У Х В А Л А

Іменем України

29.11.2013 року Суддя Деснянського
районного суду м. Києва Панченко
О.М., розглянувши матеріали за позовною
заявою ОСОБА_1 до Святошинського
районного суду м. Києва, Судді
Святошинського районного суду м.
Києва Кохановської Зої Станіславівни
про відшкодування моральної шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями суду, -

В С Т А Н О В И В:

12.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся з
позовною заявою до Святошинського
районного суду м. Києва, Судді
Святошинського районного суду м.
Києва Кохановської Зої Станіславівни
про відшкодування моральної шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями суду. Просив стягнути за рахунок
державного бюджету на його користь в
рахунок відшкодування моральної шкоди
завданої незаконними діями суду в
розмірі 1 720 500 грн. 00 коп.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного
процесуального кодексуУкраїни суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або спорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Законом
може бути передбачено розгляд інших
справ за правилами цивільного
судочинства. Суди розглядають справи,
визначені у частині першій цієї статті,
в порядку позовного, наказного та
окремого провадження.

Відповідно до ст. 56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Суд є органом, який розглядає скарги на
рішення, дії, бездіяльність органів
державної влади, їх посадових осіб, а
його рішення (дії, бездіяльність)
оскаржуються лише у порядку,
визначеному законодавством про
судочинство.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 "Про
незалежність судової влади" зазначено,
що виключне право перевірки законності
та обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів та заяв
із таким предметом.

Згідно зі ст.ст. 62, 126 і 129 Конституції
України, матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Таким чином, зазначеними положеннями
Конституції України визначено, що
рішення суду і відповідно до цього дії
або бездіяльність судів у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржуватись
у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій (чи відшкодування
моральної шкоди одночасно з
оскарженням таких дій) до іншого суду,
оскільки це порушуватиме принцип
незалежності судів і заборону
втручання у вирішення справи належним
судом.

Розгляд судом позовних вимог,
незалежно від їх викладення та змісту,
предметом яких є, по суті, оскарження
процесуальних дій судді (суду),
пов'язаних із розглядом справи (від
стадії відкриття провадження у справі
до розгляду її по суті, перегляду
судових рішень у передбачених
процесуальним законом порядках і їх
виконання), нормами ЦПК України чи
іншими законами України не
передбачено. Таким чином, у відкритті
провадження у такій справі слід
відмовити на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 122
ЦПК України, а у разі відкриття
провадження у справі його слід закрити
на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

Оскільки чинним законодавством
України не передбачено право особи на
відшкодування за рахунок держави
шкоди, завданої внаслідок вчинення
процесуальних дій, у зв'язку з
розглядом справи та при ухваленні
судових рішень у справах цивільної,
адміністративної юрисдикції, у
відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_1 до Святошинського
районного суду м. Києва, Судді
Святошинського районного суду м. Києва
Кохановської Зої Станіславівни про
відшкодування моральної шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями суду, - слід відмовити.

Зважаючи на все вищевикладене,
керуючись ст.ст. 56, 62, 126, 129 Конституції
України, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 13 червня 2007 р. № 8 "Про
незалежність судової влади", суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до Святошинського районного
суду м. Києва, Судді Святошинського
районного суду м. Києва Кохановської
Зої Станіславівни про відшкодування
моральної шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя