Справа № 308/9249/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І.,

при секретарі судового засідання -
Роман Д.М.,

з участю:

позивач - Мікрюков С.В., представник за
довіреністю,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Ужгород,
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
інвестиційний банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 02-1/3к-21 від 01.06.2012 року у
розмірі 144 116,97 грн. та відшкодування
витрат по сплаті судового збору, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2013 року позивач звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 02-1/3к-21 від 01.06.2012
року у розмірі 125 824,36 грн. шляхом
звернення стягнення на майно,
мотивуючи її тим, що 01.06.2012 року між ПАТ
«КомІнвестБанк» та ОСОБА_2 був
укладений вищезазначений кредитний
договір, відповідно до умов якого
остання отримала кредит у сумі 96 000,00
грн. строком до 31.05.2013 року із сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами у розмірі 20,00 % річних. Взяті на
себе зобов'язання з повернення
отриманого кредиту та сплати відсотків
за його користування відповідач
належним чином не виконує, що призвело
до виникнення заборгованості, яка
станом на 01.06.2013 року складає 125 824,36
грн.

18.11.2013 року позивач подав до суду заяву
про збільшення розміру позовних
вимоги, згідно якої останній просить
суд стягнути з відповідача в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 02-1/3к-21 від 01.06.2012 року 144
116,97 грн. та відшкодувати витрати по
сплаті судового збору, мотивуючи її
тим, що з моменту подання розрахунку
розміру заборгованості ОСОБА_2 за
спірним кредитним договором минуло 164
календарних дні.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд їх задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнала повністю, не заперечила проти
його задоволення, а також просила суд
відстрочити виконання рішення суду до
01.02.2014 року, у зв'язку з реалізацією
майна, задля погашення заборгованості
за спірним кредитним договором.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

01.06.2012 року між ПАТ «КомІнвестБанк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ 02-1/3к-21, відповідно до умов якого
остання отримала кредит у сумі 96 000,00
грн. строком до 31.05.2013 року із сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами у розмірі 20,00 % річних.

З наданого позивачем розрахунку
слідує, що заборгованість позичальника
ОСОБА_2 за кредитним договором № 02-1/3к-21
від 01.06.2012 року, станом на 12.11.2013 року
складає 144 116,97 грн., з яких: 96 000,00 грн. -
заборгованість по кредиту, 23 796,09 грн. -
прострочена заборгованість по
відсоткам за користування кредитом, 20
146,85 грн. - пеня, 4174,03 грн. - 3 % річних.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати відсотків належним чином не
виконує.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені
у ході судового розгляду справи, у їх
сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Статтею 1054 ЦК України передбачено,
що за кредитним договором банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно п. 1.1 кредитного договору №
02-1/3к-21 від 01.06.2012 року (далі - договору),
кредитор надав позичальнику у
тимчасове користування грошові кошти в
сумі 96 000,00 грн., із сплатою 20,00 % річних
з кінцевим терміном повернення
заборгованості до 31.05.2013 року.

Пунктом 2.4.1 договору визначено, що
сплата відсотків здійснюється у валюті
кредиту, не пізніше 15 числа місяця
наступного за звітним.

Відповідно до п. 3.3.5 договору
позичальник зобов'язаний повернути в
повному обсязі кредит із нарахованими
відсотками за фактичний час його
використання та можливими штрафними
санкціями у термін, визначений п. 1.1
договору.

Пунктом 4.1 встановлено, що у випадку
прострочення позичальником строків
сплати відсотків, а також прострочення
строків повернення кредиту, останній
сплачує кредиторові пеню від
несвоєчасно сплаченої суми за кожний
день прострочення в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє в цей
період.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахування трьох процентів річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі наведеного, суд вважає, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача суми заборгованості за
кредитним договором № 02-1/3к-21 від 01.06.2012
року в розмірі 144 116,97 грн. є законною,
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, щодо заявленого
відповідачем клопотання про
відстрочку виконання рішення суду, суд
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно п. 45 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року № 5
відстрочка чи розстрочка виконання
рішення суду може бути надана судом за
заявою сторони безпосередньо при
ухваленні самого рішення, або після
його ухвалення, за правилами,
встановленими ст. 373 ЦПК України.

Статтею 373 ЦПК України визначеного, що
за наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, розглядає питання про
відстрочку або розстрочку виконання,
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення в судовому
засіданні і у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Враховуючи вище наведене, беручи до
уваги необхідність реалізації
відповідачем майна,

задля погашення в добровільному
порядку заборгованості за спірним
кредитним договором, а також
відсутність заперечень зі сторони
позивача щодо заявленого відповідачем
клопотання, суд прийшов до висновку, що
виконання рішення суду слід
відстрочити до 01.02.2014 року.

Витрати по сплаті судового збору також
підлягають розподілу між сторонами
відповідно до вимог частин 1 статті 88
ЦПК України.

У відповідності до ст. 218 ЦПК України у
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 526, 554, 1049, 1054 ЦК України,
ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 294, 373
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний інвестиційний
банк» (адреса: м. Ужгород, вул. Гойди,
буд. № 10, п/р 0001 в АТ
«КомІнвестБанк», , МФО
312248) заборгованість за кредитним
договором № 02-1/3к-21 від 01.06.2012 року в
розмірі 144 116,97 грн. (сто сорок чотири
тисячі сто шістнадцять грн. 97 коп.), з
яких: 96 000,00 грн. - заборгованість по
кредиту, 23 796,09 грн. - прострочена
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 20 146,85 грн. -
пеня, 4174,03 грн. - 3 % річних, а також 1441,17
грн. (одну тисячу чотириста сорок одну
грн. 17 коп.) на відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

3. Відстрочити виконання рішення суду
до 01.02.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Н.І.
Зарева