Головуючий суду 1 інстанції - Кіяшко
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 414/1732/13-ц
Провадження № 22ц/782/4834/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Карташова О.Ю.,
Борисова Є.А.

при секретарі : Скоробогатовій
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Кремінського виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства

на заочне рішення Кремінського
районного суду Луганської області від
07 жовтня 2013 року

за позовом ОСОБА_2 до Кремінського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства про визнання Наказу № 117-к
від 09.07.2013 року «Про звільнення»
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2013 року позивач звернулася до
Кремнського районного суду з позовом, в
якому вказала, що працювала на посаді
інспектора відділу кадрів на
Кремінському виробничому об'єднанні
водопровідно-каналізаційного
господарства. 09.07.2013 року відповідно до
наказу № 117-к була звільнена з посади з
причин, що передбачені п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України (за систематичне невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на неї трудовим договором).
Позивач з вищевказаним наказом не
згодна, оскільки наказ винесено до неї
не у відповідності до законодавства,
згоду від профспілкового комітету
роботодавець не отримав. А тому позивач
прохає визнати наказ незаконним,
скасувати вищевказаний наказ, поновити
її на роботі на посаді інспектора
відділу кадрів.

Оскаржуваним заочним рішенням суду
першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_2
до Кремінського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства про визнання наказу № 117-к
від 09.07.2013 року «Про звільнення»
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу задоволено
повністю, визнано наказ Кремінського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства № 117-к від 09.07.2013 року «Про
звільнення» незаконним та скасовано
його, поновлено ОСОБА_2 на роботі в
Кремінському виробничому управлінні
водопровідно-каналізаційному
господарстві, іди. код 20160935, яке
знаходиться за адресою Луганська
область м. Кремінна, вул. Дзержинського,
2 «а» на посаді інспектора відділу
кадрів, стягнуто з Кремінського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 09.07.2013 року по 07.10.2013
року.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що
зазначене рішення не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а також фактичним обставинам справи,
незаконність і необґрунтованість
стало можливо неповнотою встановлення
обставин справи, а тому апелянт просить
скасувати рішення Кремінського
районного суду Луганської області від
07 жовтня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції встановлено, що оскаржене
рішення не відповідає вимогам
цивільно-процесуального закону.

Як роз'яснює Постанова Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 «Про судові рішення у цивільних
справах»:.

Судові рішення викладаються у формі
ухвали або рішення (частина перша
статті 208 Цивільного процесуального
кодексу України). Судовий наказ і
заочне рішення є різновидами судового
рішення.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами.

Рішення суду як найважливіший акт
правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права. У зв'язку з цим суди повинні
неухильно додержувати вимог про
законність і обґрунтованість рішення у
цивільній справі (частина перша статті
213 ЦПК).

Резолютивна частина повинна мати
вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що
випливають зі встановлених фактичних
обставин, висновки по суті розглянутих
вимог і залежно від характеру справи
давати відповіді на інші питання,
зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК.

У ній, зокрема, має бути зазначено:

- висновок суду про задоволення
позову або відмову в позові повністю
чи частково (при відмові в позові слід
точно зазначити, кому, відносно кого та
в чому відмовлено);

- висновок суду по суті позовних
вимог: які саме права позивача визнано
або поновлено;

- розмір грошових сум чи перелік
майна, присуджених стороні;

- вартість майна, яке належить
стягнути з відповідача, якщо при
виконанні рішення присудженого майна у
наявності не буде;

- конкретні дії, які відповідач
повинен вчинити та на чию користь, або
інший передбачений законом спосіб
захисту порушеного права;

- розподіл судових витрат
відповідно до вимог статті 88 ЦПК;

- строк і порядок набрання
рішенням суду законної сили та його
оскарження;

- у яких межах допускається
негайне виконання рішення, коли суд
зобов'язаний або має право його
допустити.

Згідно з частиною першою статті 192 ЦК
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. У зв'язку з цим при задоволенні
позову про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні. При
стягненні періодичних платежів суд має
вказати період, протягом якого
проводиться виконання.

Вирішивши питання про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, суд не навів розрахунку
стягнутої суми, не зазначив точної суми
грошових коштів, які підлягають
стягненню.

Розглянувши матеріали даної цивільної
справи судова колегія апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення не дотримався
вимог діючого законодавства, не
звернув уваги на роз'яснення
Верховного Суду України щодо судових
рішень по цивільним справам та не
зазначив у резолютивній та
мотивувальній частині стягувану суму
чим унеможливив виконання свого ж
рішення. На зазначені обставини
місцевий суд не звернув уваги також при
розгляді заяви відповідача про
перегляд заочного рішення по справі.

Згідно ч.1 п. 2 ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо суд, вирішивши питання про право,
не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати.

На основі вище зазначеного колегія
суду вважає за необхідне повернути
справу до Кремінського районного суду
Луганської області для ухвалення
додаткового рішення по справі.

Згідно ч.7 ст. 297 ЦПК України при
надходженні неналежно оформленої
справи, з нерозглянутими зауваженнями
на правильність і повноту фіксування
судового процесу технічними засобами
або з нерозглянутими письмовими
зауваженнями щодо повноти чи
неправильності протоколу судового
засідання, або без вирішення питання
про ухвалення додаткового рішення
суддя-доповідач повертає справу до
суду першої інстанції, про що
постановляє ухвалу із зазначенням
строку, протягом якого суд першої
інстанції має усунути недоліки.

Отже, судова колегія приходить до
висновку про необхідність повернення
справи до суду першої інстанції для
виправлення недоліків в строк до 20
січня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 220, 297, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Справу за апеляційною скаргою
Кремінського виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства

на заочне рішення Кремінського
районного суду Луганської області від
07 жовтня 2013 року

за позовом ОСОБА_2 до Кремінського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства про визнання Наказу № 117-к
від 09.07.2013 року «Про звільнення»
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу повернути
Кремінському районному суду
Луганської області для ухвалення
додаткового рішення по справі.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :