Категорія 26 Головуючий в 1 інстанції
Доповідач: Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2013 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого - судді: Курило В.П.

суддів: Будулуци М.С., Космачевської
Т.В.,

при секретарі Бакунець Я.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Гірницькому районі м.
Макіївки про відшкодування моральної
шкоди

за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Гірницькому районі м.
Макіївки на рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки від 01 жовтня
2013 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки від 01 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_1 до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Гірницькому районі м.
Макіївки про відшкодування моральної
шкоди задоволено.

Стягнуто з Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Гірницькому районі м.
Макіївки (далі - Фонд) 7 500 гривень на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
виробничої травми, яка сталася 02
вересня 2002 року.

З вказаним рішенням не погодився
відповідач та подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на неповно
з'ясовані обставини справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що відшкодував позивачеві
шкоду у повному обсязі, а позивач не
надав доказів, передбачених ст. 57 ЦПК
України про наявність моральної шкоди
та не зазначив в чому полягає завдана
йому моральна шкода. Законами України
«Про Державний бюджет України на 2006
рік», «Про Державний бюджет України на
2007 рік», «Про Державний бюджет України
на 2008 рік» призупинена та скасована дія
норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» в частині виплати
моральної шкоди, що не врахував суд при
ухваленні рішення.

Також апелянт посилався на
необґрунтованість та відсутність
розрахунків судом стягнутої моральної
шкоди.

Сторони в судове засілдання
апеляційного суду не з`явились, але про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином - судовими
повістками та телефонограмами (69, 70, 80,
81). В письмовій заяві ОСОБА_1просив
розглянути справу у його відсутності
(а.с. 82, 83).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходе до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає, а рішення суду
слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що правовідносини, які виникли між
сторонами в зв'язку з відшкодуванням
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
отримання виробничої травми,
регулюються Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " від 23 вересня 1999 року
№ 1105- ХIV.

Судом встановлено, що з 02 лютого 1979 року
ОСОБА_1 працював в «Шахтоуправлінні
«Донбас» Донецької холдінгової
компанії «Донвугілля» підземним
прохідником 4 розряду. 02 вересня 2002 року
об 11 годині 30 хвилин під час виконання
трудових обов'язків з позивачем
трапився нещасний випадок на
виробництві, про що був складений акт
за формою Н-1 від 04 вересня 2002 року (а.с.6).

Відповідно до висновків МСЕК від 18
березня 2003 року вбачається, що позивачу
з 18 березня 2003 року первісно
встановлено 25 % втрати професійної
працездатності безстроково, а з 01
квітня 2004 року йому повторно
встановлено 25 % втрати професійної
працездатності, починаючи з 18 березня
2004 року безстроково (а.с. 5, 72, 73).

Внаслідок виробничої травми позивач
втратив професійну працездатність та
йому заподіяна моральна шкода, яка
полягає у моральних і фізичних
стражданнях, в зв'язку з ушкодженням
здоров'я, що порушило його нормальні
життєві зв'язки та потребує від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя - необхідність постійного
лікування, неможливість виконувати
трудові обов'язки за професією, що
негативно відбилось на його фізичному
і психічному стані.

У зв'язку з цим у нього, відповідно до
статтей 21, 28 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " від 23 вересня 1999 року
№ 1105-XIV, які діяли на час встановлення
позивачу втрати професійної
працездатності в розмірі 25 %, у зв'язку з
отриманою травмою на виробництві, у
позивача виникло право на
відшкодування моральної шкоди.

Право на відшкодування моральної шкоди
виникло у позивача ще до набрання
чинності як Законом України " Про
державний бюджет України на 2008 рік ",
так і Законом України " Про державний
бюджет України на 2007 рік, а також
Законом України «Про державний бюджет
на 2006 рік» та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України ".

Згідно ст.58 Конституції України, закони
та інші нормативно - правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Аналогічні положення містять у собі
ч.ч.1, 2 ст.5 ЦК України.

Посилання відповідача на норми Законів
України " Про державний бюджет України
на 2007 рік " і " Про державний бюджет на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України ", якими
зупинено, а потім скасовано дію статей
Закону України " Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " про відшкодування
моральної шкоди, не може бути підставою
для відмови у задоволенні позову,
оскільки Фонд соціального страхування
сплачує відшкодування моральної шкоди,
як страхові виплати, і це не є цивільною
відповідальністю Фонду.

Суд першої інстанції визначив розмір
моральної шкоди позивачу в сумі 7 500
грн., виходячи з принципу розумності та
справедливості, з урахуванням ступеня
втрати ним професійної працездатності
25 % та моральних страждань у зв'язку з
ушкодженням здоров'я.

Саме норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", передбачали
відшкодування моральної шкоди
застрахованим особам, як страхову
виплату, а тому покладання на ВВД ФСС
обов'язку по сплаті такої страхової
виплати не є цивільною
відповідальністю зазначеного органу і
її виплата передбачена наведеними
нормами Закону України № 1105- ХIV та не
обмежена строком позовної давності.

Доводи апеляційної скарги відносно
невірної оцінки доказів, наявним у
справі, відсутності факту спричинення
моральної шкоди, не ґрунтуються на
законі, суперечать вищенаведеному, а
тому апеляційний суд їх відхиляє.

Всупереч тверджень апелянта, суд повно
дослідив наявні докази у справі, які
надані сторонами, правильно встановив
фактичні обставини справи,
правовідносини, які виникли між
сторонами, дав їм належну оцінку і
обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1,
а розмір стягнення моральної шкоди
визначив з урахуванням ступеня втрати
професійної працездатності та ступеня
моральних старждань потерпілого.

При встановленні зазначених фактів і
постановленні рішення судом першої
інстанції - не порушено норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для скасування рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Гірницькому районі м.
Макіївки - відхилити.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки від 01 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: