Справа № 158/1326/13-ц Провадження №
22-ц/773/1716/13 Головуючий у 1 інстанції:
Пономарьова О.М. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І., Федонюк
С.Ю.,

при секретарі - Перебойчуку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою особи, яка
не брала участь у справі ОСОБА_3 на
рішення Ківерцівського районного суду
Волинської області від 15 липня 2013 року,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики в сумі 300000,00 грн.
покликаючись на те, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 06 листопада 2008 року укладено
договір про надання безвідсоткової
позики, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу кредит у
сумі 300 000 грн. строком на три роки, з
терміном повернення 06 листопада 2011
року. Відповідно до п.5.1. даного
договору, сторони домовились про те, що
у разі невиконання зобов'язання
позичальника цим договором
передбачено передачу позикодавцю
права власності на транспортні засоби,
а саме: автомобіль марки "VOLKSWAGEN" моделі
"LT 35", 1998 року випуску, червоного
кольору, шасі (кузов) № НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль
марки "TOYOTA" моделі "HIGHLANDER", 2008 року
випуску, чорного кольору, шасі (кузов) №
НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2 та
автомобіль марки "ВАЗ" моделі "21043", 1992
року випуску, білого кольору, шасі
(кузов) №НОМЕР_6, реєстраційний номер
НОМЕР_3., які належать позичальнику
відповідно до свідоцтв про реєстрацію
транспортного засобу.

Оскільки відповідач не виконав взятих
на себе зобов'язань у встановлені
строки, тому ОСОБА_1 вимушений
звернутися в суд за захистом своїх прав
та просив стягнути з ОСОБА_2 300000,00 грн.
боргу за договором позики. В рахунок
задоволення грошових вимог за
договором про надання безвідсоткової
позики від 06.11.2008 року на загальну суму
300000,00 грн. звернути стягнення на
заставне майно шляхом визнання права
власності на транспортні засоби:
автомобіль марки "VOLKSWAGEN" моделі "LT 35", 1998
року випуску, червоного кольору, шасі
(кузов) № НОМЕР_4, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_8
виданого Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС
України у Волинській області;
автомобіль марки "TOYOTA" моделі "HIGHLANDER" 2008
року випуску, чорного кольору, шасі
(кузов) № НОМЕР_5, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_9
виданого Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС
України у Волинській області;
автомобіль марки "ВАЗ" моделі "21043", 1992
року випуску, білого кольору, шасі
(кузов) №НОМЕР_6, реєстраційний номер
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_7
виданого Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС
України у Волинській області.

Рішенням Ківерцівського районного
суду Волинської області від 15 липня 2013
року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задоволено частково.

В рахунок задоволення грошових вимог
за договором про надання
безвідсоткової позики від 06.11.2008 року
на загальну суму 300000,00 грн. звернуто
стягнення на суму 300000,00 грн. на заставне
майно, шляхом визнання за позивачем
ОСОБА_1 права власності на транспорті
засоби: автомобіль марки "VOLKSWAGEN" моделі
"LT 35", 1998 року випуску, червоного
кольору, шасі (кузов) № НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_8 виданого Луцьким ВРЕР
ВДАІ УМВС України у Волинській області;
автомобіль марки "TOYOTA" моделі "HIGHLANDER" 2008
року випуску, чорного кольору, шасі
(кузов) № НОМЕР_5, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_9
виданого Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС
України у Волинській області;
автомобіль марки "ВАЗ" моделі "21043", 1992
року випуску, білого кольору, шасі
(кузов) №НОМЕР_6, реєстраційний номер
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_7
виданого Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС
України у Волинській області.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 3000,00 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду
першої інстанції, особа, яка не брала
участі у справі ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову, оскільки
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні рішення були порушені норми
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції
прийшов до невірного висновку про
стягнення боргу шляхом визнання права
власності за ОСОБА_1 на транспортні
засоби, оскільки такі дії не
передбачені чинним законодавством та
суперечать дійсним обставинам справи.
Зокрема, в іншій цивільній справі
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу. З метою забезпечення
позову 13 грудня 2012 року ухвалою
Центрального районного суду м.
Сімферополя накладено арешт на
автомобілі марки "VOLKSWAGEN" моделі "LT 35", 1998
року випуску, червоного кольору, шасі
(кузов) № НОМЕР_4, реєстраційний номер
НОМЕР_1, марки "TOYOTA" моделі "HIGHLANDER" 2008
року випуску, чорного кольору, шасі
(кузов) № НОМЕР_5, реєстраційний номер
НОМЕР_2 та марки "ВАЗ" моделі "21043", 1992
року випуску, білого кольору, шасі
(кузов) №НОМЕР_6, реєстраційний номер
НОМЕР_3, які належать на праві власності
відповідачу ОСОБА_2 Зазначає, що
оскаржуваним рішенням суду порушені її
права, оскільки на зазначені
транспортні засоби накладено арешт в
рахунок забезпечення її вимог до
ОСОБА_2 Крім того, вказує, що договір
застави не був нотаріально посвідчений
в установленому законом порядку, а тому
він не є підставою для звернення
стягнення на транспортні засоби та не
може бути покладений в основу судового
рішення.

В судове засідання сторони не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце судового
засідання. Причин неявки суд не
повідомили.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до частково
задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 листопада 2008 року
укладено договір про надання
безвідсоткової позики, відповідно до
умов якого позивач надав відповідачу
кредит у сумі 300 000 грн. строком на три
роки, з терміном повернення 06 листопада
2011 року.

З рішення Центрального районного суду
м. Сімферополя від 06 березня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманої суми та
матеріальної шкоди вбачається, що
позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
239459,75 грн., вирішено питання щодо
судових витрат. В ході розгляду справи
Центральним районним судом м.
Сімферополя ухвалою від 13 грудня 2012
року було забезпечено позов шляхом
накладення арешту на майно -
автомобілі: "VOLKSWAGEN" моделі "LT 35", 1998 року
випуску, червоного кольору, шасі (кузов)
№ НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1,
"TOYOTA" моделі "HIGHLANDER", 2008 року випуску,
чорного кольору, шасі (кузов) № НОМЕР_5,
реєстраційний номер НОМЕР_2, "ВАЗ"
моделі "21043", 1992 року випуску, білого
кольору, шасі (кузов) №НОМЕР_6,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що на праві
власності належать ОСОБА_2, заборонивши
їх відчуження до прийняття рішення у
справі. Ухвалою апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 01
квітня 2013 року зазначену ухвалу
скасовано в частині застосування
способу забезпечення позову шляхом
заборони відчуження автомобілів, в
частині забезпечення позову шляхом
накладення арешту на автомобілі -
залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 10 червня 2013 року
дане рішення залишено без змін.

Згідно виконавчого листа №122/10206 від 27
червня 2013 року на користь стягувача
ОСОБА_3 постановою ВДВС Ківерцівського
РУЮ від 11 липня 2013 року накладено арешт
на все майно, що належить боржнику
ОСОБА_2 та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, що йому
належить. Також у тому ж виконавчому
провадженні постановою ВДВС
Ківерцівського РУЮ від 12 вересня 2013
року оголошено розшук та затримання
вищезазначених транспортних засобів.

Судом встановлено, що зобов'язання за
договором позики позивач повністю
виконав і надав відповідачу кошти в
сумі 300000,00 грн., що підтверджується
розпискою відповідача від 06.11.2008 року
(а.с. 7) та не заперечувалось самим
відповідачем та його представником в
ході судового розгляду справи. Проте
відповідач своїх зобов'язань за
договором позики не виконав. Письмові
претензії позивача про виконання умов
договору, направлені відповідачу 15.12.2011
року та 23.05.2012 року, залишені останнім
без реагування.

В силу ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1049 цього Кодексу
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Отже, враховуючи умови договору позики,
позичальник зобов'язаний повернути
кошти, а не транспортні засоби.

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції помилково
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні вимоги про стягнення суми
боргу, а відтак дана вимога позивача
про стягнення з відповідача позики на
суму 300000,00 грн. є підставною і підлягає
до задоволення.

Із договору позики вбачається, що у
розділі відповідальність сторін,
сторони домовилися про те, що у разі
невиконання зобов'язання
позичальником цей договір передбачає
передачу позикодавцю право власності
на автомобіль марки "VOLKSWAGEN" моделі "LT 35",
1998 року випуску, червоного кольору,
шасі (кузов) № НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_1, автомобіль марки "TOYOTA"
моделі "HIGHLANDER", 2008 року випуску, чорного
кольору, шасі (кузов) № НОМЕР_5,
реєстраційний номер НОМЕР_2 та
автомобіль марки "ВАЗ" моделі "21043", 1992
року випуску, білого кольору, шасі
(кузов) №НОМЕР_6, реєстраційний номер
НОМЕР_3., які належать позичальнику
відповідно до свідоцтв про реєстрацію
транспортного засобу (а.с. 4-6).

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
заставою.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про
заставу» визначено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Судом встановлено, що відповідач не
виконав взятих на себе зобов'язань, а
тому позивач набув право звернення
стягнення на предмет застави, а не
визнання за ним права власності на
заставлені автомобілі.

Із Закону України «Про забезпечення
вимог кредитора та реєстрацію
обтяжень» від 24.06.2004 року з
послідуючими змінами і доповненнями,
із ст. 11, слідує, що обтяження рухомого
майна реєструється в Державному
реєстрі в порядку, встановленому цим
Законом. Статтею 21 цього ж Закону
встановлено, що до забезпечувальних
обтяжень належить застава рухомого
майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК
України, що виникає на підставі
договору ( забезпечення виконання
зобов'язань, застава).

Однак, судом встановлено, що на спірні
автомобілі застава в Державному
реєстрі зареєстрована не була.

Статтею 26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредитора та
реєстрацію обтяжень» передбачено, що
обтяжувач має право на власний розсуд
обрати один позасудовий спосіб
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження - передача
рухомого майна, що є предметом
забезпечувального обтяження, у
власність обтяжувача в рахунок
виконання забезпеченого обтяженням
зобов'язання в порядку, встановленим
цим кодексом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що сторони передбачили
позасудовий спосіб вирішення спору, а
саме звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження шляхом
передачі рухомого майна у власність
обтяжувала, хоча даний договір не
зареєстрували згідно вимог чинного
законодавства.

Однак, позивач звернувся в суд з
позовом для вирішення спору щодо
стягнення суми позики та з вимогою про
звернення стягнення на предмет застави
шляхом визнання за ним права власності
на транспорті засоби.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що вимога про
звернення стягнення на предмет застави
шляхом визнання за позивачем права
власності на транспорті засоби до
задоволення не підлягає, а отже рішення
суду першої інстанції слід скасувати і
в задоволені даної вимоги відмовити.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
заставу» (в редакції, яка діяла на
момент укладення договору позики між
сторонами) договір застави повинен
бути укладений у письмовій формі. У
випадках, коли предметом застави є
нерухоме майно, космічні об'єкти,
договір застави повинен бути
нотаріально посвідчений на підставі
відповідних правоустановчих
документів. Нотаріальне посвідчення
договору застави нерухомого майна
здійснюється за місцезнаходженням
нерухомого майна, договору застави
космічних об'єктів - за місцем
реєстрації цих об'єктів.

Отже, покликання особи, яка не брала
участі у справі, що договір застави
щодо автомобілів не був нотаріально
посвідчений не ґрунтуються на вимогах
закону, так як вимога про нотаріальне
посвідчення договору застави
транспортних засобів законодавчо була
введена тільки в липні 2010 року (Закон
України від 06.07.2010 року № 2435).

Таким чином, враховуючи норми
матеріального права та встановлені
обставини, колегія суддів вважає, що з
відповідача слід стягнути всю суму
боргу - 300 000 грн.

Крім того, позивач, згідно ст. 20 Закону
України «Про заставу» має право на
звернення стягнення на предмет застави
в рахунок боргу, оскільки умови
договору про повернення коштів
відповідачем не виконані. Однак,
позивач змінив свої вимоги і не просив
суд звернути стягнення на предмети
застави в рахунок погашення боргу.

Представник відповідача надіслав в суд
копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ про скасування
рішень Центрального районного суду м.
Сімферополя та ухвали апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 10
червня 2013 року щодо позовних вимог
ОСОБА_3, однак не надав доказів щодо
скасування засобів забезпечення
позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України в користь
позивача слід стягнути понесені ним
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 60 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 1046, 1049, 526, 546
ЦК України, ст.ст. 13, 15, 20 Закону України
«Про заставу»,

колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала
участь у справі ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ківерцівського районного суду
Волинської області від 15 липня 2013 року
у даній справі скасувати, ухвалити нове
рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
300000,00 (триста тисяч) грн. боргу за
договором позики, 3000,00 (три тисячі) грн.
судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: