Справа № 1320/94/2012
№ провадження 2/453/28/13
РІШЕННЯ

іменем України

26.11.2013 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області

у складі: головуючого судді
Брони А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю представників позивачки
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_3,

третьої особи
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, з участю третьої
особи приватного нотаріуса
Сколівського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання недійсною
довіреності, визнання недійсними
довіреності та договору дарування і
витребування майна з чужого
незаконного володіння,

встановив:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_7 про витребування майна з чужого
незаконного володіння. У обґрунтування
позовних вимог посилалася на те, що є
власником житлового будинку по
АДРЕСА_1. 10.02.2012 року її зять ОСОБА_8 від
імені відповідача ОСОБА_7 отримав
повідомлення про те, що вказаний
житловий будинок належить йому,
відповідачу, у зв`язку з чим необхідно
знятися з реєстрації за вказаною
адресою. Зазначила, що їй невідомо за
яких обставин та на підставі чого
відповідач набув право власності на її
будинок, оскільки жодних дій щодо
відчуження вказаного майна нею не
вчинялося, жодних осіб на
розпорядження своїм майном вона не
уповноважувала. З огляду на викладене
вважає, що відповідач незаконно
позбавив її права власності,
безпідставно заволодівши її майном, а
тому вона змушена звернутися до суду з
даним позовом.

Під час судового розгляду справи
позивачка подала заяву про збільшення
позовних вимог, в якій зазначила, що
відповідач виготовив
правовстановлюючі документи на
належне їй майно, а саме житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами і земельну ділянку на
підставі договору дарування, згідно
якого від її імені на підставі
довіреності діяв ОСОБА_9 Вказала, що
жодної довіреності на представництво
її інтересів відносно розпорядження
належним їй майном вона не підписувала,
а тому просить суд визнати недійсними
довіреність та договір дарування і
витребувати майно з чужого незаконного
володіння.

У виїзному судовому засіданні, яке
відбувалося 06.11.2013 року, оскільки
ОСОБА_5, як вбачається з довідки № 59 від
15.08.2013 року, наданої Тухольківською
лікарською амбулаторією є обмеженою у
пересуванні, позивачка позовні вимоги
підтримала з вищенаведених підстав,
наполягала на тому, що жодних дій щодо
відчуження свого майна нею не
вчинялося, жодних осіб на
розпорядження своїм майном вона не
уповноважувала, будь-яких документів,
зокрема довіреність вона не
підписувала.

У судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві
та заяві про збільшення позовних вимог,
просили їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_3 у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечив та
пояснив, що на підставі договору
дарування відповідачем у
встановленому законом порядку
виготовлені правовстановлюючі
документи на житловий будинок та
земельну ділянку, у зв`язку з чим
відповідачем правомірно проводиться
реконструкція житлового будинку по
АДРЕСА_1. Зазначив, що даний будинок був
подарований позивачкою за надання
матеріальної допомоги з боку
відповідача дочці ОСОБА_5 - ОСОБА_2, про
що свідчить розписка. Вважає, що
висновок проведеної
судово-почеркознавчої експертизи не
може бути взятий судом до уваги,
оскільки в такому не зазначено в якому
документі, з трьох представлених,
підпис виконано саме позивачкою, у
зв`язку з чим вважає за необхідне
призначити повторну
судову-почеркознавчу експертизу. За
таких обставин вважає, що позовні
вимоги не відповідають дійсним
обставинам справи, відтак у їх
задоволенні просив відмовити.

Третя особа - приватний нотаріус
Сколівського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 у судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
заперечив, посилаючись на те, що
позивачка особисто в його присутності
підписала довіреність на ім`я ОСОБА_9,
на підставі якої останнім від імені та
в інтересах позивачки було укладено
договір дарування. У задоволенні
позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників
позивачки, представника відповідача,
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з`ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов слід задовольнити з наступних
підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачені
способи захисту цивільних прав та
інтересів, зокрема шляхом визнання
правочину недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

В судовому засіданні встановлено, що
предметом спору є договір дарування
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами та земельної
ділянки по АДРЕСА_1 від 22.12.2008 року,
укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7, а також
довіреність від 19.12.2008 року згідно якої
ОСОБА_9 при укладенні вказаного
договору діяв від імені позивачки
ОСОБА_5, котра звернулася до суду з
вимогою про визнання таких недійсними.

З висновку № 639 судово-почеркознавчої
експертизи, складеного 26.04.2013 року
вбачається, що підписи від імені ОСОБА_5
у трьох придатних для проведення
ідентифікаційного дослідження
документах, в тому числі і в
оспорюваній довіреності від 19.12.2008
року, виконані різними особами.

Суд не бере до уваги посилання
представника відповідача на те, що
даний висновок не може бути взятий
судом до уваги, оскільки в такому не
зазначено в якому документі, з трьох
представлених, підпис виконано саме
позивачкою, у зв`язку з чим необхідно
призначити повторну
судову-почеркознавчу експертизу,
оскільки згідно довідки № 59 від 15.08.2013
року, наданої Тухольківською
лікарською амбулаторією вбачається, що
ОСОБА_5 є обмеженою у пересуванні, а
тому відібрати у неї вільні та
умовно-вільні зразки не
представляється можливим, у зв`язку з
чим представником позивачки ОСОБА_2 і
було надано паспорт ОСОБА_5, який
містить її власноручний підпис.

Суд не надає віри твердженням
представника відповідача про те, що
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами та земельну
ділянку по АДРЕСА_1
позивачка подарувала відповідачу за
надання останнім матеріальної
допомоги її дочці ОСОБА_2,
оскільки такі не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні,
так як представник відповідача у
судовому засіданні визнав, що на
підтвердження даної обставини він не
може представити оформленої належним
чином розписки, на наявність якої він
посилався при запереченні проти
позовних вимог.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» № 9
від 06.11.2009 року заперечення факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин, а також виконання
зобов'язань, що виникли з правочину. не
може доводитися свідченням свідків, у
зв`язку з чим посилання представника
відповідача щодо виклику у судове
засідання свідків судом до уваги не
беруться.

Ураховуючи наведене, зібрані по справі
докази, оцінені судом належним чином
кожен окремо на їх достовірність та
допустимість, а також їх достатність та
взаємний зв'язок у сукупності,
встановлені судом обставини свідчать
про те, що у суду є всі підстави для
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та
визнання недійсними довіреності від
19.12.2008 року, договору дарування
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами та земельної
ділянки по АДРЕСА_1, а також
витребування майна з незаконного
володіння відповідача.

У зв'язку із задоволенням позову,
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з
відповідача слід стягнути судові
витрати, пов'язані з сплатою судового
збору та проведенням
судово-почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст. ст. 215, 216, 228, 236 ЦК України,
суд

вирішив:

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати недійсною довіреність від
19.12.2008 року, зареєстровану в реєстрі за
№ 2242 та посвідчену приватним
нотаріусом Сколівського районного
нотаріального округу ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір дарування
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами та земельної
ділянки від 22.12.2008 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 2257 та
посвідченого приватним нотаріусом
Сколівського районного нотаріального
округу ОСОБА_4.

Витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_7 дерев`яний житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_7 у користь ОСОБА_5
судові витрати у сумі 2 448 (дві тисячі
чотириста сорок вісім) гривень за
проведення судово-почеркознавчої
експертизи.

Стягнути з ОСОБА_7 судовий збір у дохід
держави в сумі 229 (двісті двадцять
дев`ять) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя