overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2013 року

м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2013року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою судді Подзігун Г.В. від 18.09.2013 року зазначена позовна заява була залишена без руху.

04.10.2013 року на виконання вказаної ухвали позивачем подана позовна заява у новій редакції, при цьому вимоги ухвали суду про залишення позову без руху не виконані.

В разі неможливості отримання позивачкою письмових доказів для встановлення ціни позову та доплати судового збору їй необхідно надати суду докази звернення до КП МБТІ та
УДАІ із запитами про вартість будинку та автомобілю та відмову цих установ представити докази. Після чого звернутися до суду із заявою про витребування доказів в порядку ч.1 ст. 137
ЦПК України.

Крім того позивачці слід уточнити позовні вимоги та виключити вимоги в частині предання відповідачу автомобіля Волга 21 і домоволодіння за адресою м.Миколаїв вул.Котельна, 69 та в частині стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів в якості компенсації за 1/2 частину майна - автомобіля Волга 21 і домоволодіння за адресою м.Миколаїв вул.Котельна 69, оскільки вони є взаємовиключиними з вимогами про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину придбаного під час шлюбу з відповідачем майна, так як суд не може одним рішенням визнати право власності на майно за позивачем и при цьому передати це майно іншій особі та стягнути з нього вартість майна на користь позивача. Позивачці слід залишити в даному провадженні вимоги про визнання права власності в порядку розподілу майна подружжя та після їх вирішення судом вирішувати питання щодо його реального розподілу.

Тому позивачці необхідно або надати суду довідку про вартість спірного майна, надати позовну заяву у новій редакції із зазначеням ціни позову та доплатити судовий збір, або надати докази неможливості їх отримання та клопотання про витребування докакзів судом.

За таких обставин, у відповідності зі ст. 121 ЦПК України, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подальший рух позовної заяви неможливий.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя, –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунути недоліки заяви в строк, передбачений ч. 1 ст. 121 ЦПК України, шляхом надання довідки про вартість спірного майна, надання позовну у новій редакції із зазначеням ціни позову та доплати судового збору, або наданням доказів неможливості їх отримання та клопотання про витребування докакзів судом.

Роз’яснити позивачу, що у випадку невиконання вказівок судді протягом п’яти днів після отримання копії даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Г.В. Подзігун
УХВАЛА

про залишення без руху

10 жовтня 2013 року

м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод в користуванні,-

встановив:

У вересні 2013 року позивач звернулася до суду із вищенаведеною позовною заявою.

17.09.2013 року матеріали передані на розгляд судді Тішка Д.А.

09.10.2013 року на запит суду з Сектору адресно-довідкової роботи УДЕС України в Миколаївській області надійшли відомості щодо місця реєстрації проживання сторін.

Подана заява повинна відповідати ст. ст. 119, 120 ЦПК України, проте даним вимогам вона не відповідає, оскільки:

1. Відповідно до Закону України "Про судовий збір", позивачу слід сплатити судовий збір за немайнові позовні вимоги викладені у пункті 2 прохальної частини позову.

2. Згідно п.6 ч.1 ст. 119 ЦПК України, позивач повинен надати до суду письмові докази, на які посилається у позові, а саме документи, що підтверджують:

- факт сдачі відповідачем в оренду квартири третім особам;

- факт зміни замків на вхідних дверях;

- факт відмови відмови відповідача та третіх осіб у допуску до квартири.

3. Надати документи щодо власників інших 3/4 часток квартири або письмову відмову реєстраційних органів у їх наданні позивачу;

3.1 у разі наявності інших співласників, залучити їх в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вмог на предмет спору (крім відповідача).

4. Надати письмову відмову з ЖЕКу у наданні позивачу, який є співвласником квартири, довідки про зареєстрованих осіб у вказанй квартирі.

5. В позові зазначити правовий статус відповідача (власник, користувач, член сім'ї, тимчасовий мешканець) відповідно до вимог Житлового кодексу України.

За таких обставин, у відповідності зі ст. 121 ЦПК України, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подальший рух позовної заяви неможливий.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя, –

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод в користуванні- залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунути недоліки заяви в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали, що передбачено ч. 1 ст. 121 ЦПК України, шляхом викладення позовних вимог у новій редакції з наданням відповідної кількості копій для сторін, а також подачі вищевказаних доказів.

Роз’яснити позивачу, що у випадку невиконання вказівок судді у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Д.А. Тішко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судової будівельно-технічної експертизи

08 листопада 2013 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю представників позивачки - ОСОБА_1

ОСОБА_2

за участю представників відповідача -
ОСОБА_3

ОСОБА_4

відповідача-

Іванова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_6 про припинення права власності на частку майна, що перебуває у спільній частковій власності.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення дійсної ринкової вартості та вартості проведених будівельно-ремонтних робіт за період з 01.11.2007 року по теперешній час жилого будинку по вул.Східній, 109 в м.Миколаєві.

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_7, який вказане клопотання підтримав, думку відповідача та його представників
ОСОБА_4, ОСОБА_3, які проти призначення експертизи не заперечували, дослідивши матеріали справи, суд у відповідності до ст.ст.143,145 ЦПК України вважає за необхідне призначити судову будівельно-технічну експертизу, так як для з’ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання та повнота обстеження.

При цьому суд вважає за недоцільне зупиняти провадження у справі на час проведення експертизи, тому у справі слід оголосити перерву.

Керуючись ст. ст. 208-210
ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, судову будівельно–технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Визначити дійсну ринкову вартість жилого будинку по вул.Східній, 109 в м.Миколаєві.

2. Визначити перелік та вартість будівельних матеріалів що були витрачені при проведенні ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку по вул.Східній,109 в м.Миколаєві за період з 01.11.2007 року по теперешній час, а також вартість цих робіт.

Проведення експертизи доручити експертам Регіональної торгово-промислової палати
Миколаївської області, яка розташована за адресою: 54030, м. Миколаїв, вул.
Потьомкінська, 41, попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Направити експерту матеріали даної цивільної справи.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивачку, роз‘яснити їй положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Зобов’язати сторони забезпечити експерту вільний доступ до об’єкта дослідження.

По справі оголосити перерву до 04.12.2013 року до 15.00 год.

Зобов’язати нерерта повернути справу до суду в указаний час.

Суддя

Подзіг ун Г.В.
№ 490/4633/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2013 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді – Тішко Д.А., при секретарі – Тихонюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

В квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому, що спільне життя з відповідачем не склалося. На теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім’ї неможливі.

Позивач у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.2003 року у
Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 1616, свідоцтво про шлюб І-ФП № 079229.

Шлюб у позивача первинний, дітей від шлюбу не має, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне домогосподарство не ведеться.

Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім’ї та унеможливлює примирення сторін.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюється статтею 112 Сімейного
Кодексу України, відповідно до якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім’я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110-112, 180, 184 СК України, ст.ст. 208-215, 235 ЦПК України, суд, –

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.11.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 1616, свідоцтво про шлюб І-ФП № 079229.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Д.А. Тішко
УХВАЛА

про залишення без руху

28 жовтня 2013 року

м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду із вищенаведеною позовною заявою.

18.10.2013 року матеріали передані на розгляд судді Тішка Д.А..

25.10 року на запит суду з Сектору адресно-довідкової роботи УДЕС України в Миколаївській області надійшли відомості щодо місця реєстрації проживання сторін.

Подана заява повинна відповідати ст. ст. 119, 120 ЦПК України, проте даним вимогам вона не відповідає, оскільки:

1. Судовий збір не сплачений в повному розмірі, оскільки відповідно ст. 4 до ЗУ
“Про судовий збір” від 08.07.2011 року, що набрав чинності з 01.11.2011 року (далі:
Закон), судовий збір повинен бути сплачений за подання до суду позовної заяви майнової характеру в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, у місячному розмірі, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, оскільки позивач у поданій заяві не визначає ціну спірної земельної ділянки та спірного житлового будинку, встановити точну ціну позову не вбачається можливим, за такого суд визначає розмір судового збору в сумі 3341 грн.

Таким чином, з урахуванням раніше сплаченої суми судового збору, позивачу слід досплатити 3211 грн. 59 коп. судового збору та надати до суду оригінал квитанції на підтвердження його сплати.

За таких обставин, у відповідності зі ст. 121 ЦПК України, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подальший рух позовної заяви неможливий.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя, –

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя- залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунути недоліки заяви в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали, що передбачено ч. 1 ст. 121 ЦПК України, шляхом доплати судового збору та подачі до суду оригіналу квитанції на підтвердження його сплати.

Роз’яснити позивачу, що у випадку невиконання вказівок судді у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Д.А. Тішко
У Х В А Л А

іменем України

11 листопада 2013 року

м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії
Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, –

встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із скаргою на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

11.11.2013 року матеріали передані на розгляд судді Тішка Д.А.

Розглянувши матеріали скарги вважаю, що скарга підлягає поверненню у зв’язку з тим, що її подано особою, яка не має повноважень на подачу такої скарги.

Відповідно до ч. 8 ст.119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що належним чином підтверджує його повноваження.

Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно із статтею 245 Цивільного
Кодексу, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Згідно з ч.2 ст. 42 ЦПК України, довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Як вбачається з документів, залучених до справи, представником скаржника до суду на підтвердження своїх повноважень не надано довіреності, а натомість надано лише Витяг про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі довіреностей від 01.11.2013 року з якого вбачається, що нотаріусом Першої
Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було посвідчено довіреність ОСОБА_1 на уповноваження
ОСОБА_2 представляти її інтереси в суді.

Проте, в порушення вищевказаних статей, такий витяг не є передбаченим законом документом, що належним чином може підтверджувати повноваження представника.

З огляду на викладене, вбачається, що скарга ОСОБА_1 на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління юстиції подана особою, яка належним чином не підтвердила повноважень на ведення справи.

За нормою п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, подана не уповноваженим представником позивача заява повертається позивачу.

Керуючись п.3 ч.3 ст.121, ст.ст.208-210 ЦПК
України, суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління юстиції - повернути скаржнику зі всіма додатками.

Роз’яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня її проголошення.

Суддя

Д.А.
Тішко
№
У Х В А Л А

іменем України

30 жовтня 2013 року

м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши матеріали заяви ТОВ" Агро-Інгресс" до
ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, –

встановив:

У жовтні 2013 року ТОВ "Агро-Інгресс" звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.12.2012 р. у цивільній справі 1423/14882/2012 за нововиявленими обставинами.

30.10.2013 року матеріали передані на розгляд судді Тішка Д.А.

Розглянувши матеріали заяви вважаю, що заява підлягає поверненню у зв’язку з тим, що її подано особою, яка не має повноважень на подачу такої заяви.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 237 ЦК України, представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов’язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За нормою ч. 3 ст. 38 ЦПК України юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Так, подана ТОВ "Агро-Інгресс" заява підписана директором ОСОБА_2, проте, в порушення ч. 8 ст. 119 ЦПК України до матеріалів заяви не надано жодних доказів, які підтверджують повноваження ОСОБА_2 виступати в якості директора ТОВ "Агро-Інгресс", зокрема, протокол загальних зборів товариства про призначення керівника юридичної особи, наказ про призначення на посаду або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців. Крім того, на заяві відсутня печатка товариства.

З огляду на викладене, вбачається, що заява про перегляд рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 12.12.2012 р. у цивільній справі 1423/14882/2012 за нововиявленими обставинами подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

За нормою п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, подана особою, яка належним чином не підтвердила повноважень на ведення справи.

Керуючись п.3 ч.3 ст.121, ст.ст.208-210 ЦПК
України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ТОВ "Агро-Інгресс" про перегляд рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 12.12.2012 р. у цивільній справі 1423/14882/2012 за нововиявленими обставинами - повернути заявнику зі всіма додатками.

Суд роз’яснює заявнику, що він має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів у передбачених законом спосіб, в порядку встановленому ЦПК
України.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня її проголошення.

Суддя

Д.А.
Тішко
УХВАЛА

про залишення без руху

18 листопада 2013 року

м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору підряду,-

встановив:

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із вищенаведеною позовною заявою.

07.11.2013 року матеріали передані на розгляд судді Тішка Д.А.

15.11.2013 року на запит суду з Сектору адресно-довідкової роботи УДЕС України в Миколаївській області надійшли відомості щодо місця реєстрації проживання сторін.

Подана заява повинна відповідати ст. ст. 119, 120 ЦПК України, проте даним вимогам вона не відповідає, оскільки:

1. Відповідно ст. 4 до ЗУ “Про судовий збір” від 08.07.2011 року, що набрав чинності з 01.11.2011 року (далі: Закон), судовий збір повинен бути сплачений за подання до суду позовної заяви майнової характеру в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, у місячному розмірі, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Крім того, частиною 3 статті 6 цього
Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Також, з урахуванням змін до Закону, що були внесені 19.09.2013 року, судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру сплачуються в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, враховуючи раніше сплачену суму судового збору, позивачу слід доплатити:

за позовні вимоги майнового характеру - 114 грн. 70 коп.;

за позовні вимоги немайнового характеру - 229 грн. 40 коп.

Всього слід доплатити суму судового збору в розмірі 344 грн. 10 коп.

2. Позивачу слід надати витяг з відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців
Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції у
Миколаївській області (54001 м. Миколаїв вул. Адміральська, 20) щодо місцезнаходження відповідача, який є фізичною особою - підприємцем.

За таких обставин, у відповідності зі ст. 121 ЦПК України, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подальший рух позовної заяви неможливий.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя, –

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунути недоліки заяви в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали, що передбачено ч. 1 ст. 121 ЦПК України, шляхом подачі вищевказаних доказів та доплати судового збору з наданням до суду копій квитанцій на підтвердження його сплати.

Роз’яснити позивачу, що у випадку невиконання вказівок судді у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Д.А. Тішко