Справа № 471/1958/13-ц
Провадження №2/471/681/13
Номер рядка звіту 19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Братське справу за заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання права власності на нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, домовились про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: вулиця Стахановська, 1, с.Вороніно, Братський район, Миколаївська область з відповідними господарськими будівлями, спорудами та огорожею. На основі цієї домовленості ОСОБА_1 купила у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня сторони уклали простий письмовий договір купівлі-продажу (розписка).

Зобов`язання по цьому договору ОСОБА_1 було виконано в повному обсязі: здійснено розрахунок за купівлю вказаного майна в повному обсязі, а ОСОБА_2 віддав ОСОБА_1 всі документи на будинок та ключі від нього.

При зверненні в органи реєстрації права власності на будинок позивачка дізналася, що вказаний договір купівлі-продажу, не оформлений нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулася до відповідача з проханням нотаріально посвідчити даний договір в Братській державній нотаріальній конторі, але відповідач ухиляється від нотаріального оформлення угоди, не з'являється в призначенні дні та час на зустріч.

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі.

Інше в процесі судового розгляду не встановлено.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений при поданні позивачем позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28 травня 2013 року, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, спорудами та огорожею біля нього, який знаходиться по вулиці Стахановська, 1 в селі Вороніно Братського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, спорудами та огорожею біля нього, який знаходиться по вулиці Стахановська, 1 в селі Вороніно Братського району Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Братського

районного суду ОСОБА_4,