УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №: 22-ц/191/1108/13Головуючий суду
першої інстанції:Петрова Ю.В.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Романова Л. В. "12" серпня 2013 р.
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в
м.Феодосія у складі:

головуючого-суддіРоманової Л.В.,
суддів:Редько Г.В., Моісеєнко Т.І. при
секретаріКувшинової А.Д. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення
Совєтського районного суду Автономної
Республіки Крим від 07 травня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, у розмірі 2387,88 грн.
Позов мотивовано тим, що відповідно до
кредитного договору № 003-11129-290507 від 29
травня 2007 р., укладеного між ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_6 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки, ОСОБА_6 було відкрито
картковий рахунок № НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
та кредитну лінію в сумі 1500,00 грн.,
надано платіжну картку на зазначену
суму. Відповідно до укладеного
кредитного договору ОСОБА_6
зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені Правилами здійснення
операцій за картковими рахунками,
відкритими фізичними особами,
затвердженими Рішенням Ради
Директорів ТОВ «Комерційний банк
«Дельта», здійснювати погашення
частини суми заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості, сплачуючи всю суму
процентів та всю суму пені, у разі
порушення строків сплати
заборгованості та процентів за
користування кредитною лінією.
Відповідач порушував взяті на себе
грошові зобов'язання за кредитним
договором, в зв'язку з чим станом на 31
січня 2013 р. утворилась заборгованість
на суму у розмірі 2387,88 грн., яку позивач
просив стягнути.

Заочним рішенням Совєтського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 07 травня 2013 року позов ПАТ
«Дельта Банк» задоволено, стягнуто зі
ОСОБА_6 заборгованість за кредитним
договором в сумі 2387,88 грн., вирішено
питання про судові витрати.

Ухвалою Совєтського районного суду
Автономної Республіки Крим від 16 липня
2013 року заяву ОСОБА_6. про перегляд
заочного рішення у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором від 07 травня 2013 року,
залишено без задоволення.

На зазначене заочне рішення суду від
07.05.2013 року відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
неповне з'ясування судом обставин
справи, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Апелянт, не оскаржуючи наявність
укладеного кредитного договору №
003-11129-290507 від 29 травня 2007 р. та отримання
у комерційному банку «Дельта Банк»
електронної банківської кредитної
картки та користування нею,
посилається на те, що суд першої
інстанції необґрунтовано стягнув з
нього суму заборгованості, оскільки
він не отримував виписки по рахунку, а
тому вважав, що зобов'язання ним
виконані в повному обсязі; за період
дії договору банк змінив назву, про що
особисто його не було повідомлено.
Також апелянт вказує, що в позові не
зазначено, з якого саме часу ним були
порушені зобов'язання, крім того банк
не представив доказів застосування
досудового врегулювання спору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Згідно вимог частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
належним чином не виконував свої
зобов'язання за кредитним договором,
тому ПАТ «Дельта Банк» має право на
стягнення заборгованості.

З такими висновками суду погоджується
колегія суддів, оскільки вони
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позивальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. При цьому
ст. 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За правилами ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до кредитного договору на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки між
ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6 було
укладено договір № 003-11129-290507 від 29
травня 2007 року, відкрито картковий
рахунок № НОМЕР_1, в національній
валюті України - гривні, відкрита
відновлювальна кредитна лінія, ОСОБА_6
видана платіжна картка, яку відповідач
отримав.

Відповідно до умов кредитного договору
позивач відкриває кредитну лінію та на
день укладення цього договору
встановлює ліміт кредитної лінії на
рахунок в сумі 1500 грн. (п. 1.3),
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів (п. 1.4), держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією щомісячно в останній
робочий день поточного місяця (п.2.3,
п.2.4), держатель картки зобов'язаний
щомісяця здійснювати погашення
заборгованості у вигляді обов'язкового
мінімального платежу, складові якого
зазначаються у тарифах, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за Овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць
сплачувати всю суму процентів (п.2.5); у
разі порушення строків виплати
заборгованості та процентів за
користування нею, держатель картки
сплачує банку пеню (п.2.6) в розмірі в
строки та порядку які визначені
Правилами та тарифами (а.с. 5).

Умови кредитного договору
відповідачем систематично
порушувались, внаслідок неналежного
виконання умов кредитного договору
утворилася заборгованість, яка згідно
представленого позивачем розрахунку
станом на 31.01.2013 року становить 2387,88 грн.
(а.с.12).

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції необґрунтовано
стягнув 2387,88 грн. в рахунок
заборгованості за кредитним договором,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки будь-яких доказів
спростування вказаної суми апелянт
суду не надав. В скарзі апелянт на
неправильність наданого позивачем
розрахунку не посилався.

Колегія суддів погоджується із
розрахунком заборгованості, наданим
банком, оскільки проведення розрахунку
відповідає п.п. 2.3-2.7 розділу 2
кредитного договору «Порядок
проведення розрахунків».

З матеріалів справи вбачається, що
останній платіж в рахунок погашення
заборгованості відповідач здійснив
28.07.2010 р. На час здійснення даного
платежу тіло кредиту не було погашено
та заборгованість складала 1012, 56 грн.
Крім того на 28.07.10 р. залишались
непогашеними: поточні відсотки у
розмірі 16,50 грн., прострочені відсотки -
51,70 грн., комісія банку поточна - 30,28 грн.,
прострочена комісія - 90,84 грн. В зв'язку
з наявністю заборгованості Банком на
підставі п.2.6 Договору була нарахована
пеня в розмірі 192,66 грн.

Розрахунок загальної заборгованості
був визначений Банком за станом на
31.01.2013 р., відповідно до якого:
заборгованість по тілу кредиту склала
1012,56 грн., поточні відсотки у розмірі 16,50
грн., прострочені відсотки - 469,70 грн.,
комісія банку поточна - 30,28 грн.,
прострочена комісія 847,84 грн., а всього
2387,88 грн.

Апелянт належних та допустимих доказів
відповідно до положень ст. ст. 58,59 ЦПК
України на спростування відомостей,
зазначених у розрахунку банку, не
надав.

Згідно зі ст.ст. 10, 31 ЦПК України сторони
мають рівні процесуальні права та
обов'язки, в тому числі і рівні права
щодо подання доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог та
заперечнь.

Оскільки апелянтом не надано будь-яких
доказів на підтвердження того, що
розрахунок банку щодо розміру
заборгованості є неправильним, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про стягнення суми
заборгованості в повному обсязі,
вважає вказаний розрахунок належним
доказом по справі.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи щодо стягнення суми
заборгованості не дають підстав для
висновку, що суд першої інстанції
допустив порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи; інші
доводи апеляції не спростовують
висновків суду і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
першої інстанції встановлені
відповідно до наданих письмових
доказів, що містяться в матеріалах
справи, колегія суддів прийшла
висновку, що суд, з'ясувавши в достатньо
повному об'ємі права та обов'язки
сторін, фактичні обставини справи,
надавши перевіреним доказам правову
оцінку, постановив рішення, що
відповідає вимогам закону. Висновки
суду обґрунтовані, рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308,
313-315 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Совєтського районного
суду Автономної Республіки Крим від 07
травня 2013 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Судді:

Романова Л.В. Моісеєнко
Т.І. Редько Г.В.