Номер провадження № 22-ц/785/8902/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Державний нотаріус Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 вересня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним, виданого на її імя, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 від 12.09.2008року за № 6337, на майно - домоволодіння по вул. Зеленій,19 в с. Тополине Болградського району Одеської області, та про визнання за ним права власності на вказане спадкове майно, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 Позивач посилався на те, що він є спадкоємцем майна за заповітом після смерті ОСОБА_5, що він належним чином прийняв спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння було видано на імя відповідача, яка є спадкоємцем за законом.

Представники відповідача позов не визнали, посилаючись на нікчемність заповіту, на порушення порядку посвідчення заповіту. Одночасно представник відповідача подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що позов про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину уже в 2008р. подавався та в 2009 році був залишений без розгляду.

Третя особа: Державний нотаріус Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_4 просила справу розглянути за її відсутності.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26 вересня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.09.2008року за № 6337, яким спадкоємцем на житловий будинок № 19 по вул. Зеленій в с. Тополине Болградського району Одеської області , є ОСОБА_3. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 26 вересня 2013 року скасувати в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 та ухвалити в скасованій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти задоволення апеляційної скарги заперечують представники позивача.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах оскарження підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням в скасованій частині нового рішення про відмову в позові, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2, суд 1-ої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 залишив заповіт на користь позивача, що заповіт у встановленому законом порядку було належним чином посвідчено секретарем Оксамитненської сільської ради Болградського району Одеської області, що позивач належно прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця разом з ним проживав у спірному будинку, що підтверджується довідкою Оскамитненської сільської ради.

Однак неповно зясовані судом обставини, що мають значення для справи, висновки суду зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що згідно з п. п. 1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

За вимогами ст.ст. 213 ч.1,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним

і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини випливають із встановлених обставин; 4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

Вищенаведеним вимогам процесуального закону рішення суду 1-ої інстанції не відповідає.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

ОСОБА_1 з тим, за змістом ст.ст.256-257,265ч.1,267ч.3,4 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів справи та із матеріалів наданих апеляційному суду вбачається, що ОСОБА_5 належав будинок № 19 по вул. Зеленій в селищі Тополине Болградського району Одеської області.(а.с.104-105) При житті 04.12.2000р. ОСОБА_5 склав заповіт, за яким усе належне йому майно заповів позивачу ОСОБА_2 Заповіт було посвідчено секретарем виконкому Оксамитненської сільської ради Болградського району Одеської області та зареєстровано в книзі нотаріальних дій за № 170.(а.с.9,36,112-114) Однак відомості про складення заповіту до спадкового реєстру секретарем були внесені несвоєчасно, тільки 23.10.2008р. за № 16916409.(а.с.36-38)

07 лютого 2005 року ОСОБА_5 помер (а.с.8) у звязку з чим відкрилась спадщина на вищевказаний будинок. На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані та проживали, у тому числі позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3М.(а.с.24-26) Після його смерті з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в 2008 році звернулась тільки його дружина ОСОБА_3, якій 12 вересня 2008 року, через несвоєчасне внесення до спадкового реєстру відомостей про заповіт ОСОБА_5 на користь позивача, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд по вул. Зеленій,19 в селищі Тополине Болградського району Одеської області.(а.с.10,99-106)

Із оглянутої апеляційним судом цивільної справи № 2ц-94/2009 вбачається, що позивач ОСОБА_2 у жовтні 2008 року, дізнавшись про те, що його право на отримання спадщини порушено 15.10.2008р. подав до суду позов до цього ж відповідача про визнання недійсним вищезгаданого свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_3, виданного їй після смерті ОСОБА_5 Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач також просив про визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного будинку в порядку спадкування за заповітом. 25 лютого 2009 року суддею було відкрито провадження по справі та було призначено попереднє судове засідання на 24.03.2009р. Судом було витребувано копію спадкової справи. В наступному 15 квітня 2009 року та 15 травня 2009 року позивач до суду не зявився, у звязку з чим ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 15 травня 2009 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину будинку залишено без розгляду. Копія ухвали позивачу була направлена в той же день і отримана ним 29 травня 2009 року. Ухвала суду від 15 травня 2009 року позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалась та є чинною на теперішній час.

За поясненням представників, позивач ОСОБА_2 не підтримав в 2009 році свої позовні вимоги у звязку з тим, що відбулося його примирення з ОСОБА_3 Відтак, позивач про своє порушене право дізнався в жовтні 2008 року. До суду з цим позовом позивач звернувся тільки 23 липня 2013 року, тобто з пропуском трьохрічного строку позовної давності. Від представника відповідача до ухвалення рішення по суті спору, 02.08.2013р., надійшла заява про застосування строку позовної давності.(а.с.29) Про наявність поважних причин пропуску строку позовної давності представники позивача колегії суддів не повідомили. Примирення сторін, на що вказують представники позивача, не може вважатися поважною причиною пропуску строку позовної давності.

Зважаючи на встановлене, колегія суддів прийшла до висновку, що порушене відповідачем право позивача ОСОБА_2 захисту не підлягає у звязку зі спливом строку позовної давності. Відтак, з зазначених підстав у задоволенні його позову про визнання недійсним, виданого відповідачу свідоцтва про право на спадщину за законом, слід відмовити.

За таких обставин, апеляційна скарга в межах оскарження підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволеного позову - скасуванню з ухваленням в скасованій частині нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.2,309,313-314,316-317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 вересня 2013 року в частині задоволеного позову ОСОБА_2 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_6