АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3427/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бондаренко С. І. УХВАЛА
26 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Бондаренко С. І. суддів
Вініченко Б. Б. , Новіков О. М. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Корсунь -
Шевченківського районного суду
Черкаської області від 26 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, ОСОБА_8 про
відшкодування витрат на поховання, -
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про
відшкодування витрат на поховання,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат - ОСОБА_9,
здійснивши організацію на поховання
якого, позивач, витратив власні кошти в
загальній сумі 21 193 гривні 75 копійок.
Спадщину за законом в передбачений
законодавством шести місячний термін
після смерті ОСОБА_9 в рівних частках
прийняли спадкоємці першої черги за
законом: мати померлого - ОСОБА_8 та
дочка померлого - ОСОБА_7.
Посилаючись на те, що статтею 1232 ЦК
України передбачено, що спадкоємці
зобов'язані відшкодувати розумні
витрати, які були зроблені одним із них
або іншою особою на утримання, догляд,
лікування та поховання спадкодавця,
позивач звернувся до спадкоємців з
проханням повернути йому понесені
витрати. Проте в добровільну порядку, а
гривень, повернула лише ОСОБА_8, ОСОБА_7,
як на усні звернення так і на письмову
вимогу позивача про повернення
половини витрат, жодним чином не
реагувала. А тому позивач просив суд
гривень, як відшкодування половини
понесених ним витрат на поховання
ОСОБА_9, а також стягнути з відповідача
суму сплаченого судового збору в
розмірі 230 гривень.
Ухвалою Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
04 листопада 2013 року до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, була залучена
Рішенням Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
26 листопада 2013 року позовні вимоги
позивача - задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача витрати на поховання ОСОБА_9 в
сумі 2102 гривні 50 копійок та судовий
збір в розмірі 45 гривень 88 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з позивача на користь ОСОБА_7
судові витрати в сумі 1200 гривень.

Повернуто ОСОБА_6 зайво сплачений
судовий збір в розмірі 0.60 копійок.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, просив
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
вимоги повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , після
смерті якого з заявами про прийняття
спадщини звернулись ОСОБА_8 - мати та
ОСОБА_7 - дочка.

Частиною 1 статті 1232 ЦК України
встановлено, що спадкоємці зобов'язані
відшкодувати розумні витрати, які були
зроблені одним із них або іншою особою
на утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця.

Відповідно до ст..2 Закону України
«Про поховання та похоронну справу»
поховання померлого - комплекс заходів
та обрядових дій, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом або урни з прахом у могилу
або колумбарну нішу, облаштування та
утримання місця поховання відповідно
до звичаїв та традицій, що не
суперечать законодавству.

Оскільки відповідно до вказаної
норми матеріального права, до
поховання не належить витрати,
проведені після поміщення труни з
тілом у могилу, судом першої інстанції
вірно було відмовленні в стягненні
витрат на поминальний обід, а посилання
апелянта на ч.3 ст.13 Закону України «Про
поховання та похоронну справу» є
необґрунтованим оскільки вказана
стаття відноситься до розміру
допомоги.

Оцінюючи зібрані по справі
докази, суд першої інстанції, дав
належну оцінку накладній №7 від 10.03.2012
року, накладній №17 від 11.03.2012 року,
накладній №3 від 10.03.2012 року, оскільки
встановив, що вказані бланки
виготовлені пізніше дати їх видачі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» встановлено, що витрати на
виготовлення пам'ятників і огорож
визначаються, виходячи з їх фактичної
вартості, але не вище граничної
вартості стандартних пам'ятників і
огорож в даній місцевості.

Тому суд першої інстанції, вірно
визначив граничну вартість пам'ятника
яка підлягає до стягнення.

Вірно також судом не були враховані
витрати на проведення судово-медичної
експертизи.

Статтею 40 ЦПК України встановлено, що
представником у суді може бути адвокат
або інша особа, яка досягла
вісімнадцяти років, має цивільну
процесуальну дієздатність і належно
посвідчені повноваження на здійснення
представництва в суді, за винятком
осіб, визначених у статті 41 цього
Кодексу.

Частиною 4 статті 42 ЦПК України
визначено, що повноваження адвоката як
представника можуть також
посвідчуватись ордером, дорученням
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги, або договором.

В матеріалах справи знаходиться ордер
адвоката ОСОБА_11 та договір від 28.10.2013
року укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_7
тому ОСОБА_11 є особою яка бере участь у
справі.

За змістом статей 79, 84,88 ЦПК України,
оплата правової допомоги адвоката
відноситься до судових витрат, а тому
розподіляється в залежності на користь
якої сторони ухвалене рішення.

З квитанції від 28.10.2013 року (а.с.74)
вбачається, що ОСОБА_7 сплатила
адвокату ОСОБА_11 1500 гривень.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах»
встановлено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Виходячи з вказаної норми закону при
розрахунку компенсації витрат не
зараховується зазначені в акті від
26.11.2013 року (а.с. 75) надання усних
консультацій, складання адвокатських
запитів, підготовка до судового
засідання.

З матеріалів справи вбачається, що
адвокат ОСОБА_11 у судових засіданнях
брала участь в загальній кількості 4
години 41 хвилина.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» установлено,
що мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 1 січня 2013 року
становить 1147 гривень.

Таким чином 40% від вказаної суми
складає 1147/100Х40= 458.8 гривень, 4 години 41
хвилина складає 2148.71 гривна.

З врахуванням пропорційності
задоволених вимог суд вірно визначив
розмір витрат на правову допомогу при
цьому не перевищив граничний розмір
компенсації витрат.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст..ст. 303,304,307,308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Корсунь - Шевченківського
районного суду Черкаської області від
26 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :