Єдиний унікальний номер 242/4557/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1 на рішення
Селидівського міського суду від 21
листопада 2013 року у справі за позовом
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надану
теплову енергію,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернулась
відповідачка ОСОБА_1 з апеляційною
скаргою на рішення суду, яким позовні
вимоги комунального підприємства було
задоволено у повному обсязі: суд
стягнув з відповідачки на користь
підприємства заборгованість з
теплопостачання у сумі 3 944 грн. 45 коп. за
період з жовтня 2010 року по серпень 2013
року, індекс інфляції у сумі 23 грн. 70
коп., 3% річних у сумі 193 грн. 48 коп. та
судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп.

Суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачка ОСОБА_1 проживає у
АДРЕСА_1, є споживачем послуг з
теплопостачання, які надаються
комунальним підприємством.

Суд також установив, що відповідачка
самовільно без належного дозволу
переобладнала у своїй квартирі систему
теплопостачання та відключила її від
централізованої системи
теплопостачання.

Оскільки з жовтня 2010 року ОСОБА_1 не
оплачує надані їй послуги, утворилась
заборгованість на загальну суму 3 944
грн. 45 коп., яку суд і стягнув з неї на
користь підприємства, а також з
посиланням на ст.625 ЦК України - три
відсотки річних та індекс інфляції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та відмовити
позивачу у задоволенні вимог, оскільки
вважає, що суд першої інстанції не
врахував, що з 22 листопада 2010 року до 04
січня 2013 року, поки у її квартирі не
було встановлене газове опалювальне
обладнання, вона зовсім не
користувалась послугами комунального
підприємства, бо у квартирі були зняті
батареї централізованого опалення.
Обігрів своєї квартири вона
здійснювала за допомогою масляних
обігрівачів та при цьому платила за
використану електроенергію.

Суд також не прийняв до уваги, що після
встановлення у квартирі автономного
опалення 04 січня 2013 року вона
звернулась до комунального
підприємства із заявою про припинення
нарахувань за опалення квартири, однак
суд безпідставно стягнув з неї оплату
по серпень 2013 року.

Суд першої інстанції не врахував, що
вона є пенсіонеркою, хворою людиною, є
інвалідом з 1996 року, отримує невелику
пенсію, тому не має можливості сплатити
стягнуту судом суму.

Сторони до апеляційного суду не
з"явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Оскільки сторони не надали доказів на
підтвердження поважності причин своєї
неявки до апеляційного суду,
апеляційний суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника комунального
підприємства та відповідачки ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
комунального підприємства є
підставними та обґрунтованими.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких суд його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка проживає у АДРЕСА_1, є
споживачем послуг з теплопостачання,
які надаються комунальним
підприємством, на її ім»я відкритий
особовий рахунок (а.с.4).

Судом встановлено, що з жовтня 2010 року
ОСОБА_1 не оплачує послуги з
теплопостачання, які надаються
позивачем.

У ході розгляду справи відповідачка
підтвердила, що вона дійсно відключила
свою квартиру від теплопостачання, у її
квартирі зняті батареї
централізованого опалення, квартиру
вона опалювала електроприладами, а у
січні 2013 року встановила автономне
опалення.

Натомість таке відключення відбулось з
порушенням встановленого порядку, що
підтверджується актом від 22 листопада
2010 року про самовільне переобладнання
системи опалення (а.с.5).

ОСОБА_1 було винесене подання про
відновлення централізованої системи
опалення у квартирі, двічі з цього
приводу складались протоколи про
адміністративне правопорушення - від 29
жовтня та 22 листопада 2010 року (а.с.7, 19).

За таких обставин апеляційний суд не
може прийняти доводи апеляційної
скарги про фактичне неотримання
позивачкою послуг з теплопостачання,
які надаються комунальним
підприємством, оскільки відключення
квартири ОСОБА_1 від централізованої
системи опалення відбулось з
порушенням установленого порядку.

Усі інші доводи апеляційної скарги
також були предметом дослідження у
суді, на правильність висновків суду
вони не впливають, тому апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну, рішення
суду як таке, що відповідає вимогам
закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду
від 21 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: