Справа № 446/2415/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2013 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Костюк Уляна Ігорівна

при секретарі - Корбецькому А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка -Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Камянка Бузької міської ради про визнання права власності на спадкове майно та відмову від частки у майні колгоспного двору, -

у с т а н о в и в:

позивачі звернулася в суд із позовною заявою до Камянка Бузької міської ради, в якій просять прийняти від ОСОБА_3 відмову від свого права на 1/4 частку в майні колгоспного двору (будинковолодінні) за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, село Забужжя, вулиця Гуменюка, 48 на користь ОСОБА_2 та визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право на 1/4 частку в майні вищезгаданого колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, село Забужжя, вулиця Гуменюка, 48 в тому числі на 3/4 частин будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 та 1/4 частину, яка належить ОСОБА_1, визнати в цілому ОСОБА_2 власником житлового будинку з господарськими будівлями вищевказаного майна. Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки: площею 2,0099 га та площею 0,6415, разом площею 2,6514 га, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 085571, який виданий на імя спадкодавця ОСОБА_5 на підставі розпорядження № 420 від 24.10.2005 року голови Камянка-Бузької райдержадміністрації. Даний державний акт зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів за № 01:05:453: 04609.

В обгрунтування позовниг вимог позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане 28.02.1989 р. на підставі рішення № 194 від 13.08.1987 р. Камянка-Бузького райвиконкому, зареєстрованого Червоноградським МБТІ 28.02.1989 р. у реєстровій книзі під № 955, ОСОБА_4 був головою колгоспного двору за адресою: вулиці Гуменюка, 48 м. Камянка-Бузька від 28.08.1988 р. В даному господарстві станом на 28.02.1988 р. проживали та були прописані ОСОБА_4-голова колгоспного двору, його дружина рихва Г.В., дід ОСОБА_6, бабця ОСОБА_7

Спадкодавці, нині покійні ОСОБА_8 та ОСОБА_7, заповіту на належні їм частки у майні колгоспного двору не склали. За законом, в першу чергу право на спадкування мав син спадкодавців - ОСОБА_9 у володіння спадкових часток в майні колгоспного двору після смерті своїх батьків фактично не вступив, а тому не прийняв їх і у 2008 році помер.

ОСОБА_4, являючись сином ОСОБА_9 і внуком ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і головою вищезазначеного колгоспного двору, до дня смерті спадкодавців, проживав разом з ними і після їхньої смерті фактично прийняв спадщину (належні їм по ? частці майна колгоспного двору), оскільки вступив в оперативне управління і володіння вищезазначеним житловим будинком в цілому.

26.04.2013р. помер ОСОБА_4 Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок зі всіма господарськими будівлями та спорудами по вул. Гуменюка, 48 м. Камянка-Бузька, дві земельні ділянки: площею 2,0099 га та площею 0,6415, разом площею 2,6514 га.

Оскільки спадкодавець при житті не виготовив правовстановлюючих документів на належну йому майні колгоспного двору, тому ОСОБА_2 як спадкоємець не може успадкувати належне їй спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у визначений законом спосіб, а тому вимушена за захистом своїх спадкових прав звернутись в суд.

В судове засідання позивачі не зявилися, проте подали на адресу суду заяви в яких просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник Камянка-Бузької міської ради у судове засідання не з»явився, проте подав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без їхнього представника проти позовних вимог не заперечують.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

З витягу господарської книги камянка-Бузької міської ради станом на 28.02.1988 р. вбачається, що за № 48 в м. Камянка-Бузька по вул. Гуменюка рахувалось будинковолодіння ОСОБА_4 В даному господарстві проживали та були прописані: ОСОБА_4-голова колгоспного двору, його дружина ОСОБА_1, дід ОСОБА_6, бабця ОСОБА_7

Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (1963 р.) розмір частки члена вору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, рихва Р.І, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_7 є співвласниками будинку розташованого за адресою: вулиця вул. Гуменюка, 48 с. Забужжя Камянка-Бузького району, Львівської області, і кожному з них як членам колишнього колгоспного двору належить по 1/4 частці вказаного будинку.

Зі свідоцтва про смерть серії ІІІ-СГ № 306115, яке видане Камянка-Бузьким ЗАГС 11.02.1991 року вбачається, що ОСОБА_8 помер 11.02.1991 р.

Зі свідоцтва про смерть серії ІІІ-СГ № 306125, яке видане Камянка-Бузьким ЗАГС 04.03.1991 року вбачається, що ОСОБА_8 померла 03.03.1991 р. покійні ОСОБА_8 та ОСОБА_7, заповіту на належні їм частки у майні колгоспного двору не склали.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від належної їй частки в спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_10 та від видачі свідоцтва в спільному майні подружжя та повідомляє, що все нерухоме майно є особистою приватною власністю її чоловіка.

Таким чином, ОСОБА_2 є єдиним спадкоємем майна померлого ОСОБА_4., а саме: будинковолодіння по вулиці Гуменюка, 48, с. Забужжя , Камянка-Бузького району, Львівської області, проте ОСОБА_2Р, не може переоформити право власності на частки спадкового майна в нотаріальному порядку, оскільки, як встановлено в судовому засідання, спадкодавець не виготовив правовстановлюючих документів на належну йому частку у майні колишнього колгоспного двору.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 р. право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами ОСОБА_4, ОСОБА_1 ОСОБА_8, ОСОБА_7 КамЯнка-Бузька міська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 не виготовив правовстановлюючих документів на належну йому частку вищевказаного будинку, тому не можливо вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку, а відтак суд вважає за можливе, визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння розташованого за адресою: вул. Гуменюка, 48 с. Забужжя Камянка-Бузького району, Львівської області, що належала померлому ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 у відповідності до ст. 120 ЦК Української РСР (1963 р.) має право на 1/4 частку у майні колгоспного двору за адресою: вул. Гуменюка, 48 с. Забужжя Камянка-Бузького району, Львівської області, від якої відмовляється в користь ОСОБА_2 і просить суд дану відмову прийняти, про що нею 23.08.2013 року, вчинена відповідна заява, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Камянка-Бузького нотаріального округу ОСОБА_12, реєстр № 2180.

Одночасно, судом встановлено, що звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належну ОСОБА_1 на 1/4 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору потреби не має, оскільки дана частка у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на її імя не зареєстрована.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_2

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174, 212-213 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1223, 1233, ст. 1268 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, районний суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Гуменюка, 48 с. Забужжя Камянка-Бузького району, Львівської області, в тому числі на 3/4 частину будинковолодіння в порядку спадкування за заком після смерті ОСОБА_4.., та 1/4 частину будинковолодіння, яка належала ОСОБА_1.; визнати в цілому ОСОБА_2 орисю Романівну власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Гуменюка, 48 с. Забужжя Камянка-Бузького району, Львівської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки: площею 2,0099 га кадастровий № :11:000:0091 та площею 0,6415 кадастровий № :13:000:0045, разом площею 2,6514 га, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 085571, який виданий на імя спадкодавця ОСОБА_4 на підставі розпорядження № 420 від 24.10.2005 року голови Камянка-Бузької райдержадміністрації. Даний державний акт зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів за № 01:05:453: 04609

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Костюк У.І.