Справа № 452/2622/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"05" листопада 2013 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд Львівської області

у складі:
головуючого - судді Галина В.П.,

при
секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Самборі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який
діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
виконавчого комітету Самбірської
міської ради Львівської області,
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області, третя особа
приватний нотаріус Самбірського
районного нотаріального округу ОСОБА_4,
про поділ майна подружжя, визнання
недійсним договору іпотеки та
виключення майна з акту опису, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 22.04.2010 року звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, АКІБ «УкрСиббанк»,
третя особа відділ державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції про
поділ майна подружжя та виключення
майна з акту опису. Зазначила, що на
підставі виконавчого листа № 7-1757 від
25.02.2010 року державним виконавцем ВДВС
Самбірського МРУЮ Сташківим І.П. 16.04.2010
року був складений акт серії АА № 927086
опису й арешту майна, згідно якого
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та
повідомлено про її подальшу
реалізацію. Виконавчий лист було
видано на підставі рішення
Самбірського міськрайонного суду від
29.12.2009 року по цивільній справі № 2-1257/2009
р., яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь
АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість в
сумі 191277 грн. 95 коп. та судові витрати.

Оскільки вона являється власником
описаної квартири, з діями виконавця не
погодилась. Однак коли знайшла
ксерокопію свідоцтва про право
власності на квартиру, оригінали
знаходяться у ОСОБА_3, їй стало
зрозуміло, що право власності на
вказану квартиру оформлено лише на
ОСОБА_3

Вважає, що дане свідоцтво про право
власності, яке було видане виконкомом
Самбірської міської ради порушує її
майнові права та законні інтереси,
оскільки квартира на момент видачі
свідоцтва не була придатна для
експлуатації, були лише голі стіни без
штукатурки, без комунікацій, без
підлоги, вікон та дверей. Стан
завершеності складав не більше 25 %.
Зважаючи, що квартира була набута
ОСОБА_3, з яким вона перебувала у шлюбі,
то таке майно є спільною сумісною
власністю подружжя і належить їм у
рівних частинах.

Оскільки для приведення квартири до
стану придатного для експлуатації та

проживання згідно з вимогами
будівельних, пожежних та санітарних
норм потрібні були значні кошти, вона
змушена була їздити на заробітки до
Італії. Впродовж з 2001 по 2010 рр. вона
неодноразово виїжджала за кордон на
роботу. ОСОБА_3 при цьому ні
матеріально, ні фізично не приймав
участі у будівельних роботах по
квартирі, не дбав про матеріальне
забезпечення сім»ї і витрачав спільні
кошти на шкоду інтересам сім»ї.

Також їй стало відомо про те, що під час
її закордонних поїздок ОСОБА_3
розлучився з нею, без її участі, не
повідомивши її про це.

У зв»язку з наведеним вважає, що за нею
слід визнати ? ідеальні частини на
квартиру АДРЕСА_1, оскільки виключно
внаслідок її особистих дій вказану
квартиру було приведено до стану,
придатного до експлуатації. Відповідно
за ОСОБА_3 слід визнати право власності
на ? ідеальну частину вказаної
квартири; також визнати незаконним і
скасувати свідоцтво про право
власності на квартиру та виключити її з
акту опису й арешту майна.

26.05.2010 року ОСОБА_2 подано заяву про
збільшення позовних вимог, згідно якої
просить визнати незаконним та
скасувати свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати
за нею право власності на вказану
квартиру та виключити її з акту опису й
арешту майна.

01.06.2011 року представником ОСОБА_2 на
підставі довіреності ОСОБА_1 подано
заяву про збільшення позовних вимог,
зокрема: визнати незаконним та
скасувати рішення виконкому
Самбірської міської ради № 41 від 28.01.2000
р. в частині оформлення права власності
на вказану квартиру та свідоцтво про
право власності на неї; провести поділ
спільного сумісного майна подружжя і
визнати за ОСОБА_2 право власності на
згадану квартиру, яку виключити з акту
опису й арешту майна.

24.06.2011 року ОСОБА_1 подано заяву про
збільшення позовних вимог та зміну
підстави і предмету позову, де
зазначено додаткову вимогу щодо
визнання недійсним договору іпотеки,
укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ
«УкрСиббанк», згідно якого в іпотеку
передано квартиру АДРЕСА_1.

07.07.2011 року ОСОБА_1 подано позовну заяву
до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3, третя
особа приватний нотаріус Самбірського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання недійсним договору
іпотеки і відповідно до ухвали
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 20.07.2011 року
позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ПАТ
«УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору іпотеки об'єднаний
із цивільною справою за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та
виключення майна з акту опису.

12.10.2011 року ОСОБА_1 подано заяву до
виконкому Самбірської міської ради,
треті особи ПАТ «УкрСиббанк», ВДВС
Самбірського МРУЮ, приватний нотаріус
Самбірського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 про уточнення позовних
вимог, а саме:

- визнання квартири АДРЕСА_2, а також
транспортних засобів NISSAN TEANA 230 JK V6,
д.н.з. НОМЕР_1, 2006 року випуску; БАЗ А079.19,
д.н.з. НОМЕР_2, 2007 року випуску; БАЗ А079.19,
д.н.з. НОМЕР_3, 2008 року випуску; ПАЗ 32053-07,
д.н.з. НОМЕР_4, 2006 року випуску - спільною
сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

- провести поділ спільного сумісного
майна подружжя і визнати за ОСОБА_2
право власності на квартиру АДРЕСА_1, за
ОСОБА_3 - на квартиру АДРЕСА_2 та на
транспортні засоби NISSAN TEANA 230 JK V6, д.н.з.
НОМЕР_1, 2006 року випуску; БАЗ А079.19, д.н.з.
НОМЕР_2, 2007 року випуску; БАЗ А079.19, д.н.з.
НОМЕР_3, 2008 року випуску; ПАЗ 32053-07, д.н.з.
НОМЕР_4, 2006 року випуску;

- визнати недійсним договір іпотеки,
укладений ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк»,
згідно якого у іпотеку передано
квартиру АДРЕСА_1;

- виключити з акту опису й арешту майна
квартиру АДРЕСА_1.

В підтвердження змінених позовних
вимог ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2
посилається на те, що згідно рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 26.05.2010 року
розірвано шлюб між відповідачем ОСОБА_3
та позивачкою ОСОБА_2

Як йому стало відомо, крім згаданої
квартири АДРЕСА_1 в, за час шлюбу
подружжям ОСОБА_2 було набуте ще інше
майно: квартира у м. Дрогобичі та чотири
транспортні засоби, а тому це майно
являється їхньою спільною сумісною
власністю.

Враховуючи волевиявлення відповідача
ОСОБА_3, який не заперечує визнати за
ОСОБА_2 спірну квартиру АДРЕСА_1,
просить провести наступний розподіл
спільного сумісного майна, яким
визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_2 та на транспортні
засоби NISSAN TEANA 230 JK V6, д.н.з. НОМЕР_1, 2006
року випуску; БАЗ А079.19, д.н.з. НОМЕР_2, 2007
року випуску; БАЗ А079.19, д.н.з. НОМЕР_3, 2008
року випуску; ПАЗ 32053-07, д.н.з. НОМЕР_4, 2006
року випуску; а за ОСОБА_2 - право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Крім цього, просить визнати недійсним
договір іпотеки, укладений між ОСОБА_2
та ПАТ «УкрСиббанк» як засіб
забезпечення кредитного договору,
укладеного між банком та відповідачем
ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_2 такого
договору не укладала, що
підтверджується наявним у справі
висновком судово-почеркознавчої
експертизи, і саме укладення такого
договору суперечило вимогам ч. 2 ст. 6
Закону України «Про іпотеку».

Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2,
позов визнав та пояснив, що у 1985 році
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб
і за час шлюбу ними було придбано майно
згідно з позовними вимогами. Зокрема
квартира АДРЕСА_1, придбана 15.11.2001 року
на підставі свідоцтва про право
власності, яке було видане на ім'я
ОСОБА_3 Враховуючи, що це майно,
квартира, придбано під час
зареєстрованого шлюбу, тому відповідно
до ст. 61 СК України, це майно є спільною
сімейною власністю подружжя, тому
підлягає поділу. Щодо договору іпотеки,
укладеного ОСОБА_3 у 2006 році - він
незаконний, підлягає визнання
недійсним, оскільки в момент його
укладення були порушені вимоги закону,
зокрема ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
іпотеку», де співвласник ОСОБА_2
повинна була надати згоду. Вона такої
згоди не надавала, оскільки була в
Італії.

Спірна квартира була не придатна для
проживання. Позивачка зважаючи стан
квартири вимушена була поїхати за
кордон, де власною працею, власними
коштами завершувала цю квартиру і
приводила її у відповідність.

Представник Самбірської міської ради
Янів М.І. пояснив, що виконавчий комітет
Самбірської міської ради не є
відповідачем по даній справі, оскільки
будь яких позовних вимог до нього на
даний момент вже не існує. Позовні
вимоги спочатку існували, але у зв'язку
із уточненням позовних вимог, вони були
відкинуті. Виконавчий комітет видав
свідоцтво про право власності на
квартиру ОСОБА_3 відповідно до свого
рішення. Дане рішення було
підготовлено у зв'язку з письмовим
зверненням правління Самбірської
райспоживспілки Львівської області і у
зв'язку з цим було видане свідоцтво про
право власності ОСОБА_3 Рішення
виконавчого комітету не оскаржується,
свідоцтво про право власності не
оскаржується, їх законність не
підлягає сумніву.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» Чупіль
Р.Р. пояснив, що банк заперечує даний
позов повністю. Зазначив, що не
відповідає дійсності факт, що спірна
квартира була придбана за період
шлюбу. Дана квартира перебувала у
приватній власності ОСОБА_3, спільною
сумісною власністю вона стала з
моменту набрання рішенням суду про
визнання її спільною сумісною
власністю законної сили. Щодо
отримання згоди від ОСОБА_2 по договору
іпотеки, то дані документи відбирались,
оскільки вони передбачені формальними
положеннями банку і працівник банку,
який займався кредитуванням не
з'ясовував глибоко суть правовідносин.
Як з'ясувалось на даний час, цього можна
було не робити, тобто не відбирати
згоди. Те що банк зробив - не впливає на
правовідносини щодо договору
кредитування і його чинності.

Квартира передана одноосібно ОСОБА_3,
як члену кооперативу громадою.

Представник ВДВС Самбірського МРУЮ
Сташків І.П. пояснив, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби з
2010 року перебував виконавчий лист №
2-1257, виданий 25.02.2010 року Самбірським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 191
277 грн. заборгованості. Банк у своїй
заяві просив в першу чергу звернути
стягнення на предмет іпотеки, що і було
зроблено. Вказану квартиру було
описано, складено акт опису і арешту
майна. В подальшому виконавчу службу
було повідомлено про спір відносно
цієї квартири і була ухвала суду про
заборону проведення виконавчих дій і
більше вони не проводили ніяких дій. На
інше майно арешт не накладався, жодного
іншого майна не реалізовувалось.

Приватний нотаріус Самбірського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
пояснила, що на момент посвідчення
договору нею було дотримано всі
необхідні умови, передбачені
законодавством, тобто була відібрана
згода дружини власника майна. У 2006 році
були представлені всі необхідні
документи, паспорт, була дружина,
договір було посвідчено.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що її син
ОСОБА_3 одружився із ОСОБА_2, вона
перейшла проживати до них. Жили вони
разом у згоді. Потім син отримав
квартиру по АДРЕСА_1. Згодом ОСОБА_2
вимушена була поїхати на заробітки,
треба було закінчувати квартиру, там
були голі стіни, ні вікон, ні дверей, ні
підлоги і звідти висилала кошти.

Щодо укладення сином кредитних
договорів їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_2 знає
з дитинства, дружили сім'ями, були в
хороших відносинах, вона була вчителем.
Потім ОСОБА_2 отримали квартиру по
АДРЕСА_1, яка потребувала великих
затрат і у зв'язку з цим ОСОБА_2 змушена
була поїхати за кордон на заробітки,
звідки регулярно висилала кошти.

Вселились вони у квартиру приблизно у
2005 році.

Щодо договорів кредиту їй нічого не
відомо.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що являється
сином подружжя ОСОБА_2. Мати змушена
була поїхати на заробітки з метою
заробити гроші на ремонт і
облаштування квартири по АДРЕСА_1. Дана
квартира була без вікон, без дверей, без
комунікацій, зовсім не облаштована.
Вона передавала гроші спочатку на
бабцю, коли він став повнолітнім - на
нього, мама наймала майстрів,
проводились роботи. Крім нього в сім'ї є
ще молодший брат. Спільними зусиллями з
мамою приводили квартиру до ладу і
заселились у неї, де на даний час і
проживають.

Ремонт тривав 6-7 років, мати передавала
гроші, все поступово закінчувалось.
Заселились приблизно у 2005-2006 рр.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, свідків, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

За змістом ст.ст. 572, 575 ЦК України
іпотека є видом забезпечення виконання
зобов»язань нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким іпотеко
держатель має право в разі невиконання
боржником забезпеченого іпотекою
зобов'язання одержати задоволення
своїх вимог за рахунок предмета
іпотеки.

Відповідно до ст. 578 ЦК України «Про
іпотеку» майно, що є у спільній
власності, може бути передане у заставу
(іпотеку) лише за згодою усіх
співвласників.

За змістом ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 цього
Кодексу, і зокрема, коли зміст
правочину суперечить ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 30 січня 2006 року
між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк» був
укладений договір іпотеки, згідно
якого в забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором від
30 січня 2006 року, укладеного з ОСОБА_3,
було передано в іпотеку банку квартиру
АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю
(ОСОБА_3) на підставі свідоцтва про
право власності на квартиру, виданого
Самбірською міською радою 15 листопада
2001 року.

Рішенням Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 26 травня 2010
року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 і визнано квартиру АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_2

На момент укладення оспорюваного
договору єдиним власником спірної
квартири був ОСОБА_3, що
підтверджується рішенням Самбірської
міської ради № 41 від 28.01.2000 року, а факт
належності спірної квартири на праві
спільної сумісної власності
встановлено лише рішенням
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 26 травня 2010
року, а тому не була потрібна
обов'язкова згода ОСОБА_2 щодо передачі
її в іпотеку.

Що стосується позовних вимог про
виключення з акту опису та арешту майна
квартири АДРЕСА_1, то згідно рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 29 грудня 2009 року
по цивільній справі № 2-1257/2009 р. з ОСОБА_3
на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто
заборгованість за кредитним договором
в сумі 191 277, 95 грн.

16 квітня 2010 року державним виконавцем
ВДВС Самбірського МРУЮ Сташківим І.П.
відповідно до виконавчого листа № 2-1254
від 25 лютого 2010 року складено акт опису
й арешту майна. Згідно вказаного акту
було накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1 та повідомлено, що з 25 квітня 2010
року її буде реалізовано.

Даний опис був проведений 16 квітня 2010
року, а вищезазначена квартира визнана
спільною сумісною власністю подружжя
лише з набранням законної сили рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 26 травня 2010
року, а тому дана позовна вимога не
знайшла свого підтвердження в судовому
засіданні.

У зв'язку з тим, що спірний договір
іпотеки був посвідчений 30 січня 2006
року, на момент укладення цього
договору згода ОСОБА_2 потрібна не була,
так як єдиним власником на той момент
був лише - ОСОБА_3. Стаття 6 Закону
України «Про іпотеку» вимагає надання
згоди на передачу в іпотеку усіх
співвласників, коли майно перебуває у
спільній власності осіб, тому
результати проведення експертизи щодо
відповідності підпису на нотаріально
посвідченій заяві ОСОБА_2 не можуть
бути підставою для визнання недійсним
договору іпотеки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 61, 74 СК України, ст.
ст. 203, 215, 572, 575, 578 ЦК України, Законом
України «Про іпотеку», суд -

в и р і ш и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
виконавчого комітету Самбірської
міської ради Львівської області,
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області, третя особа
приватний нотаріус Самбірського
районного нотаріального округу ОСОБА_4,
про поділ майна подружжя, визнання
недійсним договору іпотеки та
виключення майна з акту опису - за
недоведеністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Львівської області протягом 10 днів, з
дня його проголошення.

Суддя
- підпис -

Згідно з оригіналом

Суддя
В.П.Галин