Справа № 214/7069/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2013 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Саксаганської районної у місті ради м.
Кривого Рогу про визначення розміру
часток у праві спільної сумісної
власності та визнання права власності
на спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом, в якому просить суд
визначити частку кожного із
співвласників - її, ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в приватній спільній
сумісній власності у вигляді належної
їм квартири АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, рівною та
як 1/4 частку, а також визнати за нею
право власності на 3/4 частин вказаної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В обґрунтування
своїх позовних вимог посилається на те,
що їй, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
приватної спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1 в м. Кривому
Розі Дніпропетровської області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла. Після
її смерті відкрилась спадщина у
вигляді належної їй частки вказаної
квартири, яку прийняли її дочка - ОСОБА_3
та чоловік - ОСОБА_4, позаяк проживали
разом з нею в зазначеній квартирі до
моменту її смерті та продовжили в ній
проживати і після її смерті.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла. Після
її смерті також відкрилась спадщина на
належну їй частку зазначеної квартири,
яку прийняв її батько - ОСОБА_4, позаяк
проживав разом з нею в зазначеній
квартирі до моменту її смерті та
продовжив у ній проживати і після її
смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер.
Однак, згідно Заповіту від 21.03.2005 року,
ОСОБА_4 зробив наступне розпорядження
на випадок своєї смерті, а саме заповів
їй все належне йому майно, де б воно не
знаходилось та з чого б воно не
складалось, усі майнові права та
обов'язки, які належали йому на час
посвідчення заповіту, а також майнові
права та обов'язки, які належатимуть
йому на день смерті. З метою прийняття
спадщини вона звернулась до Сьомої
Криворізької державної нотаріальної
контори за отриманням Свідоцтва про
право на спадщину, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_4, однак отримала відмову
через невизначеність часток у спадщині
та для вирішення цього питання їй було
рекомендовано звернутися до суду.

Позивач у судове засідання надала
письмову заяву, в якій позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання також надала письмову заяву,
в якій просила суд розглянути справу за
її відсутності та зазначила, що позов
визнає частково, а саме в частині
визначення часток співвласників у
праві спільної сумісної власності.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Так, позивачу, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на праві приватної спільної сумісної
власності належала квартира АДРЕСА_1 в
м. Кривому Розі Дніпропетровської
області (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла (а.с.19).

Після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді належної їй частки в
зазначеній квартирі.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав із спадкодав цем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Отже, ОСОБА_3, будучи дочкою
ОСОБА_2, та ОСОБА_4, будучи чоловіком
ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за
законом, прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_2, так як на день відкриття
спадщини постійно проживали із
спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270
ЦК України строк не заявили про
відмову від неї (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла
(а.с.20).

Після її смерті відкрилась
спадщина у вигляді належної їй частки в
зазначеній квартирі, яку прийняв її
батько - ОСОБА_4, позаяк на день
відкриття спадщини постійно проживав
із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст.
1270 ЦК України строк не заявив про
відмову від неї (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер (а.с.21).

Після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді належної йому частки в
зазначеній квартирі.

Згідно Заповіту від 21.03.2005 року, ОСОБА_4
зробив наступне розпорядження на
випадок своєї смерті, а саме заповів
позивачу все належне йому майно, де б
воно не знаходилось та з чого б воно не
складалось, усі майнові права та
обов'язки, які належали йому на час
посвідчення заповіту, а також майнові
права та обов'язки, які належатимуть
йому на день смерті (а.с.22).

Позивач звернулась до Сьомої
Криворізької державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
ОСОБА_4, однак отримала відмову через
невизначеність часток у спадщині та
для вирішення цього питання їй було
рекомендовано звернутися до суду (а.с.8).

Отже, розглядаючи вимоги про
визначення частки кожного із
співвласників у вказаній квартирі, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 370 ЦК України, у
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. Виділ частки
із майна, що є у спільній сумісній
власності, здійснюється у порядку,
встановленому ст. 364 ЦК України.

У зв'язку з тим, що судом не встановлено
ніякої домовленості між
співвласниками - позивачем, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про інший розмір
часток у спільній сумісній власності у
вигляді вказаної вище квартири, суд
приходить до висновку, що частка
кожного із співвласників у цій
квартирі є рівною та складається із 1/4
її частки, відтак ця частина позовних
вимог є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Стосовно позовних вимог в
частині визнання за позивачем права
власності на 3/4 частки вказаної
квартири в порядку спадкування, суд
зазначає наступне.

Позивач, будучи спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
прийняла вказану вище спадщину, що
відкрилась після смерті її діда,
оскільки фактично вступила у володіння
спадковим майном та у встановлений ч. 1
ст. 1270 ЦК України строк не заявила про
відмову від цієї спадщини.

Відтак, зважаючи на
вищевикладене, суд приходить до
висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 364, 368, 370, 1261, 1268, 1270 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 15, 174, 209, 256-258, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частку кожного з
співвласників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в
приватній спільній сумісній власності
у вигляді квартири АДРЕСА_1 в м. Кривому
Розі Дніпропетровської області, рівною
та як 1/4 частку.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
право власності на 3/4 частки квартири
АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.В. Попов.