15 жовтня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з 27 червня 1975 року
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, діти від якого
вже повнолітні, проте останнім часом
спільне життя погіршилося через
відсутність взаєморозуміння, поваги
та уваги відповідача до позивача,
через що втрачено почуття любові,
поваги один до одного, припинені
подружні стосунки і ведення спільного
господарства більше року.
Неповнолітніх дітей від шлюбу вони з
відповідачем не мають, майновий спір
відсутній. Вважає, що подальше спільне
життя з відповідачем як подружжя,
примирення і збереження шлюбу
неможливе, а тому просив шлюб
Ухвалою судді Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
07 жовтня 2013 року справа прийнята до
свого провадження на підставі
проведеного повторного авторозподілу
справ.
Будучи належним чином повідомленим про
час та місце розгляду справи позивач в
судове засідання не з'явився, у поданій
через канцелярію суду заяві позов
підтримав у повному обсязі, зазначивши,
що подружні стосунки і ведення
спільного господарства з відповідачем
припинили з 20 січня 2003 року, а з 20
березня 2009 року проживають окремо та
одночасно клопотав про розгляд справи
у його відсутності, не заперечуючи
проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 заперечень проти
позову не надала та, будучи належним
чином повідомленою про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилася, про розгляд справи в її
відсутність не клопотала та про
причини неявки не повідомила, на
підставі чого з урахуванням письмової
згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК
України справа підлягає розглядові
судом з ухваленням цього рішення
На підставі неявки осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, і журнал судового
засідання не ведеться.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи письмові докази, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України
передбачено, що кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність і
може мати наслідки, встановлені
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
з 27 червня 1975 року перебувають у шлюбі,
Амур-Нижньодніпровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис №797 та підтверджується
свідоцтвом про шлюб, виданим повторно,
в копії (а.с.7). Неповнолітніх дітей від
шлюбу сторони не мають.
Спільне життя з відповідачем перестало
складатися з причин непорозуміння на
побутовому грунті, відсутності уваги,
піклування один про одного, через що
втрачено почуття поваги і любові один
до одного та з 20 січня 2003 року шлюбні
стосунки між сторонами не
підтримуються, спільне господарство не
ведеться, а з 20 березня 2009 року вони
проживають окремо і шлюб став
Враховуючи особливий характер
сімейних відносин та їх об'єктивну
недоступність для оточуючих,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
мотиви та причини розлучення, те, що
позивач категорично заперечує проти
збереження шлюбу, суд приходить до
висновку, що примирення сторін
неможливе, подальше спільне життя
сторін, як подружжя, і збереження шлюбу
буде суперечити їхнім інтересам, що
мають істотне значення, тому позовні
вимоги є обґрунтованими та, відповідно
до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК
України, їх шлюб необхідно розірвати.
З урахуванням клопотання позивача суд
вважає за можливе судові витрати
віднести на його рахунок.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215, 222, 224-226, 88
ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 27 червня 1975 року
Амур-Нижньодніпровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис №797 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2
Відповідач має право подати до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська письмову заяву про
перегляд цього заочного рішення
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем отримання його
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем його проголошення, а
така само відповідачем з наступного за
днем постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

Суддя
О.В. Колесніченко