Справа № 265/8341/13-ц
Провадження № 2/265/3063/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 грудня 2013 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Хайтуловій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року позивач ПАТ КБ
«Приватбанк» в особі представника за
довіреністю Пархоменко М.О. звернувся
до Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області із
зазначеним позовом мотивуючи свої
вимоги тим, що 29.09.2008 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №MRХRRX12970006,
відповідно до якого остання отримала
кредит в розмірі 1626,40 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. При цьому,
ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам «Розстрочка» складає між ним та
банком договір, що підтверджується
підписом останньої у заяві. Відповідно
до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за тілом
кредиту, відсотками, комісії, а також
інших витрат згідно умов договору.
Умови погашення кредиту ОСОБА_2
належним чином не виконувалися,
внаслідок чого утворилася
заборгованість перед ПАТ КБ
«Приватбанк», яка станом на 01.11.2013 року
становить 18320,57 грн. Посилаючись на
діюче законодавство позивач просить
стягнути з ОСОБА_2 зазначену суму
заборгованості та витрати по сплаті
судового збору.

У відкрите судове засідання
представник позивача Пархоменко М.О.,
яка діє на підставі довіреності, не
з'явилася, надала заяву з проханням
розглядати справу в її відсутність,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила позов задовольнити.
Проти постановлення заочного рішення у
справі не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_2 у відкрите судове
засідання не з'явилася за невідомих
суду причин, про час та місце слухання
справи повідомлялася своєчасно та
належним чином.

Зі згоди представника позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України, згідно з якими у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який був належним чином повідомлений і
від якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи вважає, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3
та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що
29.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№MRХRRX12970006, відповідно до якого остання
отримала кредит в розмірі 1626,40 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
При цьому, відповідачка підтвердила
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам «Розстрочка»
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом останньої у
заяві. Відповідно до умов договору
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за тілом
кредиту, відсотками, комісії, а також
інших витрат згідно умов договору.

Умови погашення кредиту відповідачкою
ОСОБА_2 належним чином не виконувалися,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 01.11. 2013
року становить 18320,57 грн. та відповідно
до наданого до матеріалів справи
розрахунку заборгованості складається
з:

- заборгованості за кредитом у
розмірі 1626,40 грн.,

- заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 118,75
грн.,

- заборгованості по комісії за
користування кредитом в розмірі 322,08
грн.,

- пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором у розмірі 14904,74
грн.,

- штрафу (фіксована частина) у
розмірі 500 грн.,

- штрафу (процентна складова) у
розмірі 848,60 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. При цьому,
істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 625 цього кодексу передбачено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ч.1
ст.612 ЦК України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України
виконання зобов'язання забезпечується,
зокрема, неустойкою, яка визначається
як пеня та штраф і є грошовою сумою або
іншим майном, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_2 порушила умови Кредитного
договору щодо повернення грошових
коштів, внаслідок чого у останньої
виникла заборгованість перед
позивачем станом на 01.11.2013 року в
розмірі 18320,57 грн., у зв'язку з чим суд
вважає, що зазначена сума
заборгованості підлягає стягненню з
ОСОБА_2 в повному обсязі, а тому позовні
вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають
задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтвердженні судові
витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК
України до судових витрат належить
судовий збір. Таким чином, суд вважає,
що з відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сплачений останнім
при зверненні до суду судовий збір у
розмірі 229,40 гривень, що
підтверджується відповідним платіжним
дорученням.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», юридична адреса: 49094
місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок №50, , рахунок №3111, МФО 305299,
заборгованість станом на 01.11.2013 року за
кредитним договором №MRХRRX12970006 від
29.09.2008 року в розмірі 18320 (вісімнадцять
тисяч триста двадцять) грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк»,
юридична адреса: 49094 місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок №50, ,
рахунок №0001, МФО 305299, витрати по
сплаті судового збору у розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя Донецької області за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржено шляхом подачі апеляційної
скарги до Апеляційного суду Донецької
області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя ______________________Т.С.Адамова