Провадження №2/193/529/13
Р І Ш Е Н Н Я

18 грудня 2013 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при секретарі
Кірєєвій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Новоюлівської сільської ради, треті
особи - Софіївська районна державна
адміністрація, відділ державної
реєстраційної служби Софіївського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області, відділ
Державного земельного агентства у
Софіївському районі, про визнання
права на оформлення та реєстрацію
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його рідний брат ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається з 1/2 частки земельної
ділянки площею 4,9560 га, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Новоюлівської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області, одержана померлим у спадщину 04
вересня 2003 року після смерті їхнього
батька ОСОБА_4, якому земельна ділянка
належала у цілій частці відповідно до
Державного акта на право приватної
власності на землю, та земельної
ділянки площею 5,2447 га, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Новоюлівської сільської ради, що
належала ОСОБА_3 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю.

Спадкоємців першої черги за законом та
за заповітом після смерті брата
позивача ОСОБА_3 немає.

Спадкоємцем другої черги за законом
після смерті ОСОБА_3 являється позивач,
його рідний брат.

Отримавши після смерті батька спадщину
у вигляді 1/2 частки земельної ділянки
площею 4,9560 га, брат не встиг здійснити
державну реєстрацію права власності на
зазначену земельну ділянку та
виготовити на власне ім'я державний акт
на право власності на земельну ділянку.

Спадкоємцями після смерті їхнього
батька ОСОБА_4 були позивач, його брат
ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_1

Спадщину після смерті батька в рівних
частинах - по 1/2 прийняли ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 ОСОБА_1 оформила свої спадкові
права і 20.03.2004 року зареєструвала своє
право на земельну ділянку площею 2,0000
га, тобто 1/2 частину від земельної
ділянки площею 4,9560 га.

Оригінал Державного акта на право
приватної власності на землю після
смерті батька позивача залишився у
матері і вона при отриманні свідоцтва
про право на спадщину після смерті
ОСОБА_4 повинна була пред'явити його
нотаріусу, де він повинен знаходитись і
зараз.

04 липня 2013 року позивач звернувся в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини після смерті брата
і в той же час була заведена спадкова
справа.

14 серпня 2013 року позивач звернувся до
нотаріуса Софіївської державної
нотаріальної контори з приводу
оформлення своїх спадкових прав після
смерті брата ОСОБА_3 Розглянувши подані
позивачем документи, державний
нотаріус відмовила йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті його брата на 1/2
частку земельної ділянки площею 4,9560 га,
в зв'язку з тим, що відсутня державна
реєстрація 1/2 частки цієї земельної за
померлим.

Із заявою про проведення державної
реєстрації 1/2 частки земельної ділянки
площею 4,9560 га за позивачем, як за
спадкоємцем ОСОБА_3, позивач звернувся
у відділ державної реєстраційної
служби Софіївського РУЮ, але в
державній реєстрації за ним права
власності на земельну ділянку йому
відмовлено.

За померлим ОСОБА_3 не було
зареєстровано право власності на
земельну ділянку, а за життя він набув
лише право на оформлення та реєстрацію
земельної ділянки, яке ним не було
реалізоване, а тому до позивача, як до
його спадкоємця, також перейшло
зазначене право спадкодавця.

Таким чином, враховуючи те, що право на
земельну ділянку не було зареєстровано
за померлим ОСОБА_3, позивач не має
можливості зареєструвати дану
земельну ділянку на своє ім'я.

За викладених обставин позивач
змушений звернутися до суду для
визнання за ним права на оформлення та
реєстрацію земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, на задоволенні позову
наполягає, просить розглянути справу
за його відсутності, про що надав
відповідну заяву.

Відповідач Новоюлівська сільська рада
проти позову не заперечують, просять
розглянути справу за відсутності
їхнього представника, про що надали
відповідну заяву.

Третя особа Софіївська районна
державна адміністрація
Дніпропетровської області проти
позову не заперечують, просять
розглянути справу за відсутності
їхнього представника, про що надали
відповідну заяву.

Третя особа - реєстраційна служба
Софіївського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області,
будучи, у встановленому чинним
законодавством порядку, усвідомленими
про дату, час і місце розгляду справи,
свого представника в судове засідання
не направили, заяв про розгляд справи
за його відсутності не подавали.

Третя особа - відділ Державного
земельного агентства у Софіївському
районі, будучи, у встановленому чинним
законодавством порядку, усвідомленими
про дату, час і місце розгляду справи,
свого представника в судове засідання
не направили, заяв про розгляд справи
за його відсутності не подавали.

Повно та всебічно вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Виниклі між сторонами спірні
правовідносини регулюються нормами ЦК
України в редакції 2003 року.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1222 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК
України).

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер рідний брат
позивача ОСОБА_3 (а.с. 5).

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається з 1/2 частки земельної
ділянки площею 4,9560 га, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Новоюлівської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області, одержана померлим у спадщину 04
вересня 2003 року після смерті їхнього
батька ОСОБА_4, якому земельна ділянка
належала у цілій частці відповідно до
Державного акта на право приватної
власності на землю (а.с. 6), та земельної
ділянки площею 5,2447 га, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Новоюлівської сільської ради, що
належала ОСОБА_3 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю.

Спадкоємців першої черги за законом та
за заповітом після смерті брата
позивача ОСОБА_3 немає.

Спадкоємцем другої черги за законом
після смерті ОСОБА_3 являється позивач,
його рідний брат. Інших спадкоємців
немає.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що
при спадкуванні за законом у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На час відкриття спадщини позивач у
встановлений законом строк звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті брата,
однак йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на 1/2
частину земельної ділянки площею 4,9560
га, у зв'язку з тим, що не була проведена
належним чином державна реєстрація на
спадкове майно (а.с. 12).

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться на підставі, зокрема,
рішень судів, що набрали законної сили.

За життя спадкодавець не зареєстрував
належне йому право власності на спірну
частину земельної ділянки, в зв'язку з
чим позивач не має можливості
скористатися належним йому правом на
отримання спадщини.

Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює
спадкове право позивача, він не має
можливості оформити свої спадкові
права, оскільки спадкодавцем за життя
не оформлено правовстановлюючий
документ на спадкову 1/2 частку
земельної ділянки площею 4,9560 га.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.08 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування», свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальної конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Та обставина, що у позивача відсутні на
руках належним чином зареєстровані
правовстановлюючі документи на 1/2
частину земельної ділянки площею 4,9560
га, не може бути підставою для відмови у
позові, з огляду на те, що у пункті 3.1
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», звертається
увага на те, що відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ
від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з роз'ясненням Міністерства
юстиції України щодо порядку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна № 19-32/319 від
21.02.2005р. - якщо первинна реєстрація прав
власності не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності майна попередньому чи
наступному власнику (спадкоємцю) у
випадку відсутності таких документів,
вирішується у судовому порядку.

Об'єкт спадкування земельна ділянка
має майновий характер, а тому,
приймаючи спадщину, позивач прийняв
права і обов'язки спадкодавця щодо цієї
земельної ділянки.

Відсутність реєстрації земельної
ділянки на ім'я померлого перешкоджає
йому належним чином оформити на себе
право власності на неї.

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності ЗУ від 01.07.2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
спадкоємці, які прийняли спадщину,
мають право на оформлення спадкових
прав шляхом звернення до нотаріальної
контори за видачею свідоцтва про право
на спадщину.

Аналізуючи наведені вище норми права
та співвідношуючи їх з встановленими в
судовому засіданні фактичними
обставинами справи, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1217-1218, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 4-8,
10, 11, 18, 57-60, 130, 205, 208, 209, 2012-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Новоюлівської
сільської ради, треті особи -
Софіївська районна державна
адміністрація, відділ державної
реєстраційної служби Софіївського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області, відділ
Державного земельного агентства у
Софіївському районі, про визнання
права на оформлення та реєстрацію
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 право на
оформлення та реєстрацію нерухомого
майна - 1/2 частки земельної ділянки
площею 4,9560 га, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Новоюлівської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області, одержаної померлим ОСОБА_3 у
спадщину 04 вересня 2003 року після смерті
батька ОСОБА_4, якому земельна ділянка
належала у цілій частці відповідно до
Державного акта на право приватної
власності на землю серії Р2 № 167775,
виданого 27 червня 2002 року на підставі
розпорядження голови Софіївської
районної державної адміністрації від
15.04.2002 року № 130-р та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 637, в
порядку спадкування за законом після
смерті брата позивача ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя