Єдиний унікальний номер 422/3462/12
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» про визнання
недійсної угоди, стягнення грошових
коштів, моральної шкоди та суми,
передбаченої договором про надання
правової допомоги, ?
Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» про визнання
недійсної угоди, стягнення грошових
коштів, моральної шкоди та суми,
передбаченої договором про надання
В обґрунтування позовних вимог
зазначивши, що 29.11.2011 року між ним та ПП
«Грандфінресурс» було укладено угоду
№ 205190. Перед укладанням цього
правочину йому терміново знадобились
гроші для придбання автомобіля.
Побачивши рекламу ПП «Грандфінресурс»,
де пропонувалися вигідні умови, він
звернувся до цієї організації з метою
швидкого отримання кредиту. Від ПП
«Грандфінресурс» він розраховував
отримати грошовий кредит у 10-денний
термін з моменту підписання угод, про
що як в телефонному режимі, так і під
час відвідування офісу, на підписанні
угод його запевнила працівниця цієї
При зустрічі консультант пояснив йому
умови, які необхідні для отримання
грошей: він повинен був оплатити на
банківський рахунок відповідача суму 10
500,00 грн. та упродовж наступних 10 днів
отримати заявлену в угоді суму
розміром 150 000,00 грн. А далі виплачувати
кредит на умовах близько 5 % річних. Йому
пояснили і те, що в разі неотримання
необхідної суми грошових коштів,
відповідач в будь-кому разі поверне
У наступні 10 днів він не отримав грошей.
Звернувшись, після визначеного
терміну, до представника ПП
«Грандфінресурс» з метою отримання
обіцяних коштів та з'ясування причин,
через які вони і досі не були видані,
йому повідомили, що поки грошей не має.
Причини співробітниками відповідача
називалися різні. Наприклад, неполадки
з офісною технікою та мережею Інтернет,
дуже великою кількістю бажаючих
отримати гроші, які сплатили
початкових внесків набагато більше ніж
він. І йому сказали просто сплачувати
загальні щомісячні платежі у розмірі
833,33 грн. чистого внеску та 375,00 грн.
адміністративних витрат, для того, щоб
гарантовано отримати заявлену у
договору суму. Так, він сплатив два
загальних щомісячних платежі. Але
обіцяних грошей не отримав і
наступного разу, коли знову звернувся
до представників відповідача. Коли він
почав телефонувати до головного офісу
у м. Київ, за їх місцезнаходженням, то
йому в дуже грубій, неетичній формі
сказали, що грошей він не отримає і
надалі, якщо не буду сплачувати
поточних платежів згідно підписаного
Наступні його звернення до ПП
«Грандфінресурс» просто ігнорувалися
з боку працівників організації. Проте
йому постійно говорили: щомісяця він
мусить платити гроші за ще не отримані
Ця угода була укладена під впливом
обману та застосуванням нечесної
підприємницької практики.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів» виконавець
послуг не повинен включати у договори
із споживачем умови, які є
несправедливими.
Відповідно до ч. 2, п. З ч. З ст. 18 Закону
України «Про захист споживачів» - умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності,
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача, зокрема, встановлення
жорстких обов'язків споживача, тоді як
надання послуги обумовлене лише
власним розсудом виконавця.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» забороняється
підприємницька практика яка спонукає
або може спонукати споживача дати
згоду на здійснення правочину, на який
в іншому випадку він не погодився б;
така практика вводить в оману стосовно:
основних характеристик продукції,
таких як: її наявність, переваги,
небезпека, склад, методи використання,
очікувані результати споживання
Враховуючи те, що йому була надана
нечітка, неправдива інформація
стосовно даних угод, дії співробітника
ПП «Грандфінресурс» є забороненими та
підпадають під ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів», в якій
йдеться що підприємницька практика є
такою, що вводить в оману, якщо під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається у нечіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
Так відповідно до п. 2 ч. 1, п. 7 ч. З ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» забороняється нечесна
підприємницька практика, яка включає
будь-яку діяльність, що вводить в оману
споживача; забороняється, як таке що
вводить споживача в оману утворення,
експлуатація або розвиток
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції.
В діяльності Відповідача наявні ознаки
нечесної підприємницької практики, а
також умови правочину суперечать
нормам та вимогам Законодавства
України, дана програма ПП
«Грандфінресурс» являє собою
пірамідальну схему, діяльність яких
Довіряючи професіоналізму і
спеціалізації консультантів, під час
укладання угоди він повністю
покладався на роз'яснення
менеджера-консультанта відповідача, як
фахівця з даного виду правовідносин,
який не роз'яснив усіх положень угоди,
не повідомив щодо обставин настання
права отримання товару, порядку
надання кредиту та інших обставин, що
випливають умов договору, чим сприяв
неправильному сприйняттю ним угоди №
Відповідач своїми діями, бездіяльністю
завдав йому моральну шкоду, яка полягає
у душевних стражданнях, що завдані у
зв'язку з вчиненням цього правочину.
Відповідач, використовуючи нечесну
підприємницьку діяльність, що вводить
в оману з метою спонукання його до
підписання угоди на невигідних умовах,
маючи умисел не видавати обіцяні гроші,
а лише скористатися для власних потреб
залученого від нього початкового
У зв'язку з цим змушений був звернутися
до суду та просить визнати угоду
недійсною, стягнути з відповідача всі
сплачені на його рахунок згідно угоди
кошти у розмірі 12 916,66 грн., стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 3
000.00 грн., стягнути з відповідача
витрати на правову допомогу у розмірі 1
182,00 грн., судові витрати покласти на
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не
з'явився, про день місце та час
проведення судового засідання
сповіщений належним чином. Причини
неявки суду невідомі, заяв про розгляд
справи за його відсутності не
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
про заочний розгляд справи, що
відповідає положенням статті 224 ЦПК
Суд, вислухавши пояснення позивача,
свідка, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
Так, в судовому засіданні встановлено,
що 29.10.2011 року між ОСОБА_1 та ПП
«Грандфінресурс» було укладено
договір №205190 про надання послуг.
Відповідно до ст. 1 даного договору
адміністратор зобов'язується вчинити
певні дії спрямовані на придбання
товару зазначеного в додатку №1, та на
умовах діяльності Програми «Альянс
Україна», що містяться в додатку №2,
який є невід'ємною частиною цього
договору: сформувати реєстр учасників,
забезпечити його адміністрування;
організовувати та проводити заходи по
розподілу грошового фонду, здійснити
оплату товарів на користь учасника, або
надати учаснику відповідну суму у
позику; надавати інші послуги і
здійснювати інші правочини, погоджені
сторонами у порядку та строки,
передбачені цим договором та додатками
до нього. Вартість, порядок та строки
розрахунків зазначені в додатках.
Згідно ст. 2.4.1 договору адміністратор
зобов'язується суворо дотримуватися
усіх умов договору та його додатків.
Відповідно до ст. 4 даний договір не є
зворотною фінансовою допомогою
Згідно квитанцій ОСОБА_1 вніс на
рахунок ПП «Грандфінресурс» грошові
кошти у розмірі 12 916,66 грн. (а.с. 14-18).
Виходячи зі змісту зазначеного
договору виконання послуг з
адміністрування системи полягає в
тому, що: клієнт сплачує передбачені
договором кошти, а ПП «Грандфінресурс»
формує групу клієнтів, за рахунок
чистих внесків яких здійснюється
придбання товарів. Також договір не
містить строків та (або) термінів
отримання клієнтом товару та не
передбачає будь-яких гарантій
отримання клієнтом товару навіть у
разі повної оплати його вартості.
За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
договір про надання фінансових послуг
(яким відповідно до ст. 4 цього Закону є
договір про надання споживчого
кредиту) повинен містити розмір
фінансового активу, зазначений у
грошовому виразі, строки його внесення
та умови взаєморозрахунків.
За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»
до договорів із споживачами про
надання споживчого кредиту
застосовуються положення цього Закону
про несправедливі умови в договорах,
зокрема положення, згідно з якими
передбачаються зміни в будь-яких
витратах за договором, крім
відсоткової ставки. Продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими. Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Якщо положення договору
визнано несправедливим, включаючи ціну
договору, таке положення може бути
змінено або визнано недійсним.
Положення, що було визнане недійсним,
вважається таким з моменту укладення
Аналіз указаних норм дає підстави для
висновку, що несправедливими є
положення договору про споживчий
кредит, які містять умови про зміни у
витратах, зокрема щодо плати за
обслуговування кредиту та плати за
дострокове його погашення, і це є
підставою для визнання таких положень
За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача
в оману або є агресивною. Забороняються
як такі, що вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
Таким чином, указаний Закон установив
недійсність правочинів, здійснених з
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.
Оскільки позивач за умовами договору
повинен сплачувати кошти не за сам
товар, а за можливість одержання права
на купівлю товару, а ПП
«Грандфінресурс» без залучення
власних коштів формує об'єднання
клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснюється передача права на купівлю
товару одному з учасників цього
об'єднання, що є компенсацією за
рахунок коштів інших учасників групи,
залучених до умов діяльності програми
та враховуючи правові висновки
Верховного Суду України, викладені в
постанові від 23 травня 2012 року (справа
6-35цс12), які є обов'язковими для всіх
судів України, суд вважає, що
діяльність відповідача з реалізації
програми є такою, що вводить споживача
в оману та порушує права позивача.
Частиною 1 статті 230 передбачено, що,
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення (ч.
1 ст. 229 ЦК України), такий правочин
визнається судом недійсним.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України.
Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, зокрема, відшкодування
збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Крім того, згідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
Стосовно позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди у сумі 3 000,00 грн., суд
виходить з наступного.
Вимогами ч. 1 ст. 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок порушення її прав.
Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України
передбачено, що моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступені вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
Зміст ст. 1167 ЦК України свідчить про те,
що цивільно-правова відповідальність
за спричинення моральної шкоди настає
при наявності складу цивільного
правопорушення, тобто за умов
порушення прав особи, наявності шкоди
та причинного зв'язку між порушенням та
Разом з тим, статтею 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного
суду України № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
шкоди» від 31 березня 1995 в редакції від 25
травня 2001 року розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо, яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин,
тяжкість вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунків. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.
Оцінюючи доводи позивача щодо розміру
моральної шкоди у сумі 3 000,00 грн. суд
вважає їх завищеними і, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, вважає доцільним
визначити розмір моральної шкоди в
Таким чином, враховуючи вищезазначене,
з урахуванням ст. 11 ЦПК України, суд
вважає за необхідне позов ОСОБА_1
задовольнити частково, визнати
недійсним договір №205190, укладений
29.10.2011 року, стягнути з відповідача на
користь позивача, сплачені ним кошти за
договором у розмірі 12 916,66 грн. та
моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. В
іншій частині позовних вимог
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, з відповідача відповідно до
задоволених вимог судом, підлягає
стягненню на користь позивача судовий
збір у сумі 229,40 грн.
Керуючись, ст.ст. 23,203,215,1167, ч.1 ст. 227 ЦК
України, ст.ст. 11,18,19 Закону України
«Про захист прав споживачів», ст. ст.
10,11,27,28,29,30,60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
визнання недійсної угоди, стягнення
грошових коштів, моральної шкоди та
суми, передбаченої договором про
допомоги-задовольнити частково.
Визнати недійсним договір №205190
укладений 29 жовтня 2011 року між ОСОБА_1
та Приватним підприємством
Стягнути з Приватного підприємства
«Грандфінресурс», м. Київ, вул.
Ярославів Вал, 13/2Б,оф.3, ЄДРПО: 81469012 на
користь ОСОБА_1 сплачену за договором
№205190 від 29 жовтня 2011 року суму у
розмірі 12 916 грн. 66 коп. та моральну
шкоду у розмірі 1 000 грн.
В задоволенні позову в іншій
Стягнути з Приватного підприємства
«Грандфінресурс» на користь держави
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.
Суддя: