Провадження №6/761/818/2013
У Х В А Л А

іменем України

04 листопада 2013 року Шевченківський
районний суд м Києва у складі:

головуючого-судді
Голік Н.О.,

при секретарі
Ксендзюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з вказаною заявою про заміну
стягувача ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» у виконавчих провадженнях.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що
на виконанні у Червоногвардійського
органу ДВС Макіївського МУЮ та
Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ
перебувають виконавчі провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-6427, виданого Шевченківським
районним судом м. Києва 02.08.2011 року, про
стягнення боргу з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії».

30.08.2013 року між ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «АНСУ» був
укладений договір факторингу №30/08-13,
відповідно до якого ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» відступив на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» своє право
грошової вимоги заборгованості до
ОСОБА_2, за Кредитним договором
№02-В/08/23/ФО/І від 08.07.2008 року, що був
укладений між ЗАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії», правонаступником
якого є ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії», і ОСОБА_2, а також до ОСОБА_3, яка
є поручителем за договором поруки від
08.07.2008 року.

30.08.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» був укладений договір
відступлення права вимоги №3А за яким
ТОВ «Українська боргова компанія»
набула права кредитора щодо грошової
вимоги за Кредитним договором
№02-В/08/23/ФО/І від 08.07.2008 року, що був
укладений між ЗАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії», правонаступником
якого є ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії», і ОСОБА_2, а також до ОСОБА_3, яка
є поручителем за договором поруки від
08.07.2008 року.

Сторони в судове засідання не
з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.08.2010 року по справі №2-6427/10
за позовом ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, позовні
вимоги ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» задоволено та стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3
заборгованість 94 233,16 грн. та судові
витрати в розмірі 1 062,33 грн., а всього 95
295.49 грн.

01.09.2011 року заступником начальника
Червоногвардійського органу ДВС
Макіївського МУЮ винесено Постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №28433052 на виконання виконавчого
листа Шевченківського районного суду
м. Києва №2-6427 виданого 02.08.2011 року, про
стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»
солідарно.

01.09.2011 року державним виконавцем
Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ
винесено Постанову про відкриття
виконавчого провадження 1468/5 на
виконання виконавчого листа
Шевченківського районного суду м.
Києва №2-6427, про стягнення боргу з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» солідарно.

30.08.2013 року між ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «АНСУ» був
укладений договір факторингу №30/08-13,
відповідно до якого ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» відступив на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» своє право
грошової вимоги за кредитними
договорами до боржників.

30.08.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» був укладений договір
відступлення права вимоги №3А за яким
ТОВ «Українська боргова компанія»
набула права кредитора щодо грошової
вимоги за Кредитним договором
№02-В/08/23/ФО/І від 08.07.2008 року, що був
укладений між ЗАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії», правонаступником
якого є ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії», і ОСОБА_2, а також до ОСОБА_3, яка
є поручителем за договором поруки від
08.07.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у
разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
сторони суд замінює сторону
виконавчого провадження її
правонаступником.

Аналогічні положення містяться і в ч. 5
ст. 8 Закону України «Про виконавче
провадження», де зазначено, що у разі
вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони її правонаступником.

З положень цих норм закону вбачається,
що державний виконавець з власної
ініціативи, або у випадку звернення до
нього сторони виконавчого провадження
з проханням звернутись з заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження, а також заінтересована
сторона виконавчого провадження
можуть звертатися до суду з заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження.

Аналіз зазначених правових норм
свідчить про те, що з заявою в суд про
заміну сторони у виконавчому
провадженні може звернутися лише
державний виконавець (з власної
ініціативи чи на прохання сторони) або
сама сторона виконавчого провадження,
а не будь-яка заінтересована сторона.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Закон України «Про виконавче
провадження» не містить визначення
заінтересованих сторін, як сторін
виконавчого провадження. Сторонами у
виконавчому провадженні є лише
стягувач і боржник.

Стягувач ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» та боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи
державний виконавець до суду з такими
заявами не звертались.

Також, заявником не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що згідно договору факторингу
№30/08-13 від 30.08.2013 року ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії» відступив на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» своє право
грошової вимоги заборгованості до
ОСОБА_2, за Кредитним договором
№02-В/08/23/ФО/І від 08.07.2008 року.

З огляду на наведене, заява Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія»
задоволенню не підлягає.

Керуючись частинами 1, 5 ст. 8, ст. 19
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 378 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія» про
заміну стягувача, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Суддя: