Справа № 0424/758/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2013 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої Тананайської Ю.А.

при секретарі Назаренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування иатеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної домашньою твариною, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є власником собаки породи ротвейлер, в ніч на 3 вересня 2011 року собака забігла на територію його домоволодіння та загризає домашню птицю, собаку прогнав, але було задушено 12 гусей, 18 курчат. Коли звернувся до ОСОБА_2 з приводу цього, то він відповів, що необхідно закрити свою птицю. Розмір шкоди складає 1920 гривень, яку просить стягнути. Крім того, завдано моральну шкоду, яку оцінює в 1000 гривень та просить стягнути.

В судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав повністю, суду пояснив, що його собака утримувався належним чином, у вольєрі, двір загороджено, тому він би не зміг вибігти з двору. В їхньому районі ще є пес такої ж породи.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Позивачу ОСОБА_1 належить будинок 16, по вул.. 22 жовтня в м.Марганець, що не оспорюється сторонами.

Відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та, станом на вересень 2011 року, мав собаку службової породи ротвейлер.

Відповідач визнає, що собака породи ротвейлер є службовою собакою та утримується ним на подвір'ї з метою охоти.

03 вересня 2011 року приблизно о 6 годині біля жилого будинку 16 по вул.. 22 Жовтня в м.Марганець, собака породи ротвейлер, яка належить відповідачу ОСОБА_2, викрала одне курча та з ним вибігла з двору та побігла у двір ОСОБА_2

Зазначені обставини підтвердила свідок ОСОБА_4, яка суду пояснила, що восени, близько 6 год. прийшла у двір буд.16 по вул.. 22 Жовтня, виконувати сільського господарські роботи, вийшов ОСОБА_1 та вони побачили, як собака породи ротвейлер тягнула в зубах курча, вони палками прогнали собаку з двору, собака побіг а вони побігли за ним, по дорозі було піря з курча, привело до будинку ОСОБА_2 Така собака тільки у ОСОБА_2. В той день собака забрав тільки одне курча.

Відповідно до частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 12 частини 4 Закону України „Про захист тварин від жорстокого поводження" від 1 лютого 2006 року № 3447-IV, який регулює відносини, що виникають у зв'язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Судом встановлено, що собака породи ротвейлер, яка належить ОСОБА_2, викрала одне курча у ОСОБА_1

Факт належності ОСОБА_2 собаки, зазначеної породи, у вересні 2011 року, підтверджується відповідачем.

Відповідно до п.6 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджених 17 червня 1980 року, власники собак зобов'язані: г) тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі; про наявність собак застерігати написом.

Відповідно до п.7 зазначених Правил власникам собак дозволяється: а) виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов'язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Проте відповідач, який є власником собаки, утримував її як сторожову собаку на подвір'ї без прив'язі, при цьому не виключив можливість її втечі, тобто не забезпечив безпеку сторонніх людей, тварин у разі втечі собаки поза межі двору, що свідчить про порушення ним Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР і є підставою для притягнення до відповідальності за заподіяну позивачу шкоду.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про захист тварин від жорстокого поводження" особа, яка утримує домашню тварину, зобов'язана:

забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону;

дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується дмашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття.

Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з'являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх).

Особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити:

безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною;

безпеку супроводжуваної домашньої тварини;

безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Дозволяється утримувати:

домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив'язі або без неї;

собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Тобто відповідальність за шкоду, заподіяну собакою породи ротвейлер, несе відповідач, який не забезпечив безпеку тварини позивача.

Вартість однієї куриці складає 40 гривень, що підтверджується довідкою №87 від 1.11.11 року , виданою ДП «Марганецький центральний ринок».

Відповідно до ст.ст.27,57,60 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться до початку розгляду справи по суті; доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін,..., показань свідків, письмових доказів, речових доказів,...; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд вважає, що позивачем не доказано завдання йому шкоди, знищенням 12 гусей, 17 курей.

До наданого акту, складеного головою квартального комітету суд відноситься критично, оскільки він складений з перевищенням повноважень, голови квартального комітету, встановлених Законом України «Про органи самоорганізації населення».

Крім того, жодна особа, яка зазначена в акті, не була викликана позивачем до суду в якості свідка.

До пояснень свідка ОСОБА_5 суд відноситься критично, оскільки він надавав пояснення, щодо того, де знаходилась собака ОСОБА_2, породи ротвейлетр, в той час, коли він приходив в гості до нього.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Але суд вважає, що розмір завищений та підлягає задоволенню частково в сумі 50 гривень. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судові витрати підлягаю стягненню з Відповідача.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 60, 59, 209,212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 107 грн.30 коп. сплачений судовий збір.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська