Справа № 132/2123/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2013 Калинівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого Янків Т.П.

при секретарі Гордієнко
А.М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (в
інтересах якого діє ОСОБА_1.) (за участю
третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог, на боці
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, служби у
справах дітей Калинівської районної
державної адміністрації) про
виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказує, що 30.05.2008 року між ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір у вигляді надання
кредитної лінії в сумі 26375,00 доларів США
строком до 29.05.2028 року, в свою чергу
позичальник зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки; в
забезпечення виконання зобов'язань
було укладено договір іпотеки, згідно
умов якого ОСОБА_3 надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Однак позичальник ОСОБА_3 свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав не в повному обсязі, тому ПАТ КБ
«Приват Банк» в судовому порядку
звернув стягнення на предмет іпотеки
шляхом його продажу. Таким чином усі
мешканці будинку, що був предметом
іпотеки, підлягають виселенню, однак,
відмовляються зробити це у
добровільному порядку. Зазначені
обставини стали підставою для
звернення до суду.

В судовому засіданні представник
позивача Сауляк Є.В., який діє на
підставі довіреності (а.с. 62), позовні
вимоги, заявлені позивачем, підтримав
та просить задовольнити їх на підставі
доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідачка ОСОБА_1, яка діє також в
інтересах малолітнього ОСОБА_2, позовні
вимоги не визнала та просить відмовити
в задоволенні позову, оскільки в
будинку, що є предметом іпотеки,
зареєстрована малолітня дитина.

Третя особа на боці відповідача, що не
заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 в
судовому засіданні просив відмовити в
задоволенні даного позову, так як в
будинку, що є предметом іпотеки
зареєстрований малолітній ОСОБА_2

Третя особа на боці відповідача, що не
заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 в
судове засідання не з'являлась, однак,
згідно письмової заяви (а.с. 76), просить
розгляд по справі проводити без її
участі.

Представник третьої особи на боці
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог - служби у справах дітей
Калинівської РДА, що залучена до участі
в справі згідно ухвали суду від 20.11.2013 р.
(а.с. 79) Варчук В.В., який діє згідно
довіреності, позовні вимоги визнав
частково, а саме в частині виселення
ОСОБА_1 не заперечує, а в частині
виселення малолітнього ОСОБА_2 просить
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали цивільної справи, суд вважає
за необхідне позов задовольнити з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні із
достовірністю встановлено, що 30.05.2008
року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір у
вигляді надання кредитної лінії в сумі
26375,00 доларів США строком до 29.05.2028 року,
в свою чергу позичальник зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами
(згідно кредитного договору №VIKOGA
від 29.05.2008 року (а.с. 5-7).

В забезпечення виконання зобов'язань
29.05.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та
ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки
№VIKOGA (а.с. 10-12), згідно умов якого
ОСОБА_3 надав в іпотеку нерухоме майно,
а саме: житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений
законом строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав, надавши
позичальнику кредитні кошти.

В свою чергу позичальник ОСОБА_3 не
надав своєчасно банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
іншими витратами відповідно до умов
договору, таким чином не виконавши
зобов'язання за кредитним договором.

З цієї причини ПАТ КБ «Приват Банк»
звернувся до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки; так, згідно рішення
Калинівського районного суду від 20.12.2010
року було звернуто стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки, а
саме на житловий будинок з прибудовами
та господарськими будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1
Вінницької області шляхом його продажу
(вказане підтверджується копією
рішення Калинівського районного суду
від 20.12.2010 року а.с. 13-14).

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і порядку,
передбачених законом.

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.
Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Після прийняття судового рішення про
звернення стягнення на предмет застави
позивач прийняв рішення про
необхідність звернення стягнення на
предмет іпотеки та у встановленому
законом порядку попередив
відповідачів про добровільне
виселення із житлового будинку згідно
вимоги закону, однак останні
відмовились це зробити.

У ч. 2, 3 ст. 40 Закону України „Про
іпотеку" законодавець встановлює
певний порядок дій банку: після
прийняття рішення про звернення
стягнення на переданий в іпотеку
житловий будинок всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок протягом одного місяця з дня
отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільнять будинок у встановлений строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що
виселення із займаного приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться у
добровільному порядку. Громадянам,
яких виселяють із житлових приміщень,
одночасно надається інше постійне жиле
приміщення, за винятком виселення
громадян при зверненні стягнення на
жилі приміщення, що були придбані ними
за рахунок кредиту банку чи іншої
особи, повернення якого забезпечене
іпотекою відповідного житлового
приміщення.

Пунктом 43 Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року
судам рекомендовано врахувати при
розгляді таких справ те, що «Частиною
четвертою статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України, статей 39-40 Закону
України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк».

З твердженням відповідачки ОСОБА_1 про
те, що позовні вимоги позивача про
виселення являються незаконними, так
як в будинку зареєстровано малолітню
особу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд
погодитись не може, виходячи з
наступного. Пунктом 18.12 договору
іпотеки №VIKOGA встановлено, що
іпотекодавець зобов'язується не
надавати документи у відповідні
держоргани з метою реєстрації
будь-яких осіб у предметі іпотеки без
письмової згоди на це
іпотекодержателя. Як вбачається із
відповіді на запит №495 від 26.06.2013 р. (а.с.
80), що видана Калинівським районним
сектором УДМС України, ОСОБА_1
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом
зі своїм сином ОСОБА_2 з 19.06.2008 року, тому
суд приходить до висновку, що
відповідачі були зареєстровані в
будинку, який є предметом іпотеки, з
порушенням умов вищевказаного
договору.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи той факт, що позовні вимоги
позивача є законними та
обґрунтованими, позов про виселення
відповідачів із житлового будинку, що
являвся предметом іпотеки, підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

До судових витрат відповідно до ч.1 ст.79
ЦПК України зокрема, відноситься
витрата по сплаті судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі
229,40 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями №IHB90B0QP та №IHB90B0QО від 20.05.2013
року, які й підлягають стягненню з
відповідачки ОСОБА_1, яка діє також в
інтересах малолітнього ОСОБА_2, на
користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст. 9, 109 ЖК
України, ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Виселити ОСОБА_1,
яка зареєстрована та проживає у
житловому будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 Вінницької області зі
зняттям із реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України.

Виселити малолітнього ОСОБА_2, в
інтересах якого діє ОСОБА_1 який
зареєстрований та проживає у житловому
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1 Вінницької області зі зняттям
із реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1
Вінницької області, ІПН: НОМЕР_1), яка
діє також в інтересах малолітнього
ОСОБА_2, сплачений судовий збір в сумі
229,40 грн. на користь ПАТ КБ «Приват
Банк».

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2013
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: підпис

Суддя:

Секретар:

З оригіналом згідно