АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц/791/2790/2013р.
Головуючий в І інстанції: Котьо І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 19 дня
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Стародубця М.П.

Суддів: Воронцової Л.П.

Ігнатенко П.Я.

при секретарі Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 25 червня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із вказаним позовом про поділ
майна подружжя, посилаючись на те, що
він із ОСОБА_2 перебували у шлюбі з
29.09.2007 року. За період шлюбу ними було
придбано магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою: АДРЕСА_2, вартістю 80000 грн.,
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», вартістю 16000
грн., автомобіль марки Folkswagen Caddy,
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
96000 грн. Просив поділити зазначене
майно, виділивши йому у власність
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», вартістю 16000
грн. та стягнути на його користь з
відповідача компенсацію вартості в
розмірі 80000 грн.

ОСОБА_2 звернулась із зустрічним
позовом про поділ спільного майна
подружжя, посилаючись на те, що за
період шлюбу ними придбано торговий
павільйон НОМЕР_2 (магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_2»), вартістю 88000 грн.,
кондиціонер, вартістю 6549 грн. та
система автономного опалення, вартістю
16990 грн., які змонтовано в квартирі
АДРЕСА_1. Автомобіль Folkswagen Caddy придбаний
за 70700 грн., з яких частково за кошти,
виручені від продажу автомобіля Шкода,
який належав їй на праві власності до
укладення шлюбу на суму 5500 доларів США
та їх спільних коштів в сумі 8500 доларів
США. Магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» було
побудовано на її кошти, виручені від
підприємницької діяльності, в зв'язку з
чим вважає, що це майно є її особистою
власністю. Просила суд виділити ОСОБА_3
у власність торговий павільйон НОМЕР_2
(магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2»), вартістю 88000
грн., кондиціонер, вартістю 6549 грн. та
систему автономного опалення, вартістю
16990 грн., а їй виділити автомобіль Folkswagen
Caddy, вартістю 96000 грн., визнавши магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1» її особистою власністю
та стягнути на її користь з ОСОБА_3
компенсацію вартості майна в розмірі
26585,50 грн.

Після уточнення позовних вимог,
ОСОБА_2 просила додатково стягнути на
її користь витрати на утримання
торгового павільйону НОМЕР_2 в період
роздільного проживання сторін з 30.09.2011
року, а саме 18600 грн. - витрати за
договором оренди торгового місця
НОМЕР_2 та 22920 грн. - витрати по охороні
павільйону НОМЕР_2.

Рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 25 червня
2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя
задоволено, а зустрічний позов ОСОБА_2 -
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності
на малу архітектурну форму НОМЕР_2, яка
знаходиться на території ринка по
АДРЕСА_3, площею 20 кв.м., вартістю 16000 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на ларьок з металоконструкцій (4х7м) за
адресою: АДРЕСА_2 (назва за позовом
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»), вартість якого
80000 грн. та транспортний засіб Folkswagen Caddy,
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
96000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 вартість ? частини за
перевищення частки в майні в розмірі
72000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 ? частину вартості утримання
майна в розмірі 8250 грн.

В задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги
повністю та виділити їй у власність
автомобіль і грошову компенсацію 26585
грн., витрати на утримання спільного
майна подружжя в сумі 11460,00 грн. ОСОБА_3
виділити торговий павільйон НОМЕР_2,
вартістю 88000 грн., а також кондиціонер,
вартістю 6549 грн. та систему автономного
опалення, вартістю 16990 грн., встановлені
в квартирі його матері ОСОБА_4 .

Письмових заперечень на адресу
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК
України, ч. 3 ст. 368 ЦК України)
відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.

Відповідно до п. п. 22, 23, 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вирішуючи
спори між подружжям, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК
України). Поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК України
та 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
вартості на час розгляду справи.

Рішенням Конституційного Суду
України від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012
встановлено, що положення частини
першої статті 61 Сімейного кодексу
України треба розуміти так, що
статутний капітал та майно приватного
підприємства є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції правильно
встановив та сторонами не оспорюється,
що набуто у власність в період шлюбу
мала архітектурна форма НОМЕР_2, яка
знаходиться на території ринка по
АДРЕСА_3, площею 20 кв.м., а також ларьок з
металоконструкцій (4 х 7 м.) за адресою
АДРЕСА_2 (магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»), та
транспортний засіб Folkswagen Caddy,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Зазначене
майно визнано судом спільним сумісно
нажитим майном подружжя.

Суд дав належну оцінку доказам
щодо вартості 16000 грн. та належності
подружжю малої архітектурної форми
НОМЕР_2 (магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2»), яка не є
нерухомим майном, стосовно якого в
матеріалах справи містяться дві
довідки Херсонського комунального
ринку суперечливого змісту. Так,
довідка від 13.10.2011 року свідчить про
зведення малої архітектурної форми
НОМЕР_2 за кошти ОСОБА_3 та належність
йому, а згідно довідки того ж
Херсонського комунального ринку від
07.06.2011 року зазначена мала архітектурна
форма зведена за кошти ОСОБА_2 та
належить їй (а.с. 27, 255).

Також судом встановлено, що в
період шлюбу за спільні кошти подружжя
зведено металоконструкцію (ларьок)
розміром 4 х 7 м. по АДРЕСА_2 (магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1»), вартістю 80000 грн. При
цьому, суд першої інстанції правильно
не взяв до уваги доводи ОСОБА_2, що
ларьок є її особистим майном, як
приватного підприємця. Суд першої
інстанції вірно визначився з
характером правовідносин та
відповідною правовою нормою, яка
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин та правильно виходив із
того, що торгівельний ларьок є спільною
сумісною власністю подружжя
відповідно до ст. 60 СК України.

Таким чином, суд першої інстанції
на підставі належних і допустимих
доказів, правильно встановив склад
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя наявного на момент
розгляду справи та з урахуванням
неможливості проведення експертизи з
метою встановлення вартості цього
майна, дійшов правильного висновку
щодо його вартості.

В ході апеляційного розгляду
справи призначалась судова
будівельно-технічна експертиза з метою
встановлення вартості зазначених вище
об'єктів, однак згідно відповіді від
29.12.2013 року експерт повідомив про
неможливість проведення експертизи
(а.с.327-328). Окрім того, проведення
експертизи унеможливлюється в зв'язку
з відчуженням ОСОБА_2 зазначених
об'єктів після ухвалення рішення суду.

Стосовно порядку поділу майна
подружжя, суд врахував позовні вимоги
обох сторін, які просили виділити малу
архітектурну форму НОМЕР_2 ОСОБА_3 із
залишенням у власності ОСОБА_2
торгівельного ларька по АДРЕСА_2 і
автомобіля.

Також судом першої інстанції
правильно дана оцінка доводам щодо
витрат, понесених ОСОБА_2 на утримання
спільного майна подружжя та стягнуто з
ОСОБА_3 половина цих витрат в сумі 8250
грн.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.
Правильно визначив наявне на момент
розгляду справи сумісне майно
подружжя, визначив його перелік і
порядок поділу, а також стягнув з
ОСОБА_3 половину витрат, понесених
ОСОБА_2 на утримання сумісного майна
подружжя після припинення спільного
ведення господарства.

Судова колегія погоджується із
висновками суду першої інстанції в
зазначеній вище частині визначення
маси спільного майна подружжя та
порядку його поділу.

Доводи апеляційної скарги в
зазначеній вище частині висновки суду
не спростовують і не містять посилання
на нові факти чи засоби доказування,
які б вказували на незаконність
ухваленого по справі рішення та до
уваги судовою колегією не приймаються.

Не можуть бути прийняті до уваги
посилання апелянта щодо включення до
маси спільного майна подружжя та
поділу кондиціонера і системи
опалення, встановлених ОСОБА_2 в період
та їх проживання з ОСОБА_3 в квартирі
третьої особи ОСОБА_4, оскільки
підстави та умови встановлення цих
об'єктів, а також їх наявність на момент
розгляду справи не доведено.

Разом з тим, в частині
визначення вартості автомобіля
висновки суду першої інстанції не
відповідають вимогам закону. Так, на
момент розгляду справи в суді першої
інстанції вартість спірного
автомобіля, виділеного судом ОСОБА_2 не
визначалась. Згідно висновку №1510 від
27.08.2013 року з визначення ринкової
вартості колісного транспортного
засобу, ринкова вартість автомобіля
становить 86386,96 грн.

В зв'язку з чим рішення суду
підлягає зміні в частині визначення
вартості автомобіля із зниженням суми
його оцінки з 96000 грн. до 86386,96 грн., та
відповідно підлягає зменшенню сума
стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
вартість 1/2 частини за перевищення долі
в майні в розмірі 72000 грн. до 62389,96 грн. В
решті це ж рішення має бути залишене
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, судова колегія,-

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,-
частково задовольнити.

Рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 25 червня
2013 року,- змінити в частині вартості
транспортного засобу Folkswagen Caddy,
реєстраційний номер НОМЕР_1, з 96000 грн.
до 86386,96 грн. та відповідно змінити
рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 вартості 1/2 частини за
перевищення долі в майні з 72000 грн. до
62389,96 грн.

В решті це ж рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: