Справа № 761/8850/13-ц
Провадження №2/761/4621/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

07 жовтня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Голік Н.О.

при секретарі : Ксендзюк
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Таврика» про повернення коштів
за строковими банківськими вкладами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача про повернення коштів за
строковими банківськими вкладами, в
якому просив стягнути з відповідача
суму вкладу, відсотки, пеню, інфляційні
та 3% річних за договорами банківського
строкового вкладу: «Море відсотків»
№МК 2976 25% в кінці терміну, виплати через
касу банку від 04.09.2012 року загальною
сумою - 3 693 060,02 грн., з яких: основний
борг - 2 441 393,44 грн., пеня - 755 828,65 грн.,
інфляційні - 243 895,05 грн., 3% річних - 251 942,88
грн.; «Таврійська скарбничка» №ТС 450
від 05.01.2012 року загальною сумою - 2 490 596,28
грн., з яких: основний борг - 1 507 247,97 грн.,
пеня - 3 262,26 грн., інфляційні - 1 507,24 грн.,
3% річних - 978 678,81 грн.; стягнути з
відповідача суму вкладу, пеню та 3%
річних за договорами банківських
вкладів: «Таврійський» (181-365) №ТГ (181)2261
від 14.09.2012 року загальною сумою - 2 747 397,26
грн., з яких: основний борг - 2 500 000,00 грн.,
пеня - 821,92 грн., 3% річних - 246 575,34 грн.; та
«Таврійський» (181-365) №ТГ (181)2262 від 14.09.2012
року загальною сумою - 2 747 397,26 грн., з
яких: основний борг - 2 500 000,00 грн., пеня -
821,92 грн., 3% річних - 246 575,34 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між
позивачем та відповідачем були
укладені наступні договори:

- договір банківського строкового
вкладу «Море відсотків» №МК2976 25% в
кінці терміну, виплати через касу банку
від 04.09.2012 року, згідно умов якого
вкладник вносить готівкові кошти, а
банк прийняв суму вкладу у розмірі 2 300
000,00 грн, строком зберігання до 04.12.2012
року, під 25% річних, з правом
збільшувати суму вкладу;

- договір банківського строкового
вкладу «Таврійська скарбничка» №ТС 450
від 05.01.2012 року, згідно умов якого
вкладник вносить готівкові кошти, а
банк прийняв суму вкладу у розмірі 200
000,00 грн., строком зберігання до 06.01.2013
року, під 23,0% річних, з правом
збільшувати суму вкладу;

- договір банківського вкладу
«Таврійський» (181-365) №ТГ (181)2261 від 14.09.2012
року, згідно умов якого вкладник
вносить готівкові кошти, а банк прийняв
суму вкладу у розмірі 2 500 000,00 грн,
строком зберігання до 14.03.2013 року, під
28,0% річних.

- договір банківського вкладу
«Таврійський» (181-365) №ТГ (181)2262 від 14.09.2012
року, згідно умов якого вкладник
вносить готівкові кошти, а банк прийняв
суму вкладу у розмірі 2 500 000,00 грн,
строком зберігання до 14.03.2013 року, під
28,0% річних.

Позивач виконав взяті зобов'язання, а
відповідач не виконує свої
зобов'язання та не повертає кошти.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з письмовими заявами про
виплату коштів, але відповідач кошти не
повернув.

Позивач вважає дії відповідача
неправомірними та такими, що порушують
її права та суперечать чинному
законодавству України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити, проти заочного
розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про дату та час розгляду
справи, про причини своєї неявки суд не
повідомив, тому суд, відповідно до ст. 224
ЦПК України, вважає за можливе слухати
справу в його відсутність на підставі
наявних матеріалів справи,
постановивши заочне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1058 ЦК
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Таврика» 04.09.2012 року було
укладено договір банківського
строкового вкладу «Море відсотків»
№МК2976 25% в кінці терміну, виплати через
касу банку від 04.09.2012 року, згідно умов
якого вкладник вносить готівкові
кошти, з правом збільшувати суму
вкладу, а банк приймає суму вкладу у
розмірі 2 300 000,00 грн., строком
зберігання до 04.12.2012 року, під 25% річних
(а.с.20-21).

Позивач виконав взяті зобов'язання та
вніс кошти, загальною сумою 2 300 000,00 грн.

Заборгованість відповідача по вкладу
становить 2 300 000,00 грн., по відсоткам - 141
393,44 грн., загальною сумою 2 441 393,44 грн., що
підтверджується випискою по рахунку.

05.01.2012 року між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Таврика» було укладено договір
банківського строкового вкладу
«Таврійська скарбничка» №ТС 450 від
05.01.2012 року, згідно умов якого вкладник
вносить готівкові кошти, з правом
збільшувати суму вкладу, а банк приймає
суму вкладу у розмірі 200 000,00 грн.,
строком зберігання до 06.01.2013 року, під
23,0% річних (а.с.25).

Позивач виконав взяті зобов'язання та
вніс кошти, загальною сумою 200 000,00 грн.,
що підтверджується квитанцією №CASH_993
від 05.01.2012 року (а.с.26).

Загальна заборгованість відповідача
по вкладу та відсоткам становить -
1507247,97 грн., що підтверджується випискою
по рахунку.

14.09.2012 року між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Таврика» було укладено договір
банківського вкладу «Таврійський»
(181-365) №ТГ (181)2261 від 14.09.2012 року, згідно
умов якого вкладник вносить готівкові
кошти, а банк приймає суму вкладу у
розмірі 2 500 000,00 грн, строком зберігання
до 14.03.2013 року, під 28,0% річних (а.с.32).

Позивач виконав взяті зобов'язання та
вніс кошти, загальною сумою 2 500 000,00 грн.,
що підтверджується квитанцією №CASH_4723
від 14.09.2012 року (а.с.33).

Заборгованість відповідача по вкладу
становить 2 500 000,00 грн.

14.09.2012 року між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Таврика» було укладено договір
банківського вкладу «Таврійський»
(181-365) №ТГ (181)2262 від 14.09.2012 року, згідно
умов якого вкладник вносить готівкові
кошти, а банк приймає суму вкладу у
розмірі 2 500 000,00 грн, строком зберігання
до 14.03.2013 року, під 28,0% річних (а.с.34).

Позивач виконав взяті зобов'язання та
вніс кошти, загальною сумою 2 500 000,00 грн.,
що підтверджується квитанцією №CASH_4728
від 14.09.2012 року (а.с.35).

Заборгованість відповідача по вкладу
становить 2 500 000,00 грн.

Відповідач взяті зобов'язання за
договорами не виконав, на вимоги
позивача повернути кошти відповідач
кошти не повернув.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до положень ст.1058 ЦК України
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Положеннями ч. 3 ст. 1058 ЦК України, до
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесено вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Згідно до положень ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Суд вважає, що позивачем в судовому
засіданні було надано достатньо
доказів та обґрунтувань на
підтвердження позовних вимог щодо
повернення банківських вкладів та
процентів за договором банківського
строкового вкладу «Море відсотків»
№МК2976 25% в кінці терміну, виплати через
касу банку від 04.09.2012 року - загальною
сумою 2 441 393,44 грн., за договором
банківського строкового вкладу
«Таврійська скарбничка» №ТС 450 від
05.01.2012 року - загальною сумою 1507247,97 грн.,
за договором банківського вкладу
«Таврійський» (181-365) №ТГ (181)2261 від 14.09.2012
року - загальною сумою 2 500 000,00 грн., за
договором «Таврійський» (181-365) №ТГ
(181)2262 від 14.09.2012 року - загальною сумою 2
500 000,00 грн., а отже, позов підлягає
задоволенню в частині стягнення суми
вкладів та відсотків, в межах заявлених
позивачем вимог, загальною сумою 8 948
641,41 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також

три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.3 договорів у випадку
несвоєчасного виконання з вини банку
суми вкладу та/або суми процентів
вкладнику згідно з умовами договору,
банк сплачує вкладнику пеню у розмірі
0,01% річних від несвоєчасно переказаної
суми за кожен день прострочення
платежу, але не більше 0,1% річних від
суми простроченого платежу.

Оскільки позивачем невірно пораховані
пеня, інфляційні та 3% річних, суд
приходить до висновку щодо часткового
задоволення вимог позивача в цій
частині, а саме:

- за договором банківського
строкового вкладу «Море відсотків»
№МК2976 25% в кінці терміну, виплати через
касу банку від 04.09.2012 року - пеня - 7 558,29
грн. (113 днів з 05.12.2012 р. по 26.03.2013 р.);
інфляційні - - 2451,15 грн. (за грудень 2012 р. -
лютий 2013 р.), тобто інфляційних збитків
немає; 3% річних - 22 674,86 грн. (113 днів з
05.12.2012 р. по 26.03.2013 р.);

- за договором банківського
строкового вкладу «Таврійська
скарбничка» №ТС 450 від 05.01.2012 року - пеня
- 3 262,26 грн. (79 днів з 06.01.2013 р. по 26.03.2013 р.);
інфляційні - 1 504,23 грн. (за січень - лютий
2013 р.); 3% річних - 9 786,78 грн. (79 днів з 06.01.2013
р. по 26.03.2013 р.);

- за договором банківського вкладу
«Таврійський» (181-365) №ТГ (181)2261 від 14.09.2012
року - пеня - 821,92 грн. (12 днів з 15.03.2013 р. по
26.03.2013 р.); 3% річних - 2 465,75 грн. (12 днів з
15.03.2013 р. по 26.03.2013 р.);

- за договором банківського
вкладу «Таврійський» (181-365) №ТГ (181)2262
від 14.09.2012 року - пеня - 821,92 грн. (12 днів з
15.03.2013 р. по 26.03.2013 р.); 3% річних - 2 465,75 грн.
(12 днів з 15.03.2013 р. по 26.03.2013 р.).

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано належних
доказів та обґрунтувань на
підтвердження правомірності своєї
бездіяльності.

Таким чином вимоги позивача підлягають
задоволенню в частині стягнення з
відповідача суми заборгованості за
договорами, загальною сумою 8 999 983
(вісім мільйонів дев'ятсот дев'яносто
дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят три)
грн. 17 коп.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України, а отже стягненню з відповідача
на користь позивача підлягає судовий
збір у сумі 3 441,00 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3, 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст.ст.
525, 526, 629, 1058 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» про повернення коштів за
строковими банківськими вкладами -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк «Таврика» (, 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, 92-94)
на користь ОСОБА_1 заборгованість за
строковими банківськими вкладами
загальною сумою 8 999 983 (вісім мільйонів
дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч
дев'ятсот вісімдесят три) грн. 17 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк «Таврика» (, 01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, 92-94)
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 3 441,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: