Справа № 2034/6215/2012
Провадження 2/635/644/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 серпня 2013 року
селище
Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Південної міської ради
Харківського району Харківської
області; ОСОБА_15; ОСОБА_4 про прийняття
спадщини, визнання права власності та
перерозподіл ідеальних часток,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, що діє в інтересах
позивача на підставі нотаріально
посвідченої довіреності звернулася до
суду з позовом, який неодноразово
уточнювала і остаточно просить
припинити право спільної власності
ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_15 на
житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку із
його знищенням та анулювати його
правову реєстрацію; перерозподілити
ідеальні частки в житловому будинку з
надвірними будівлями, розташованими за
адресою: АДРЕСА_1 без урахування
самовільно зведених літньої кухні літ.
«З» та сараю літ. «И», наступним чином:
ОСОБА_6 - 1/10 частина; ОСОБА_1 - 1/10 частина;
ОСОБА_4 - 1/10 частина; ОСОБА_15 - 7/10 частин;
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10
частину в житловому будинку № НОМЕР_1 з
надвірними будівлями, без урахування
самовільно зведених літньої кухні літ.
«З» та сараю літ. «И», розташованому за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/10 частину в
житловому будинку № НОМЕР_1 з
надвірними будівлями, без урахування
самовільно зведених літньої кухні літ.
«З» та сараю літ. «И», розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 після перерозподілу
ідеальних часток, пов'язаного з
припиненням права спільної власності
на вищевказаний житловий будинок;
визнати загалом за ОСОБА_1 право
власності на 1/5 (20/100) частину в
житловому будинку № НОМЕР_1 з
надвірними будівлями, без урахування
самовільно зведених літньої кухні літ.
«З» та сараю літ. «И», розташованому за
адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, по праву приватної
власності зареєстровано: в 83/200 частин
за ОСОБА_6 на підставі рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 23 грудня 1983
року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за
ОСОБА_1 на підставі рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 23 грудня 1983
року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за
ОСОБА_4 на підставі рішення
Харківського районного суду
Харківської області; в 91/200 частин за
ОСОБА_15 на підставі рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 04 травня 1989
року, справа № 2-1123/1989 року. Відповідно
до рішення Харківського районного суду
Харківської області від 23 грудня 1983
року, справа № 2-2891/1983, за ОСОБА_6 визнано
право власності на 7/20 частин від усього
домоволодіння (будинок літ. Б-1), яке
зареєстроване за ОСОБА_15 та 13/200 частин
вказаного домоволодіння в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_14. У
1983-1985 роках житловий будинок літ. «Б-1»
був знесений. За рішенням Харківського
районного народного суду від 19 червня
1986 року встановлено факт руйнування
будинку літ. «Б-1», стягнуто з ОСОБА_15 в
якості компенсації спричиненої шкоди
на користь ОСОБА_6 5901,59 рублів, але право
власності на цю знесену будівлю не
скасовано і частки в праві власності
співвласників домоволодіння не
перерозподілені. ОСОБА_6, померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповітом від 06.06.1984 року,
ОСОБА_6 все належне їй майно заповіла на
користь своєї сестри - ОСОБА_1. Позивач
спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла
фактично, оскільки з 10 липня 1984 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала разом з померлою,
за адресою: АДРЕСА_2, але оформити
спадкові права не може оскільки у
зв'язку із зносом будинку літ. Б -1,
частки співвласників не
перерозподілені, що змусило позивача
звернутися до суду з позовом.

Представники позивача, ОСОБА_5, що діє
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності та ОСОБА_9, що діє на
підставі договору про надання правової
допомоги від 15 липня 2013 та ордеру серії
ХВ № 89000011 у судовому засіданні
підтримали заявлені вимоги відповідно
до позову в останній редакції, просили
їх задовольнити з підстав викладених в
позові, та вказали, що після знищення
будинку літ. «Б-1», долі співвласників
розподіляться наступним чином: доля
ОСОБА_6 замість 83/200 частин стане - 1/10
частина; доля ОСОБА_1 замість 13/200 частин
стане - 1/10 частину; доля ОСОБА_10 замість
13/200 частин - стане 1/10 частиною; доля
ОСОБА_15 замість 91/200 частин - стане 7/10
частин.

Відповідач ОСОБА_15, у судове засідання
не з'явився, подав до суду заяву про
перенесення розгляду справи у зв'язку з
хворобою, але доказів на підтвердження
поважності причини неявки в судове
засідання не надав. Також ОСОБА_15 подав
заперечення проти позовних вимог
ОСОБА_1, де вказав, що дійсно
співвласниками житлового АДРЕСА_1 є
він, позивач, відповідач ОСОБА_4 та
померла ОСОБА_1 в частинах, що зазначені
позивачем. Вказане домоволодіння за
документами складається з двох
будинків літ «А-1»; літ. «Б-1», і будинок
літ. «Б-1» складає 70/200 частин від усього
домоволодіння і входить в частку, що
належить ОСОБА_6 В подальшому будинок
літ. «Б-1», був зруйнований вітчимом
ОСОБА_6 ОСОБА_15, а на підставі рішення
Харківського народного суду від 19
червня 1986 року з ОСОБА_15 на користь
ОСОБА_6 стягнуто 5901 крб. 59 коп. в якості
компенсації завданої матеріальної
шкоди. Також зазначив, що позивач може
претендувати на право власності лише у
розмірі 12/200 частин усього
домоволодіння згідно заповіту ОСОБА_6,
внаслідок чого загальна частка її в
праві власності складатиме 26/200 частин,
або з урахуванням можливого припинення
права спільної власності на знесений
будинок літ. «Б-1» в розмірі 13/100
житлового будинку літ. «А-1».

Представник відповідача Південної
міської ради Харківського району
Харківської області у судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином. В
матеріалах справи містяться чисельні
заяви представника Південної міської
ради Харківського району Харківської
області про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилася, причини неявки суду не
повідомила.

Суд за згодою представників позивача
ухвалив про заочний розгляд справи за
відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши представників
позивача, дослідивши надані суду
докази встановив наступні обставини та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки Комунального підприємства
«Харківське районне бюро технічної
інвентаризації » від 07 лютого 2012 року
та даними інвентаризаційної справи №
1271, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
складається з двох будинку і по праву
приватної власності зареєстровано: в
83/200 частин за ОСОБА_6 на підставі
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 23 грудня 1983
року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за
ОСОБА_1 на підставі рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 23 грудня 1983
року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за
ОСОБА_4 на підставі рішення
Харківського районного суду
Харківської області; в 91/200 частин за
ОСОБА_15 на підставі рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 04 травня 1989
року, справа № 2-1123/1989 року; житловий
будинок літ. «Б-1» знесено, але право
власності у зв'язку зі зносом не
переоформлено і долі співвласників не
змінені; в домоволодінні зведені
самовільні прибудови літня кухня літ.
«З» і сарай літ. «И».

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 23 грудня 1983
року, справа № 2-2891/1983 за ОСОБА_6 по праву
участі у будівництві визнано право
власності на 7/20 частин домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1, (будинок літ. «Б-1» в
домоволодінні) зареєстрованого за
ОСОБА_15, також визнано за ОСОБА_6,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 право власності по 13/200
частин за кожним на домоволодіння в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_14.

Протягом 1983 -1985 років житловий будинок
літ. «Б-1» був знесений, про що свідчать
матеріали інвентаризаційної справи №
1271 на житловий АДРЕСА_1, реєстр № 1-131;
реєстр № 5-76 і за протестом прокурора
Харківського району в інтересах ОСОБА_6
від за 21 березня 1986 року - рішенням
народного суду Харківського району від
19 червня 1986 року з ОСОБА_15 на користь
ОСОБА_6 стягнуто суму завданої
матеріальної шкоди у розмірі 5901 руб. 59
коп., яка була сплачена 11 листопада 1987
року, про що свідчить копія квитанції №
306 від 11 листопада 1986 року.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2,
що видане 19 березня 1997 року
Південноміською радою народних
депутатів Харківського району
Харківської області, запис № 62 від 19
березня 1997 року.

Заповітом, що посвідчений 06 червня 1984
року, секретарем виконкому Південної
міської ради народних депутатів
зайцевою Т.В., реєстр № 43, ОСОБА_6, усе
належне їй майно заповіла ОСОБА_1.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_6
прийняла фактично, оскільки з 10 липня
1984 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала разом з
померлою, за адресою: АДРЕСА_2, про що
свідчить довідка № 88 від 22 лютого 1999
року видана виконавчим комітетом
Південноміської ради.

Відповідно до листа № 01-16/2500 від 22
серпня 2012 року Першої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області після
смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
що на день смерті проживала в АДРЕСА_2, в
шестимісячний строк з дня смерті
спадкодавці з заявами про прийняття
або відмову від прийняття спадщини
ніхто із спадкоємців до держнотконтори
не звертався; свідоцтво про право на
спадщину після вказаної спадкодавці
держнотконтора не видавала.

Суду в якості доказів також надані:
копія паспорту громадянина України на
ім'я позивача ОСОБА_1; копія паспорту
громадянина України на ім'я ОСОБА_5;
копія довідки № 758/02-17 від 06 квітня 2012
року, виданої виконавчим комітетом
Височанської селищної ради; копія
інвентаризаційної справи № 1271 на
житловий АДРЕСА_1, реєстр № 1-131; реєстр
№ 5-76, на 147 аркушах; копія ухвали
Судової колегії з цивільних справ
Харківського обласного суду від 24
січня 1984 року, справа № 151/1984.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданими відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, крім
випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Спадкодавиця ОСОБА_6 померла у
ІНФОРМАЦІЯ_1, в період дії Цивільного
Кодексу України в редакції 1963 року,
тому на правовідносини щодо спадщини,
яка залишилась після її смерті,
розповсюджується дія саме цього
закону.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_6, оскільки проживала разом із
спадкодавицею і протягом шести місяців
з дня відкриття спадщини фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном, тому на підставі п. 1
ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року
вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за
нею права власності в порядку
спадкування за заповітом на майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_6
підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо обсягу
спадкового майна, яке залишилось після
смерті ОСОБА_6 суд виходить з
наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок
літ. «Б-1», який складає 7/20 частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
знесений і ОСОБА_6 одержала за нього
грошову компенсацію, тому вказане
нерухоме майно не входить до складу
спадщини.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
знищення майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, навіть якщо ці порушення не
були поєднані з позбавленням
володіння.

Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України, усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Суд аналізуючи надані докази в їх
сукупності приходить до висновку, що
підлягають задоволенню вимоги
позивача про припинення права спільної
власності співвласників на житловий
будинок АДРЕСА_1 у зв'язку із його
знищенням та анулювання його правової
реєстрації, про перерозподіл ідеальних
часток в житловому будинку з
надвірними будівлями (без урахування
самовільно зведених літньої кухні літ.
«З» та сараю літ. «И»), за вказаною
адресою наступним чином: на долю ОСОБА_6
- 1/10 частина; ОСОБА_1 - 1/10 частина; ОСОБА_4
- 1/10 частина; ОСОБА_15 - 7/10 частин, при
цьому виходить з тих обставин, що
нерухоме майно літ. «Б-1» знищено і
зазначено обставина визнана
відповідачем ОСОБА_15

Також суд задовольняє вимоги про
визнання за позивачем права власності
на 1/10 частину в житловому будинку №
НОМЕР_1 з надвірними будівлями, без
урахування самовільно зведених
літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И»,
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки позивач спадщину прийняла та
визнає за позивачем з урахуванням
належної їй 1/10 частини вказаного
будинку в цілому право власності на 2/10
частин в житловому будинку № НОМЕР_1 з
надвірними будівлями, без урахування
самовільно зведених літньої кухні літ.
«З» та сараю літ. «И», за адресою:
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст.10,11,60,61,88,212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 549 ЦК України в редакції 1963
року, ст. ст. 346, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Припинити право спільної
власності ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_15 на житловий будинок АДРЕСА_1 у
зв'язку із його знищенням та анулювати
його правову реєстрацію.

Перерозподілити ідеальні частки в
житловому будинку з надвірними
будівлями, розташованими за адресою:
АДРЕСА_1 без урахування самовільно
зведених літньої кухні літ. «З» та
сараю літ. «И», наступним чином: ОСОБА_6 -
1/10 частина; ОСОБА_1 - 1/10 частина; ОСОБА_4 -
1/10 частина; ОСОБА_15 - 7/10 частин.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10
частину в житловому будинку № НОМЕР_1 з
надвірними будівлями, без урахування
самовільно зведених літньої кухні літ.
«З» та сараю літ. «И», розташованому за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
цілому на 2/10 частини в житловому
будинку № НОМЕР_1 з надвірними
будівлями, без урахування самовільно
зведених літньої кухні літ. «З» та
сараю літ. «И», розташованому за
адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду позивачем може бути
подано апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
суду, а особами, без участі яких
постановлено рішення протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення суду в
апеляційний суд Харківської області
через Харківський районний суд
Харківської області.

Відповідач має право звернутися до
Харківського районного суду
Харківської області з заявою про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання копії
заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляцію не
буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.М.
Пілюгіна