У Х В А Л А

іменем України

10 жовтня 2013
року

м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення співвласником у
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку, –

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до
ОСОБА_2 про визначення співвласником у
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку.

20.09.2013 року матеріали передані на
розгляд судді Тішка Д.А.

09.10.2013 року на запит суду з Сектору
адресно-довідкової роботи УДМС України
в Миколаївській області надійшли
відомості щодо місця реєстрації
проживання сторін.

Розглянувши матеріали заяви вважаю, що
позов підлягає поверненню у зв’язку з
тим, що його подано особою, яка не має
повноважень на подачу такого позову.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 237 ЦК України,
представництво є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов’язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє. Представництво
виникає на підставі договору, закону,
акта органу юридичної особи та з інших
підстав, встановлених актами
цивільного законодавства.

За нормою ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона,
яка відповідно до закону захищає
права, свободи чи інтереси інших осіб,
може брати участь у цивільній справі
особисто або через представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України
Довіреність фізичної особи повинна
бути посвідчена нотаріально або
посадовою особою організації, в якій
довіритель працює, навчається,
перебуває на службі, стаціонарному
лікуванні чи за рішенням суду, або за
місцем його проживання.

Відповідно до ч. 8 ст.118 ЦПК України, якщо
позовна заява подається представником
позивача, до позовної заяви додається
довіреність чи інший документ, що
належним чином підтверджує його
повноваження.

Як вбачається з документів, залучених
до позовної заяви, позовна заява від
імені ОСОБА_1 підписана ОСОБА_3, на
підтвердження повноважень якої до
позовної заяви не надано оригіналу або
належним чином завіреної довіреності,
зокрема, вона подана у копії яка не є
засвідченою. При цьому, порядок
засвідчення копії документу
передбачений п. 5.27 Національного
стандарту України “Державна
уніфікована система документації
Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимога до оформлення
документів ДСТУ 4163-2003”, затвердженого
Наказом Держспоживстандарту України
№55 від 07.04.2003року, згідно якого
відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

З огляду на викладене, вбачається, що
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення співвласником у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку подана особою, яка не
має повноважень на ведення справи.

За нормою п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,
подана не уповноваженим представником
позивача заява повертається позивачу.

Керуючись п.3 ч.3 ст.121, ст.ст.208-210 ЦПК
України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення співвласником у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку - повернути позивачу
зі всіма додатками.

Суд роз’яснює позивачу, що він має
право на звернення до суду за захистом
своїх порушених прав та законних
інтересів у передбачених законом
спосіб, в порядку встановленому ЦПК
України.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

Суддя

Д.А. Тішко