в
добровільному порядку відповідач суму
боргу не повернув,позивач просить суд
стягнути з ОСОБА_2на його користь
загальну суму боргу з нарахованими 3%
річних та індексом інфляції в розмірі
12446 гр.77 коп.,витрати по оплаті судового
збору 243 гр.60 коп.

В судовому засіданні позивач та його
представник за довіреністю
ОСОБА_3заявлені вимоги підтримали та
пояснили,що договір позики між
сторонами був укладений в письмовій
формі та підтверджений розпискою, в
якій зазначена сума позики та строк її
повернення.Позивач у встановлений
договором позики строк добровільного
виконання зобов*язання від відповідача
не отримав,чим порушені його майнові
права.Просили суд позов задовольнити в
повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2на
користь ОСОБА_1загальну суму боргу з
нарахованими 3% річних та індексом
інфляції в розмірі 12446 гр.77 коп.,витрати
по оплаті судового збору 243 гр.60 коп.

Відповідач ОСОБА_2в судове засідання не
з*явився з невідомих причин,викликався
шляхом направлення судових
повісток,які отримав особисто та
завчасно.

Про зміну свого місця
проживання(перебування)під час
судового провадження ,причини неявки у
судове засідання відповідач суд не
повідомив.

Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України
відповідач вважається таким,що
повідомлений належним чином та не
з*явився в судове засідання без
поважних причин.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на
згодою позивача та його представника
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини
справи,заслухавши пояснення позивача
та його представника, дослідивши
надані письмові докази у
сукупності,суд дійшов висновку,що
позов заявлений обгрунтовано і
підлягає задоволенню на підставі
встановлених фактичних обставин
справи та відповідних їм
правовідносин.

Як передбачено ст.11 ЦК України,
підставою виникнення цивільних
правовідносин є, зокрема, правочини.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.208,ст.1046,ч.2 ст.1047
ЦК України,договір між фізичними
особами на суму,яка в 20 і більше разів
перевищує розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян,може бути
укладений в письмовій формі,шляхом
видачі розписки або іншого
документу,внаслідок чого між сторонами
виникає грошове зобов*язання.

За змістом ст.525,526,629 ЦК України
зобов*язання має виконуватись належним
чином з забороною односторонньої
відмови від виконання умов договору.

З матеріалів справи суд встановив,що
19.07.2013 р.між позивачем ОСОБА_1та
відповідачем ОСОБА_2був укладений
договір позики,оформлений розпискою,в
якому вказано,що ОСОБА_2 зобов*язується
до 01.09.2013 р.повернути борг ОСОБА_1 в сумі
12000 гривень,зазначені паспорті дані
позичальника та боржника.

Надана позивачем на підтвердження
факту укладання з відповідачами
договору позики розписка в оригіналі є
письмовим доказом, що відповідає
положенням ст.57 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції
України ,до основних засад судочинства
віднесено змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і в доведенні перед судом їх
переконливості. Про необхідність
урахування зазначених конституційних
положень судам роз*яснено в п.13
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 «Про підготовку цивільних
справ до судового розгляду».

На час розгляду справи достовірність
вказаної вище розписки не оспорювалась
та не спростована відповідачем.

З наведеного суд встановив, що між
позивачем та відповідачем виникли
правовідносини,які регулюються
нормами Цивільного Кодексу України про
грошові зобов*язання.

Як передбачено ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов*язаний повернути
позикодавцю позику в строк і в порядку,
встановленому договором.

Строк повернення грошових коштів
відповідачем ОСОБА_2позикодавцю
ОСОБА_1в розписці встановлений до
01.09.2013 р.

На час розгляду справи відповідачами
не надано доказів про те, що гроші ними
повернуті.

Крім того,відповідно до ст.625 ЦК
України,боржник,який прострочив
виконання грошового зобов*язання,на
вимогу кредитора зобов*язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення ,а також три проценти
річних від простроченої суми,якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем нараховані три проценти
річних на суму боргу 213 гр.04 коп.(з
розрахунку 3%/365 днів року*12000 гр.*216 днів
прострочення),вказаний розрахунок
відповідає вимогам закону та не
спростований відповідачем.

З урахуванням встановленого індексу
інфляції за період з вересня 2013 р.по
квітень 2014 року,який ґрунтується на
інформації Укрстату,загальна сума
боргу розрахована 12446 гр.77 коп.(з
розрахунку(100,0:100)*(100,4:100)*(100,2:100)*(100,5:100)*(100
,2:100)*(100,6:100)*12213 гр.04 коп.),вказаний
розрахунок відповідає вимогам закону
та не спростований відповідачем.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об*єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого
значення.Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо ,а також достатність і
взаємний зв*язок доказів в їх
сукупності.

Частиною 3 ст.10,ст.60 ЦПК України
обов*язок доведення обставин, на які
вони посилаються як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених законом, покладено на
сторони.

Відповідачем у спростування наданих
позивачем доказів про укладання
договору позики ,суми боргу,строків
повернення суми боргу,її розрахунку,
жодного доказу суду не надано.

Аналізуючи наведене суд встановив
передбачені законом підстави для
стягнення з відповідача суми боргу за
договорами позики з урахуванням
індексу інфляції та 3% річних в повному
обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, на
користь позивача підлягають стягненню
витрати на оплату судового збору 243 гр.60
коп.

На підставі ст.11,208,525,526,533 ч.2,629,ст.1046,ч.2
ст.1047,1049 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,88,212-215,218
ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,паспорт
серія НОМЕР_2,виданий 27.12.1997 року
Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, ІПН НОМЕР_3на
користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт
серія НОМЕР_4,виданий 14.10.1997
р.Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області,ІПН НОМЕР_1, суму
боргу за договором позики 12 446 гривень
77 копійок, витрати на оплату судового
збору 243 гривень 60 копійок, а всього
стягнути 12690(дванадцять тисяч шістсот
дев*яносто)гривень 37 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватись з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.А.Галущенко