Справа 254/10/13-ц
РІШЕННЯ

І м е н е м
У к р а ї н и

26 грудня 2013 року
м. Донецьк

Будьоннінвський районний суд м.
Донецька у складі:

головуючого - судді
Назарцевої В.О.,

при секретарі
Горяінової А.А.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представика позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4,

представника органу опіки

та піклування
Гнеденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_3 про
виселення її та її неповнолітніх дітей
з квартири АДРЕСА_1, обгрунтовуючи свій
позов наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чин позивачки -
ОСОБА_6, після смерті котрого
залишилось спадкоємне майно у вигляді
квартири АДРЕСА_1, яка складається з
однієї кімнати загальною площею 35,2
кв.м.

Позивач ОСОБА_1 після смерті сина
прийняла спадщину і на цей час є
власником вказаної спірної квартири,
оскільки отримала на неї свідоцтво про
право на спадщину та зареєструвала її
за собою у КП БТІ м. Донецька. На цей час
у вказаній квартирі зареєстровані та
проживають відповідач ОСОБА_3 з двома
своїми неповнолітніми дітьми - донькою
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя її син не
знаходився у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою і сумісних дітей не
мають. Відповідач на вимоги позивача
відмовляється звільнити спірну
квартиру та знятись з реєстрації,
оскільки вважає, що вона має на неї
права, саму позивачку в квартиру не
допускає. Тому позивач ОСОБА_1 просить
задовольнити її позов та виселити
відповідача ОСОБА_3 з її дітьми з
вказаної квартири.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
вказаний позов підтримали і пояснили
аналогічні обставини, що викладені у
позовній заяві, яку просять
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_9 в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог і пояснили,
що з позовом не згодні, просять
відмовити у його задоволенні, оскільки
відповідач була членом сім'ї померлого
сина позивача - ОСОБА_6, вони мають
спільну дитину і вона з дітьми була
зареєстрована в спірній квартирі за
згодою сина позивача на постійне місце
проживання.

Представник представника органу
опіки та піклування Гнеденко В.М. також
з позовом не згоден, оскільки в
інтересах неповнолітніх дітей
неможливо задовольнити його, бо діти
залишаться без житла.

Суд, заслухавши учасників судового
розгляду справи, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 319,321 ЦК
України, власник володіє, користується,
розпоряджається свої майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
або обмежений у його здійсненні.

До матеріалів справи приєднане
свідоцтво про право на спадщину за
законом, за яким позивач ОСОБА_1 є
єдиним власником квартири АДРЕСА_1, яку
вона отримала після смерті свого сина
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Вказана спірна квартира
зареєстрована за позивачем ОСОБА_1 у
встановленому законом порядку в КП "БТІ
м. Донецька", що підтверджується
доданими до справи технічним паспортом
та витягом з реєстру права власності
(а.с.5-6).

Судом встановлено, що на цей час
назване свідоцтво про право на
спадщину за законом на імья позивача
ОСОБА_1 не відмінено, не змінено та не
скасоване в установленому законом
порядку.

Статтею 150 ЖК України передбачено,
що громадяни, які мають у приватній
власності будинок, (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно довідки КП "Керуюча
компанія Будьоннівського р-ну м.
Донецька", у спірній квартирі на цей час
значаться зареєстрованими: відповідач
ОСОБА_3 та її неповнолітні діти ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тому, суд вважає, що реєстрація
відповідача ОСОБА_3 та її дітей у
вказаній квартирі створює перешкоди у
реалізації позивачем ОСОБА_1 права
власності на вказане майно.

Оскільки Статтею 391 ЦК України
передбачено, що власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, то
відповідач ОСОБА_3 та її неповнолітні
діти ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підлягають
виселенню з вказаною квартири АДРЕСА_1.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача ОСОБА_3 на те, що вона та її
неповнолітні діти разом із померлим
сина позивача ОСОБА_6 проживала у
спірній квартирі як члени сім'ї, були
зареєстровані в цій квартирі як члени
однієї родини на постійне місце
проживання, що неповнолітня донька
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спільною дитиною
її та сина позивача ОСОБА_6, оскільки з
цього приводу відповідач ОСОБА_3 не
надала жодних доказів.

Тому, суд приходить до висновку, що
відповідач ОСОБА_3 та її неповнолітні
діти у вказаній спірній квартирі були
тимчасовими жильцями, а, відповідно до
ст. 99 ЖК України, піднаймачі і
тимчасові жильці самостійного права
на займане жиле приміщення не
набувають, незалежно від тривалості
проживання, тобто підлягають
виселенню.

Суд не приймає до уваги посилання
представника опіки та піклування
Гнеденко В.М. на те, що виселити
відповідача ОСОБА_3 та її неповнолітніх
дітей зі спірної квартири не можливо,
оскільки вони не мають іншого житла і
діти є неповнолітніми, бо вказані
обставини не є підсатавами для
порушення права власності позивача
ОСОБА_1

Згідно зі статтею 109 ЖК України,
виселення із займаного житлового
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Таким чином, враховуючи, що
відповідач ОСОБА_3 відмовляється
добровільного виселитися зі своїми
дітьми з займаної нею квартири, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги позивача та виселити їх
за судовим рішенням.

На підставі ст.ст. 99, 109, 150 , 156 ЖК
України, ст. ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України та
керуючись ст.ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_7,
ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. чи отримання повного
тексту цього рішення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.О.Назарцева