АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3435/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Кузьменко В. А. Доповідач в
апеляційній інстанції Корнієнко Н. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Корнієнко Н. В. суддів
Ювшин В. І. , Пономаренко В. В. при
секретаріЯремич В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника стягувача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського
районного суду від 27 листопада 2013 року
про відмову в задоволенні подання
державного виконавця про примусове
проникнення до житла, -

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2013 року державний виконавець
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням про примусове
проникнення до житла, в якому мешкає
ОСОБА_8. Він є боржником за зведеним
виконавчим провадженням №2-192 від 11.03.2009
року ЦДВС Черкаського міського
управління юстиції по примусовому
виконанню 2-х виконавчих листів №2-192
від 11.03.2009 року Соснівського районного
суду м.Черкаси про стягнення з нього на
користь ОСОБА_6 боргу в сумі 10 000 грн. та
боргу в сумі 2250 грн.

Боржником в добровільному порядку дане
рішення суду не виконано.

26 вересня та 04 жовтня 2013 року, з метою
перевірки майнового стану боржника
ОСОБА_8, державним виконавцем здійснено
виходи за місцем його знаходження
(АДРЕСА_1) та встановлено, що двері
квартири ніхто не відчинив, про що
свідчать акти державного виконавця.
Перевірити майновий стан боржника
виявилося неможливо.

Боржнику неодноразово направлялися
виклики до державного виконавця, на які
він не реагував. Як наслідок -
неможливість подальшого виконання
рішення суду та проведення виконавчих
дій.

Державний виконавець просить надати
право на примусове проникнення до
житла боржника за вказаною адресою.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 27 листопада 2013 року в
задоволенні подання Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
стягувача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, вважаючи
ухвалу незаконною та необґрунтованою,
просить її скасувати. Постановити іншу
ухвалу про задоволення подання відділу
ДВС.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволення подання, суд першої
інстанції виходив з того, що в
матеріалах справи відсутні докази, що
нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_8 Крім того, у виконавчому листі
від 11.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_8
на користь ОСОБА_6 боргу, виданого
Соснівським районним судом м.Черкаси,
зазначена інша адреса боржника, а саме:
АДРЕСА_2. Тому суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для
примусового проникнення до квартири
боржника.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
суперечить вимогам процесуального
права та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу суду
першої інстанції і постановляє ухвалу
з цього питання, якщо воно було
вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що на виконанні в
Центральному відділі державної
виконавчої служби Черкаської міського
управління юстиції знаходиться
зведене виконавче провадження № 2-192
від 11.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_8
на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 10 000 грн.
та 2250 грн.

По виконавчих листах державним
виконавцем боржнику направлені
постанови про відкриття виконавчих
проваджень для виконання.

Державним виконавцем попереджено про
необхідність виконання вказаного
рішення, проте боржник ОСОБА_8 в
добровільному порядку судове рішення
не виконує, борги не повертає. На
неодноразові виклики до державного
виконавця для надання підтверджуючих
документів про сплату боргу, він не
реагує та не з'являється.

26 вересня та 04 жовтня 2013 року, з метою
перевірки майнового стану боржника
ОСОБА_8, державним виконавцем здійснено
виходи за місцем його знаходження
(АДРЕСА_1) та встановлено, що двері
квартири ніхто не відчинив, про що
свідчать акти державного виконавця.
Перевірити майновий стан боржника
виявилося неможливо.

Відповідно до статті 376 ЦПК питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб… при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Суд негайно розглядає подання
державного виконавця без виклику
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні клопотання державного
виконавця про примусове проникнення до
житла ОСОБА_8, суд першої інстанції не в
повній мірі врахував, що виконавчі
листи досить тривалий час знаходяться
на виконанні (з березня 2009 року),
боржник в добровільному порядку
виконувати їх не бажає, ухиляється від
явки до ДВС. Намагання державного
виконавця перевірити майновий стан
боржника також безрезультатні, із-за
неможливості проникнення в помешкання
останнього.

Крім того, подання державного
виконавця судом розглянуте за
відсутності ДВС. Тому, не маючи даних,
чи зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_8 квартира АДРЕСА_1, до якої ДВС
має намір проникнути, суд не перевірив
цю обставину та прийшов до помилкового
висновку про відмову в задоволенні
подання.

В скарзі апелянт вказує на те, що під
час виконання рішення суду державним
виконавцем проведені необхідні дії,
зокрема, з'ясовано наявність у
власності боржника нерухомого майна.
При цьому, з посиланням на лист
виконавчої служби, доданому
представником ОСОБА_6 до апеляційної
скарги, зазначає, що за боржником
зареєстроване на праві власності
вказане житло, що підтверджується
відповідною довідкою Черкаського ОБТІ.
По відомих причинах таку довідку
апелянт надати не може.

Слід зауважити, що в клопотанні ЦВДВС
до суду про надання реквізитів сторін
виконавчого провадження також
зазначено місце реєстрації боржника
ОСОБА_8: АДРЕСА_2 і місце фактичного
проживання: АДРЕСА_1 (а.с.13).

В суд апеляційної інстанції
представник ДВС надав довідку
Черкаського обласного об'єднаного бюро
технічної інвентаризації про те, що за
ОСОБА_8 зареєстровані на праві
приватної власності квартира АДРЕСА_1
(додається).

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена без дотриманням
вимог процесуального законодавства, а
тому підлягає до скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, з
постановленням нової ухвали про
задоволення подання.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
представника стягувача ОСОБА_6 - ОСОБА_7
задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського
районного суду від 27 листопада 2013 року
про відмову в задоволенні подання
державного виконавця про примусове
проникнення до житла скасувати.

Постановити нову ухвалу,
якою надати Центральному відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції право на примусове проникнення
до житла боржника ОСОБА_8, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :