Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року Справа №607/21014/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- при секретарі Гапій В.А.;

- за участю позивача - ОСОБА_1;

- відповідача - ОСОБА_2;

- представника відповідача - ОСОБА_3.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики в сумі 32 000 грн.
Посилається на те, що 08.05.2012року між ним
та відповідачем укладено договір
позики грошей, відповідно до якого
ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 кошти в сумі 32
000грн., із умовою повернення коштів до
08.08.2012р. Не зважаючи на неодноразові
усні попередження та письмову вимогу
про сплату боргу відповідач
добровільно повертати кошти позивачу
відмовляється.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги та просив їх
задовольнити з підстав на ведених у
позові та наданих суду усних
поясненнях.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечили щодо
задоволення позову. Посилаються на те,
що відповідач коштів зазначених у
розписці у позивача не брав. Відповідач
отримував у позивача лише товар,
вартість якого близько 16000 грн.
Розписка була надана під психологічним
тиском. Просять відмовити у
задоволенні позову повністю.

Судом встановлено, що 08.05.2012року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
позики грошових коштів, згідно з яким
ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в
сумі 32 000грн., а останній зобов'язувався
повернути позикодавцеві отриману суму
грошей до 08.08.2012р., про що свідчить
оригінал розписки, яка міститься в
матеріалах справи.

08.08.2012року позивачем надіслано
відповідачу претензію про повернення
боргу на суму 32 000грн.

ОСОБА_2 на сьогоднішній день
зобов'язання за договором позики не
виконано, грошові кошти позивачу не
повернуто, у зв'язку з чим виникла
заборгованість на суму 32 000грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши наявні у справі
докази, вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

За нормами ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_2 згідно умов договору позики,
суму боргу не повернув, чим порушив
права позивача, які підлягають захисту
шляхом стягнення із відповідача суми
боргу.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть бути підтверджені іншими
засобами доказування.

За нормами ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

На підтвердження укладення договору
позики позивач представив суду
розписку, яка свідчить про передачу
ОСОБА_2 у позику грошових коштів на суму
32 000 грн.

Суд не бере до уваги посилання
відповідача про те, що він не отримував
коштів, як таких, що не підтверджені
жодними доказами.

На запитання суду, чи відповідач
підписував розписку, відповідач
підтвердив цей факт. Також відповідач
підтвердив факт підписання розписки
свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ч. 2 ст. 1051 ЦК України, якщо
договір позики має бути укладений у
письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. З цих підстав
відповідачу відмовлено у допиті в
якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Жодних доказів підписання розписки під
впливом насильства відповідач суду не
надав. На запитання суду чи звертався
відповідач в правоохоронні органи з
приводу написання розписки під впливом
насильства, відповідач таке заперечив.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та обставини справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення, шляхом стягнення із
відповідача на користь позивача
заборгованості по договору позики в
сумі 32 000грн.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача слід
стягнути сплачений судовий збір в
розмірі 320грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60-62, 88, 209, 212-215, 223,
294 Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в розмірі 32000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320,00
грн. Судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий

П.Я.Стельмащук