Категорія 24 Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2013 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді: Курило В.П.,

суддів: Будулуци М.С., Космачевської
Т.В.,

при секретарі Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
спожиті послуги з теплопостачання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 03 вересня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського міського суду
Донецької області від 03 вересня 2013 року
задоволено позов Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
спожиті послуги з теплопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»
заборгованість за поставлену теплову
енергію, яка виникла за період з 01
березня 2010 року по 30 квітня 2013 року в
розмірі 4 930 гривень 96 копійок, з
урахуванням встановленого індексу
інфляції в сумі 229 гривень 09 копійок та
трьох відсотків річних від
простроченої суми, яка складає 373
гривень 54 копійок, а всього 5 533 (п'ять
тисяч п'ятсот тридцять три) гривні 59
копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» (далі - ОКП
«Донецьктеплокомуненерго») судовий
збір у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

З вказаним рішенням не погодилась
відповідачка ОСОБА_1 та подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просила рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОКП «Донецьктеплокомуненерго»
до неї про стягнення заборгованості за
спожиті послуги з теплопостачання
відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначила, що рішення про відключення
її квартири від системи
централізованого опалення вона
прийняла через високі тарифи на
послуги, які були не якісними.

Крім того, договір на постачання
теплової енергії між сторонами не
укладено, а тому вона не є належним
відповідачем.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1
та представник позивача не з`явились,
але про час та місце розгнляду справи
повідомлені судовими повістками та
телефонограмами (а.с. 87, 88, 89).

Представник ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» направила
до суду письмове клопотання про
слухання справи у її відсутності,
просила апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги в межах оскарження,
апеляційний суд приходе до висновку, що
скарга задоволенню не підлягає, а
рішення суду слід залишити без змін,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті ст. 303 ч.1 ЦПК
України, апеляційний суд під час
розгляду справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 17 липня 2008
року, який посвідчений нотаріально та
зареєстрований в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 18
липня 2008 року (а.с.55).

Позивач, що надавав послуги по
теплопостачанню, є виробником послуг,
що підтверджується відповідними
актами про включення та відключення
опалення на початку та закінченню
опалювальних сезонів (а.с. 14-21).

Наявність особового рахунку,
відкритого на відповідачку ОСОБА_1,
свідчить про існування фактичних
договірних відносин між сторонами, а
заборгованість з постачання теплової
енергії за період з 01 березня 2010 року по
30 квітня 2013 року становить 4 930 грн. 96
коп., сума інфляційних збитків - 229 грн.09
коп., а розмір 3 % річних - 373 грн.54 коп., що
підтверджується розрахунком, наданим
позивачем (а.с.9, 10-11, 12).

Розмір оплати складається з тарифів на
послуги з теплопостачання, які
затверджені в установленому порядку
(а.с.13) та їх ОСОБА_1 не оспорювала,
оскільки з відповідним позовом до суду
не зверталась, як і з письмовими
претензіями про надання неякісних
послуг з теплопостачання.

Самовільне відключення ОСОБА_1 житла
від системи центрального опалення, без
дотримання відповідної процедури та
дозволу, підтверджується, як
поясненнями самої відповідачки, так і
актом від 17 вересня 2008 року, складеним
комісією ОСББ "Шахтар" (а.с.44).
Постановою адміністративної комісії
при виконкомі Кіровської міської ради
від 26 вересня 2008 року ОСОБА_1 притягнута
до адміністративної відповідальності
за самовільний демонтаж радіаторів
центрального опалення в квартирі, про
що був складений відповідий протокол
(а.с.45, 46).

Задовольняючи позовні вимоги ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» щодо
стягнення з відповідачки ОСОБА_1
заборгованості за теплову енергію за
період з 01 березня 2010 року по 30 квітня
2013 року в розмірі 5 533 гривні 59 копійок,
із яких: 4930 грн. 96 коп. - основна сума
заборгованості; 229 грн.09 копійок - сума
інфляційних втрат, а 373 грн.54 коп. - 3 %
річних від простроченої суми за цей же
період, суд виходив з доведенності та
обгрнутованості заявлених позовних
вимог теплопостачальної організації.

Суд також дійшов висновку, що
самовільне відключення від мережі
централізованого опалення
забороняється та останнє не є
підставою для звільнення від обов'язку
по оплаті наданих позивачем послуг.

Такі висновки суду є правильними,
оскільки відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам діючого
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно визначив правовідносини, які
виникли між сторонами, надав їм належну
правову оцінку і обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Апеляційний суд відхиляє, як
безпідставні, доводи ОСОБА_1 про
неналежність та недопустимість
наявних доказів по справі, на які
остання посилалась в апеляційній
скарзі, оскільки факт самовільного
відключення своєї квартири від
теплопостачання без погодження з
постійно-діючою міжвідомчою комісією,
відповідачка не оспорює, посилаючись
на те, що встановлення системи
автономного опалення в квартирі не
потягли за собою ніяких технічних
порушень для мешканців будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про теплопостачання», споживач
теплової енергії має право на вибір
одного або декількох джерел теплової
енергії чи теплопостачальних
організацій, якщо це можливо за
існуючими технічними умовами.

Питання відключення мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води в
багатоповерхових житлових будинках
регулюється Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року N 630, Порядком
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженим наказом
Мінбуду від 22.11.2005 р. N 4, а також СНиП
2.04.05.-91* Отопление, вентиляция и
кондиционирование.

Відповідно до зазначених норм,
відключення окремих житлових будинків
від мережі централізованого опалення
та постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання проводиться у разі
згоди всіх власників житлового
будинку, затвердженої органом
місцевого самоврядування в
установленому порядку оптимізованої
схеми перспективного розвитку систем
теплопостачання населеного пункту,
технічної можливості влаштування
індивідуального опалення, якщо проект
індивідуального (автономного)
теплопостачання відповідає вимогам
чинних нормативних документів.

Відповідно до п. 25 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила),
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22 листопада
2005 року № 4 (далі Порядок), питання щодо
вирішення зазначених питань
вирішується постійно діючою
міжвідомчою комісію для розгляду
питань щодо відключення споживачів від
мереж центрального опалення і гарячого
водопостачання, яка створюється
рішенням органу місцевого
самоврядування або місцевого органу
виконавчої влади.

Згідно з п.2.6 та п.2.7 зазначеного Порядку
по закінченні робіт складається акт
про відключення будинку від мереж ЦО і
ГВП і в десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження.
Після затвердження акта на черговому
засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання.

Відключення окремих квартир по стояку
призводить до розбалансування
гідравлічного режиму роботи
внутрішньобудинкової системи
опалення, перерозподілу теплоносія, що
є причиною зменшення подачі теплоносія
на інші стояки. Тобто, якщо сам будинок
містить 100 % теплоти, то на кожну
квартиру йде певна кількість теплоти,
певний відсоток. У разі ж відключення
однієї квартири від цілісної
взаємодіючої системи, інші мешканці
квартир не будуть отримувати 100 % тепла
від будинку. Основна кількість теплоти
йде саме від цілого будинку, від його
невід'ємних частин - квартир, завдяки
цьому йде зворотна віддача тепла на всі
квартири будинку.

Частиною другою статті 383 Цивільного
кодексу України передбачено, що
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Таким чином, здійснення власником
квартири своїх прав обмежується
правами власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та санітарно-технічним вимогам і
правилам експлуатації будинку.

Доводи апеляційної скарги не приводять
апеляційний суд до висновку про
порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які є підставами до скасування
чи зміни рішення.

Враховуючи наведене, висновок суду
першої інстанції про неправомірність
відключення від централізованої
системи опалення квартири
відповідачки є правильним, законним і
обґрунтованим.

Розглядаючи даний спір, місцевий суд,
всупереч тверджень апелянта, повно та
всебічно дослідив надані сторонами
докази по справі, належно їх оцінив,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, та прийняв рішення з
урахуванням всіх обставин справи та
вимог матеріального законодавства.

Суд розглянув справу в межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів
сторін, а посилання відповідачки на
допущені судом при вирішенні справи
порушення норм матеріального і
процесуального права, не відповідають
дійсності. Під час розгляду справи
позивачка не заявляла ніяких
зустрічних позовних вимог, окрім своїх
заперечень, щодо заявленого позову
теплопостачальної організації, які
перевірені судом та свої правові
висновки суд належним чином виклав у
рішенні.

Оскільки при постановленні рішення
судом першої інстанції не порушено
норм матеріального та процесуального
права, то підстав для скасування
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги немає, а тому
апеляційний суд рішення суду залишає
без змін, а апеляційну скаргу
відповідачки ОСОБА_1 - відхиляє.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 03 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: