справа № 208/6230/13-ц
№ провадження 2/208/2095/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

19 грудня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі: судді
Дячкова С.В., при секретарі Тур І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіальної громади м.
Дніпродзержинська в особі
Дніпродзержинської міської ради, треті
особи: приватний нотаріус
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, обласне
комунальне підприємство
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації», реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання права
на спадщину за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер її батько, ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати, ОСОБА_4.

За життя батьків, за ними, і за нею було
зареєстроване право власності на
квартиру у АДРЕСА_2.

Їй з матір'ю, за зверненням до
нотаріальної контори було видано
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Вищевказані свідоцтва ними були
отримані, але в силу своєї юридичної
необізнаності вони з матір'ю не
зареєстрували їх в органах державної
реєстрації у відповідності з чинним
законодавством.

Вже після смерті матері вона
звернулася до приватного нотаріуса
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 щодо
оформлення спадщини, але їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом та видано
письмове роз'яснення щодо порядку
видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просила визнати за нею право власності
на квартиру, розташовану у АДРЕСА_2,
загальною площею 44,3 кв. м, житловою
площею 30,0 кв. м в порядку спадкування за
законом, з подальшою реєстрацією права
власності о органах державної
реєстрації.

У судове засідання позивач,
представник відповідача та
представники третіх осіб не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Від них
надійшли заяви, в яких вони прохають
розглянути справу у їх відсутність,
позивач позов підтримує, відповідач
проти задоволення позову не заперечує.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації
актів про народження, 18 лютого 1988 року,
було зроблено запис за № 534
Дніпродзержинським міським Рацсом.

Батьками позивача були - ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про народження.

Згодом позивач вийшла заміж і змінила
прізвище на «ОСОБА_4», що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача -
ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів
про смерть, 03 листопада 2004 року, було
зроблено запис за № 1334 відділом
реєстрації актів цивільного стану
Заводського районного управління
юстиції м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача -
ОСОБА_4, про що 09 січня 2013 року, було
складено відповідний актовий запис за
№ 29 Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області.

За життя батьків, за ними, і за
позивачем було зареєстроване право
власності на квартиру у АДРЕСА_2, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 11.05.1995 року, виданого
відділом обліку та розподілу житлової
площі міськвиконкому, та яке було
зареєстроване у Дніпродзержинському
бюро технічної інвентаризації книзі 150
за № 22127.

Розташована вищезазначена квартира на
першому поверсі п'ятиповерхового
будинку та складається з двох кімнат,
загальною площею 44,3 кв. м та житловою
площею 30,0 кв. м.

Так як батько помер, позивачеві з
матір'ю, за зверненням до нотаріальної
контори було видано свідоцтва про
право на спадщину за законом, що
підтверджується їх копіями.

Вищевказані свідоцтва позивачем та її
матір'ю були отримані, але в силу своєї
юридичної необізнаності вони не
зареєстрували їх в органах державної
реєстрації у відповідності з чинним
законодавством.

Вже після смерті матері позивач
звернулася до приватного нотаріуса
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 щодо
оформлення спадщини, але їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом та видано
письмове роз'яснення щодо порядку
видачі свідоцтва про право на спадщину.

Роз'ясненням від приватного нотаріуса
вказано на те, що згідно ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно, та їх
обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-VІ,
права на нерухоме майно та їх обтяжень,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Права на
нерухоме майно та їх обтяжень, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення.

Вищевказаним роз'ясненням від 08.06.2013
року за № 275/02-14 позивача було
проінформовано про те, що з поданого
нею документа - свідоцтва про право на
спадщину за законом вбачається, що
державна реєстрація права на частку у
праві спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_2 проведена не була. Цим
же роз'ясненням, на підставі ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-VI, ст.
1299 Цивільного кодексу України,
позивачеві рекомендовано звернутися
до суду для вирішення питання по суті.

Згідно відповіді, на запит нотаріуса, з
ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації», право власності на
квартиру АДРЕСА_2, станом на останню
дату реєстрації - 22.05.1995 року, було
зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право
власності від 11.05.1995 року, виданого
відділом обліку та розподілу житлової
площі міськвиконкому. Відомості
стосовно вищевказаного об'єкта
нерухомого майна перевірено на
паперових носіях.

Позивач та її покійні батьки, за життя
постійно були зареєстровані та
проживали в даній квартирі. Після
смерті батька, позивач з матір'ю не
зареєстрували своє право власності на
успадковану частину належним чином.

Після смерті матері позивач фактично
прийняла спадщину, так як лише вона
вступила в управління спадковим
майном, зареєстрована і проживає у цій
квартирі, лише позивач слідкує за
станом квартири, оплачує за комунальні
послуги та ін.

Інших спадкоємців у померлих не має,
право власності на вищевказану
квартиру ніким не оспорювалось.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати нам
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 1268 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

За таких обставин позов необхідно
задовольнити.

Керуючись ст. 321, 392, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК
України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру, розташовану у АДРЕСА_2,
загальною площею 44,3 кв. м, житловою
площею 30,0 кв. м. в порядку спадкування
за законом, з подальшою реєстрацією
права власності о органах державної
реєстрації.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя
Дячков С. В.