РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» грудня 2013 року
Ленінський районний суд м. Луганська у
складі:

головуючого: судді - Кравченко Н.О.,

при секретарі - Савченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
реєстраційна служба Луганського
міського управління юстиції
Луганської області про встановлення
факту належності житлового будинку,
визнання права власності, виділення
часток, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
відповідним позовом, в обґрунтування
якого зазначили, що у 1995 році між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 був укладений шлюб (свідоцтво
про одруження від 25.07.1995 року, запис №
214, місце реєстрації: відділ реєстрації
актів цивільного стану Ленінського
райвиконкому міста Луганська). Від
даного шлюбу позивачі мають двох дітей:
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 1998 року по 2001 рік, як зазначають
позивачі, їх сім'я наймала помешкання
за адресою АДРЕСА_1. У зв'язку з продажем
даного помешкання ОСОБА_2 переїхали у
гуртожиток за адресою АДРЕСА_2, де
мешкали до 2007 року. Неналежні умови
проживання у гуртожитку спонукали
сім'ю до пошуку та купівлі власного
житла, що призвело їх до рішення по
купівлі за прийнятну ціну житлового
будинку за адресою АДРЕСА_3.

Позивачі зазначили, що оскільки у сім'ї
ОСОБА_2 було не достатньо грошей для
оформлення даної угоди по купівлі дому,
виникла необхідність в отриманні
кредиту. 10.04.2008 року ЗАТ "ОТП Банк"
надало позичальнику ОСОБА_1 валютний
кредит у розмірі 40000 (сорок тисяч)
доларів США під "...придбання нерухомого
майна..." - терміном повернення до 10.04.2028
року. В забезпечення кредитного
договору №МL - 904/021/2008, були укладені
договір поруки №SR - 904/021/2008 та договір
іпотеки №РМL - 904/021/2008, згідно якого
"Предметом іпотеки" - є нерухоме майно, а
саме будинок житловий та земельна
ділянка, загальною площею 0,1200 га що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.

У своєму позові, позивачі, також,
зазначають, що на момент оформлення
кредитної угоди сім'я мала
неповнолітнього сина (ОСОБА_9 -
ІНФОРМАЦІЯ_1), тому потребувалось
рішення опікунської ради. Зі слів
позивачів, часу на оформлення даного
рішення було замало. Так як на
вищезазаначений житловий будинок було
декілька покупців, у зв'язку з чим
сім'єю ОСОБА_1 прийнято спільне рішення
що покупцем даного будинку буде рідний
брат ОСОБА_3.

Так, 10.04.2008 року були укладені
нотаріально оформлені договори
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки між ОСОБА_6, ОСОБА_7
(продавці) відповідно до яких ОСОБА_3
(покупець) придбав як житловий будинок
так і земельну ділянку загальною
площею 0,1200 га за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно житловий
будинок та земельна ділянка
розташовані за адресою АДРЕСА_3,
належать ОСОБА_3.

Зі слів позивачів, на протязі усього
періоду, сім'я ОСОБА_1 займалась не
тільки оформленням усіх необхідних
документів, а й відповідно несла усі
майнові витрати самостійно, а також
добудовувала будинок (проводила
водопровід, опалення, каналізацію,
внутрішні роботи), сплачували і
сплачують усі комунальні послуги по
утриманню цього будинку.

Позивачі вважають, що фактично були і є
власниками даного житла, а юридично
власником є ОСОБА_3, який, як зазначають
позивачі, ніколи не жив та не був
зареєстрований у будинку АДРЕСА_3,
грошових чи інших будь-яких витрат
ОСОБА_3 чи його дружина, відносно
будівництва; ремонту; утримання;
оформлення дозволів та документів
стосовно даної будівлі не несли.

При цьому, позивачі зазначають
наступні факти:

як взяття кредиту під придбання
будинку (п.2 кредитного договору № МL -
904/021/2008 від 10.04.2008 р. "Цільове
використання кредиту - кредитування
нерухомого майна".)

прописка за адресою будинку АДРЕСА_3
(паспорта громадян України, де з 2009 року
зареєстровано місце проживання).

Договір поруки №8К - 904/021/2008 від 10.04.2008 р.
по якому чоловік ОСОБА_1 (яка по
кредитному договору є "боржником") бере
на себе зобов'язання по сплаті як
самого кредиту так і його відсотків,
свідчать про те що фактично власниками
даного будинку є сім!я ОСОБА_1.

Крім того, як стверджують позивачі,
сім'я ОСОБА_1 відкрито, безперервно з 2008
року володіє та користується на свій
розсуд як будинком (робить ремонт;
відбудовує веранду) так і земельною
ділянкою (прибирає територію, насаджує
дерева, рослинність), сплачує
самостійно усі комунальні витрати по
утриманню будинку, а також земельний
податок.

Позивачі, також, надають довідку банку
вих. №902-1-10-2/510 від 13.09.2013 року, яка, як
вони вважають, підкреслює те що сім'я
ОСОБА_1 зацікавлена у тому, щоб скоріше
погасити кредит, за житловий будинок у
якому вони мешкають.

За думкою позивачів, усі вищезазначені
факти та документи свідчать про те, що
житлове приміщення - будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_3,
фактично з моменту його придбання,
тобто з 2008 року, належить сім'ї ОСОБА_1,
яка володіє та користується ним до
теперішнього часу.

Відтак, позивачі просять суд
встановити з 2008 року факт належності
житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та
земельної ділянки загальною площею 0,1200
га, визнати право власності на житловий
будинок НОМЕР_1 та земельну ділянку
загальною площею 0,1200 га по АДРЕСА_3 за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/2 частку житлового
будинку та земельної ділянки,
розташованих за адресою АДРЕСА_3;
визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку житлового будинку та земельної
ділянки, розташованого за адресою
АДРЕСА_3; зобов'язати Реєстраційну
службу Луганського міського
управління юстиції Луганської області
зареєструвати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності по 1/2 частки на кожного
житлового будинку та земельної
ділянки, розташованого за адресою
АДРЕСА_3.

Відповідачі у судове засідання
зявились, позов визнали.

Представник третьої особи до суду не
зявився, причини неявки суду не
повідомив.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставі
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановленні факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Так, дослідивши наявні у справі докази
суд встановив, що Відповідачами 10.04.2008
року належним чином були укладені
нотаріально оформлені договори
купівлі-продажу житлового будинку від
10.04.2008р., зареєстрований в реєстрі за №
2336 та земельної ділянки від 10.04.2008р.,
зареєстрований в реєстрі за № 2338, між
ОСОБА_6, ОСОБА_7 (продавці) відповідно до
яких ОСОБА_3 (покупець) придбав як
житловий будинок так і земельну
ділянку загальною площею 0,1200 га за
адресою: АДРЕСА_3.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно житловий
будинок та земельна ділянка
розташовані за адресою АДРЕСА_3,
належать ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК
України при визнанні позову
відповідачем суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Позивачами суду не надано доказів в
обґрунтування вимог щодо підстав
набуття права власності відповідно до
закону. Окрім того в судовому засіданні
встановлено, що відповідно до договору
іпотеки №РМL - 904/021/2008 від 10 квітня 2008
року укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_3, "Предметом іпотеки" - є нерухоме
майно, а саме будинок житловий та
земельна ділянка, загальною площею 0,1200
га що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.
доказів на погашення боргових
зобов'язань за кредитом на час розгляду
позову не надано.

При таких обставинах, суд, виходячи із
того, що відповідачами право власності
на житловий будинок і земельну ділянку
загальною площею 0,1200 га за адресою:
АДРЕСА_3. було набуто на законних
підставах, не вбачає за можливе
задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 212, ч.2 ст256, ЦПК
України, ст.ст.638, 655, ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
реєстраційна служба Луганського
міського управління юстиції
Луганської області про встановлення
факту належності житлового будинку,
визнання права власності, виділення
часток - відмовити за
необґрунтованістю.

Вступна та резолютивна частини рішення
ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено 13 грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
Н.О. Кравченко