Справа № 415/5102/13-ц
Провадження № 2-о/415/190/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2013 року
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді
Калмикової Ю.О.,

при секретарі
Мягкій І.В.,

за участю заявника
ОСОБА_1,

представника заявника
ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи
Бондарєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Лисичанська
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 про встановлення
факту постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, заінтересована особа -
Територіальна громада міста
Лисичанська в особі Лисичанської
міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до
Лисичанського міського суду з заявою
про встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, заінтересована
особа - Територіальна громада міста
Лисичанська в особі Лисичанської
міської ради, в якій зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла рідна сестра
заявника, ОСОБА_4. Згідно з заповітом,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Лисичанської державної
нотаріальної контори Шенцевим В.В.,
ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем
всього майна померлої. Про те, що ОСОБА_1
потрібно було звернутися з заявою про
прийняття спадщини за заповітом до
нотаріуса в шестимісячний строк, їй
стало відомо лише після того як
приватний нотаріус Лисичанського
нотаріального округу ОСОБА_5. 20 травня
2013 року виніс постанову про відмову
вчинення нотаріальної дії, в зв'язку з
пропущенням строку, визначеного
законом. Основною причиною не подачі
відповідної заяви до нотаріуса,
являється те, що у померлої сестри не
має інших спадкоємців і тому вона
вважала, що фактично прийняла спадщину
по заповіту, оскільки відповідно до ч. 3
ст. 1268 ЦК України постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. В період з початку березня,
кінця квітня 2012 року, її сестра ОСОБА_4
захворіла і стан здоров'я різко
погіршився, у зв'язку з чим, вона не
могла перебувати без стороннього
нагляду. З цього часу заявник постійно
проживала разом зі сестрою, доглядала
її та фактично утримувала в належному
стані квартиру і все її господарство до
самої смерті сестри. В зв'язку з вище
наведеним вимушена звернутися до суду
із заявою про встановлення факту
постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
доводи, викладені в заяві підтримала,
просила заяву задовольнити та
встановити факт постійного проживання
на час відкриття спадщини з ОСОБА_4
Просила суд встановити факт постійного
її проживання разом зі спадкодавцем, її
сестрою ОСОБА_4, на час відкриття
спадщини.

Представник заявника ОСОБА_2, доводи,
викладені в заяві підтримав, просив суд
заяву задовольнити та встановити факт
постійного проживання ОСОБА_1 разом зі
спадкодавцем, її сестрою ОСОБА_4, на час
відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи -
Лисичанської міської ради - Бондарєва
В.В., доводи, викладені в заяві не
визнала, та заперечувала проти їх
задоволення. Надала до суду письмове
заперечення на заяву, в якій зазначила,
що вважає заяву безпідставною та
необґрунтованою з наступних підстав.
Заявниця зазначала, що їй стало відомо
про те, що їй потрібно було звернутися з
заявою до нотаріуса, після того як
приватний нотаріус виніс постанову про
відмову в вчиненні нотаріальної дії у
зв'язку з пропущенням строку
визначеного законом. Згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року Про судову
практику у справах про спадкування - п.
24 - поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними,істотними
труднощами для спадкодавця на вчинення
цих дій. Відповідно до Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року
зазначено, що поважними причинами є
тривала хвороба, перебування
спадкоємця тривалий час за межами
України, відбування покарання в місцях
позбавлення волі, перебування на
строковій військовій службі в Збройних
силах України, тощо. Не можуть бути
визнані поважними причинами пропуску
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, як юридична необізнаність
заявника щодо строку та порядку
прийняття спадщини, необізнаність
особи про наявність спадкового майна,
похилий вік, непрацездатність,
незнання про існування заповіту,
встановлення факту, що має юридичне
значення для прийняття спадщини. Тому
причини на які вказує заявниця, на
підставі вищенаведеного не
відноситься до поважних причин.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» зазначено, що свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
встановленому цивільним
законодавством, на ім'я всіх
спадкоємців або за їх бажанням кожному
з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК
України - строк для прийняття спадщини
встановлюється шість місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України -
якщо спадкоємець протягом строку
встановленого ст. 1270 цього кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до п. 4.14 Наказу Міністерства
юстиції України «Про затвердження
порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» встановлено, що
при видачі свідоцтва про право на
спадщину нотаріус обов'язково повинен
перевірити факт прийняття спадкоємцем
спадщини у встановлений законом
спосіб. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» зазначено, що заява про
встановлення факту прийняття спадщини
та місця її відкриття може бути
розглянута судом у порядку окремого
провадження якщо орган, який вчиняє
нотаріальні дії, не вправі видати
заявникові свідоцтво про право на
спадщину через відсутність або
недостатність документів, що необхідні
для підтвердження в нотаріальному
порядку факту вступу в управління або
володіння спадковим майном. У тому разі
коли всі необхідні документи були, але
у видачі свідоцтва про право на
спадщину відмовлено, заінтересована
особа може звернутися до суду не з
заявою про встановлення факту
прийняття спадщини, а зі скаргою на
відмову вчинити нотаріальну дію. Діями
ж, що свідчать про прийняття спадщини, є
фактичний вступ заявника в управління
чи володіння спадковим майном у межах
шестимісячного строку з дня відкриття
спадщини або подача ним протягом
строку до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
заяви про її прийняття. На підставі
вище зазначеного можна зробити
висновок, що заявниця повинна була
звернутися до нотаріуса саме з заявою
про прийняття спадщини відповідно до
ст. 1268 ЦК України, а не зі ст. 1270 ЦК
України. Крім того, заявниця с самого
початку, тобто з моменту звернення до
нотаріусу, трактувала свої дії
відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,
про свідчить рішення Лисичанського
міського суду № 415/3707/13-ц від 19.07.2013 року
та постанова про відмову вчинення
нотаріальної дії від 20.05.2013 року.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що вона проживає за адресою:
АДРЕСА_1 з 1975 року. Померла ОСОБА_4 теж
проживала за зазначеною адресою:
АДРЕСА_2, з 1975 року. Вони були сусідками.
Вона також знайома з сестрою померлої -
заявником по справі, ОСОБА_1, яка була
головним помічником померлої. Останні
два роки заявник проживала зі своє
сестрою разом в квартирі ОСОБА_4,
допомагала їй, тому що остання тяжко
хворіла, і постійно потребувала
догляду. ОСОБА_1 викликала швидку
допомогу для своєї сестри, коли ставало
їй погано, купувала їй ліки, готувала
їсти. Після смерті сестри, ОСОБА_1
підтримувала квартиру в належному
стані, робила ремонт, сплачувала за
комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що 8 років потому вона купила
квартиру за адресою: АДРЕСА_3 Вони були
сусідами з померлою ОСОБА_4,
спілкувались, дружили, вона часто
ходила до неї у гості. В цей же час вона
познайомилась з ОСОБА_1, яка є рідною
сестрою ОСОБА_4, допомагала своїй
сестрі вести домашнє господарство,
ходила в аптеку за ліками, прибирала,
купувала продукти. ОСОБА_1 часто
купувала і їй ліки. Заявник постійно
знаходилася у ОСОБА_4. Вони були дуже
дружніми. ОСОБА_1 постійно їй
допомагала. У 2012 році ОСОБА_4 зробили
операцію, після чого ОСОБА_1 постійно
проживала у першої.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що проживає за адресою:
АДРЕСА_4. Вона живе над квартирою
померлої ОСОБА_4. Вони були сусідами. З
заявником по справі, ОСОБА_1 вони
знайомі. ОСОБА_1 завжди допомагала
своїй сестрі вести домашнє
господарство, робили разом ремонт.
ОСОБА_1 викликала швидку допомогу,
давала їй ліки, купувала продукти.
Після операції, яку зробили померлій
весною 2012 року, ОСОБА_1 постійно
проживала разом із нею і до дня смерті.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що проживає за адресою:
АДРЕСА_5. З померлою була знайома майже
20 років, вона була її сусідкою, вони
проживали на одній площадці, а також
працювали разом на будівництві.
Заявник є рідною сестрою померлої.
Останні 2 роки вона ходила до своєї
сестри кожний день. Померла ОСОБА_4
захворіла на діабет. Весною 2012 року
ОСОБА_4 зробили операцію у місті
Луганськ. Після операції заявник по
справі, ОСОБА_4, жила постійно у своєї
сестри, доглядала за нею, робила ремонт,
ходила до аптеки за ліками.

Свідок ОСОБА_10. в судовому засіданні
пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1
ОСОБА_4 роки 2-3 потому почала тяжко
хворіти. ЇЇ мати ОСОБА_1 доглядала за
ОСОБА_4, постійно до неї навідувалась.
Коли трапився приступ, коли саме не
пам'ятає, десь в травні або червні
місяці 2012 року, ОСОБА_4 поклали до
реанімації. Тоді мати переїхала до неї
жити і доглядала за нею до смерті
ОСОБА_4

Вислухавши заявника, представника
заявника, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з посвідкою про народження №
НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась
ОСОБА_4, батьком якої записаний ОСОБА_11,
матір'ю ОСОБА_12.(а.с. 6).

Згідно з свідоцтвом про народження №
НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась
ОСОБА_1, батьком якої записаний ОСОБА_11,
матір'ю ОСОБА_12.(а.с. 7).

Згідно з паспортом громадянина України
серії НОМЕР_3, виданим 1 МВМ
Лисичанського МВУ МВС України в
Луганській області 13 грудня 1996 року,
ОСОБА_1, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_6 (а.с. 4-5).

Згідно з рішенням Лисичанського
міського народного суду
Ворошиловградської області від 04.12.1980
року у справі № 2-1676/1980, шлюб між ОСОБА_13
та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 12).

Згідно з рішенням Лисичанського
міського суду Луганської області
області від 01.08.1997 року у справі №
2-779/1997, шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_1
розірвано (а.с. 13).

Згідно з свідоцтвом про одруження
серії НОМЕР_4, 05.11.1959 року ОСОБА_15 та
ОСОБА_4 одружились, про що зроблено
відповідний актовий запис № 61.
Прізвище дружини після реєстрації
шлюбу - ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_5, виданим 05 жовтня 2012 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Лисичанського
міського управління юстиції у
Луганській області, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено запис
№ 1224 (а.с. 9).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_6, виданим 27 січня 1998 року
Сєвєродонецьким відділом реєстрації
актів громадянського стану у
Луганській області, ОСОБА_15 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що зроблено запис
№ 631 (а.с. 10).

Згідно з заповітом від 17.01.2012 року
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, усі права та обов'язки, які
їй належать на момент складання
заповіту, а також ті права та обов'язки,
які можуть належати їй у майбутньому,
та усе майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалось, і взагалі, все те, що
їй буде належати на день смерті і на що
вона за законом матиме право (а.с. 11).

Згідно з постановою про відмову в
вчинені нотаріальної дії від 20.05.2013
року, приватний нотаріус Лисичанського
міського нотаріального округу ОСОБА_5.
відмовив ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної
дії - видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом в зв'язку з
пропущення м строку для її прийняття
(а.с. 14).

Згідно з довідкою № 468 від 21.07.2013 року,
виданою Лисичанською «ЛЖЕК № 5», сусіди
підтверджують факт проживання ОСОБА_1
разом з ОСОБА_4 в період з 1 березня 2012
року по день її смерті за адресою
АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Згідно з рішенням Лисичанського
міського суду Луганської області від
19.07.2013 року у справі № 415/3707/13-ц, ОСОБА_1
відмовлено в задоволені вимог про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини. З
даного рішення вбачається, що судом
встановлено, що позивач тривалий час
доглядала свою померлу сестру, а
останні два місяці до її смерті почала
постійно проживати разом з нею (а.с. 20-21).

Згідно з довідкою № 5056 від 15.10.2013 року,
наданою Лисичанським КП «Паспортна
служба», за адресою: АДРЕСА_2, у період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року до теперішнього часу
ніхто не зареєстрований.

Згідно з довідкою № 11771 від 30.10.2013 року,
виданою державним нотаріусом
Лисичанської державної нотаріальної
контори, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року гр. ОСОБА_4, згідно з Алфавітних
книг обліку спадкових справ, та
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до п. 1 ст. 1221 ЦК України,
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови Пленуму
ВС України «Про судову практику у
справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008
р., «якщо виникнення права на
спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд про встановлення цих фактів.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
постійного проживання із спадкодавцем
на час відкриття спадщини».

Під час відкриття спадщини, заявник
постійно проживала зі спадкодавцем,
прийняла спадщину та фактично її
використовувала у відповідності до її
цільового призначення.

Однак, в установлений законом строк,
заявник не звернулася до державної
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з чим нотаріусом їй було
відмовлено у вчинені нотаріальної дії -
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом в зв'язку з пропущення м
строку для її прийняття.

Скориставшись своїм право, заявник на
підставі п. 24 Постанови Пленуму ВС
України «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р.,
звернулася до суду із позовною заявою
про встановлення додаткового строку
для прийняття спадщини, однак рішенням
Лисичанського міського суду
Луганської області від 19.07.2013 року у
справі № 415/3707/13-ц, ОСОБА_1 відмовлено в
задоволені вимог про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Документів, які б підтверджували право
заявника на спадщину, у заявника
відсутні, тому вона звернулася до суду
з заявою про встановлення факту
постійного проживання з спадкодавцем
на час відкриття спадщини, маючи за
мету оформлення та видачі заявнику
свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні факт постійного
проживання заявника зі спадкодавцем
підтверджено свідками-сусідами:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_16;
довідкою № 468 від 21.07.2013 року, виданою
Лисичанською «ЛЖЕК № 5», згідно з якою
сусіди підтверджують факт проживання
ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 в період з 1
березня 2012 року по день її смерті за
адресою АДРЕСА_2; письмовими
поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9. Окрім цього, факт
постійного проживання заявника зі
спадкодавцем на момент смерті
останнього встановлений рішенням
Лисичанського міського суду
Луганської області від 19.07.2013 року у
справі № 415/3707/13-ц, що згідно з ч. 3 ст. 61
ЦПК України, є обставиною, встановленою
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, та не підлягає
доказуванню при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Спадкодавець була зареєстрована у
квартирі АДРЕСА_2, у той час як заявник
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_6
Проте, саме постійне проживання особи
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини є підставою для визнання
спадкоємця таким, а не лише реєстрація
місця його проживання за адресою
реєстрації спадкодавця. Хоча заявниця
була зареєстрована за іншою адресою,
проте, як уже зазначалося, вона
постійно проживала разом із
спадкодавцем у квартирі АДРЕСА_2, що й
встановлено в судовому засіданні.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що факти, викладені
заявником у заяві в обґрунтування
своїх вимог є достовірними,
підтверджені в судовому засіданні, а
також підтверджені показаннями
свідків та письмовими доказами,
сумніву у суду не викликають і
вважаються судом доведеними, у зв'язку
з чим заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1
про встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 256-259
ЦПК України, ст. 1221, ст. 1268 ЦК України, п.
2, п. 23, п. 24 Постанови Пленуму ВС України
«Про судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про
встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, заінтересована
особа - Територіальна громада міста
Лисичанська в особі Лисичанської
міської ради, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, та ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено запис
№ 1224, на час відкриття спадщини
постійно проживали разом за адресою:
АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА