У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2013 Справа №607/22633/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака
Р.М.

за участю секретаря
Бурячинської Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
скаргу Комунального підприємства
теплових мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради на
постанову державного виконавця
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради
звернулось в суд зі скаргою на дії
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції та зобов'язання
вчинити дії. В обґрунтування своїх
вимог вказує на те, що державним
виконавцем Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції винесено
постанову від 08.11.2013 року ВП №40579739 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу 1915/205408/2012 виданого
Тернопільським міськрайонним судом
14.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради 5420,67 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду та 114,70 грн.
судового збору. В мотивувальній
частині постанови про відмову
державний виконавець керується ч.1 п.3
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження», а саме у судовому наказі
не зазначено ідентифікаційного коду
боржника. Вважає, що вищевказана
постанова не відповідає вимогам
чинного законодавства, оскільки
державна виконавча служба відповідно
до п.3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Таким чином, виконавча
служба має право робити відповідні
запити у державні органи. Інших
підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби не вказав. Тому, КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
просить визнати неправомірною
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 08.11.2013 року
ВП №40579739 та зобов'язати відділ ДВС
відкрити виконавче провадження згідно
судового наказу 1915/205408/2012 виданого
Тернопільським міськрайонним судом
від 14.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради 5420,67 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду та 114,70 грн.
судового збору.

В судовому засіданні представник
скаржника вимоги викладенні у скарзі
підтримала та просить їх задовольнити.

Відділ державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції в Тернопільській області явку
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча про день та час
розгляду скарги був повідомлений у
встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 386
Цивільного процесуального кодексу
України, скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються. Якщо заявник,
державний виконавець або інша посадова
особа державної виконавчої служби не
можуть з'явитись до суду з поважних
причин, справу може бути розглянуто за
участю їх представників.

Оскільки представник відділу ДВС в
судове засідання не з'явився, суд
вважає за можливе розглянути справу
без його участі.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно із вимогами ч. 4 статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

14.12.2012 року Тернопільським
міськрайонним судом видано судовий
наказ № 1915/205408/2012 про стягнення з
ОСОБА_1 в користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради 5420,67 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду та 114,70 грн.
судового збору.

Постановою державного виконавця
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції від 08.11.2013 року ВП
40579739 відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу 1915/205408/2012
виданого Тернопільським міськрайонним
судом від 14.12.2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 в користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради 5420,67 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду та 114,70 грн.
судового збору, у зв'язку із
невідповідністю до вимог статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме у виконавчому
листі не зазначено ідентифікаційного
коду боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження», в
редакції яка діяла на час видачі
виконавчого листа, у виконавчому
документі зазначаються: повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Таким чином, зазначення
ідентифікаційного номера боржника у
виконавчому документі, не являється
обов'язковим реквізитом такого
документу і зазначається у разі, якщо
він відомий суду - за його наявності.

Відповідно до ч. 2 статті 1 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Із змісту ст.ст 4,5 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
під час виконання рішень державний
виконавець має право на безпосередній
доступ до баз даних і реєстрів, у тому
числі електронних, що містять
інформацію про боржників, їхнє майно
та кошти. Порядок доступу до таких
реєстрів встановлюється Міністерством
юстиції України спільно відповідними
центральними органами виконавчої
влади, які забезпечують їх ведення.
Вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Державному виконавцю повинні
бути безоплатно надані у встановлений
ним строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Згідно п.3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 5 статті 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження є завершальною стадією
судового провадження.

Згідно ч. 2 статті 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи наведене, беручи до уваги,
що ідентифікаційний код фізичної особи
може бути наданий органами податкової
інспекції України на запит державного
виконавця в ході виконавчого
провадження, суд приходить до
переконання, що оскаржувана постанова
про відмову у відкритті виконавчого
провадження прийнята з порушенням
законодавства України, а тому скаргу
КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради слід
задовольнити та визнати неправомірною
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 08.11.2013 року
ВП №40579739 неправомірною та зобов'язати
відділ ДВС відкрити виконавче
провадження згідно судового наказу
№1915/205408/2012 виданого Тернопільським
міськрайонним судом 14.12.2012 року про
стягнення з ОСОБА_1 в користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради 5420,67 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду та 114,70 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 383-389 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження» суд, -

У Х В А Л И В
:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову
державного виконавця Другого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції від 08.11.2013 року ВП №40579739 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу №1915/205408/2012 виданого
Тернопільським міськрайонним судом
14.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради 5420,67 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду та 114,70 грн.
судового збору.

Зобов'язати Другий відділ державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції відкрити
виконавче провадження з примусового
виконання судового наказу №1915/205408/2012
виданого Тернопільським міськрайонним
судом 14.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1
в користь КПТМ
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
Тернопільської міської ради 5420,67 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду та 114,70 грн.
судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено буз участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий
Р.М.Грицак