№ справи:103/1309/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Янін І.А. №
провадження:22-ц/190/7329/13Доповідач суду
апеляційної інстанції:Чистякова Т. І.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2013 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Чистякової Т.І.
суддів:Курської А.Г. Синельщікової О.В.
при секретарі:Щегловій Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 22
жовтня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
розірвання договору дарування,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_8 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7 про скасування
договору дарування квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
укладеного 7 липня 2007 року між нею та
відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла.

Ухвалою Бахчисарайського районного
суду АР Крим від 27 грудня 2012 року у
якості правонаступника у справі
допущено - ОСОБА_7.

Ухвалою того ж суду від 27 грудня 2012 року
прийнято відмову ОСОБА_7 від позову,
провадження у справі закрито.

27 грудня 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7 про
продовження строку для прийняття
спадщини, визнання її правонаступником
після смерті ОСОБА_8 та про скасування
договору дарування.

16 жовтня 2013 року ухвалою
Бахчисарайського районного суду АР
Крим позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 в
частині продовження строку для
прийняття спадщини та визнання її
правонаступником залишено без
розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК
України.

ОСОБА_6, уточнивши позовні вимоги,
просить суд розірвати договір
дарування квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 7 липня 2007
року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, посвідчений
нотаріусом Бахчисарайської державної
нотаріальної контори. Свої вимоги
ОСОБА_6 мотивує тим, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року її баби - ОСОБА_8, яка
заповіла їй все своє майно, вона
своєчасно подала заяву про прийняття
спадщини. За своє життя ОСОБА_8
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7
про скасування договору дарування
вищезазначеної квартири, оскільки
останній умисно вчинив злочин проти її
життя та здоров'я, а саме - 2 вересня 2009
року приблизно о 22 годині ОСОБА_7,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, нецензурно висловлюючись,
побив ОСОБА_8, ображав її людську
гідність. Кримінальну справу стосовно
ОСОБА_7 закрито за строком давності,
тобто з нереабілітуючих підстав.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнав,
пояснивши, що кримінальну справу
стосовно нього закрито за відсутності
події злочину, обвинувального вироку
за обставинами побиття ОСОБА_8
відносно нього не існує. Крім того,
позивачем пропущений строк позовної
давності. Також зазначено, що право
вимагати розірвання договору
дарування квартири належало виключно
дарувальниці ОСОБА_8

Рішенням Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 22
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
його скасувати і ухвалити нове рішення
про розірвання договору дарування.
Доводи апелянта зводяться до того, що
суд необґрунтовано не прийняв до уваги
факт побиття обдарованим дарувальника,
а також те, що кримінальну справу
стосовно ОСОБА_7 закрито з
нереабілітуючих підстав. Апелянт також
вважає, що суд дійшов неправильного
висновку про те, що вона не має права на
звернення до суду з таким позовом,
оскільки ОСОБА_8 заповідала їй усе своє
майно. Також апелянтом зазначено, що
висновок суду про сплив строку
позовної давності також є
неправильним, оскільки ОСОБА_8 подала
позов у 2009 році після її побиття
обдарованим у 2009 році.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта, обговоривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив із його недоведеності. Колегія
суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи та
законодавству.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що 7 липня 2007 року попередньо
ознайомившись з вимогами цивільного
законодавства щодо недійсності угод,
перебуваючи у здоровому розумі, ясній
пам'яті та діючі добровільно, ОСОБА_8
передала безоплатно своєму синові
ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1. Сторони
підтвердили, що цей договір не носить
характеру уявного та удаваного
правочину. Дарувальник стверджує, що
дарування здійснено ним за доброю
волею, без будь-якого примусу чи
насильства, як фізичного, так і
морального (т.1 а.с.6).

Із витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 2
серпня 2007 року вбачається, що квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
належить на праві власності ОСОБА_7 на
підставі договору дарування від 7 липня
2007 року. (т.1 а.с.7).

17 вересня 2009 року звертаючись до суду з
позовом, ОСОБА_8 зазначала, що
відповідач ОСОБА_7 2 вересня 2009 року
побив її у зв'язку із чим вона
звернулася до міліції із заявою про
порушення кримінальної справи.

Відповідно до ч.1 ст.727 ЦК України
дарувальник має право вимагати
розірвання договору дарування
нерухомих речей чи іншого особливо
цінного майна, якщо обдаровуваний
умисно вчинив злочин проти життя,
здоров'я, власності дарувальника, його
батьків, дружини (чоловіка) або дітей.

Отже, законом встановлені певні
правові підстави розірвання договору
дарування, зокрема, у випадку вчинення
обдаровуваним протиправних дій
відносно особи дарувальника. У таких
випадках дарувальник вправі вимагати
розірвання договору дарування та
повернення дарунка або відшкодування
його вартості. Законом чітко
сформульовані умови (підстави)
виникнення такого права у
дарувальника. До таких підстав закон
відносить умисне вчинення злочину
проти життя, здоров'я, власності
дарувальника.

Для застосування зазначеної норми
закону обов'язковою умовою повинна
бути наявність такого, що набрав
законної сили, вироку суду щодо особи -
обдаровуваного, яка вчинила злочин.
Крім того, слід враховувати, що у
випадку, встановленому ч.1ст.727 ЦК
України, право на розірвання договору
виникає з моменту набрання законної
сили обвинувальним вироком суду.

Постановою слідчого про закриття
кримінального переслідування від 24
грудня 2009 року кримінальне
переслідування у злочині,
передбаченому ст.356 КК України, у
відношенні ОСОБА_7, закрито на підставі
п.2 ст.6 КПК України, тобто за
відсутністю в діянні складу злочину.
(т.1 а.с.46),

Постановою слідчого про закриття
кримінальної справи від 5 квітня 2011
року кримінальна справа, яка була
порушена за ознаками ч.1 ст.126 КК
України у відношенні ОСОБА_7 закрита на
підставі п.1 ст.6 КПК України, тобто за
відсутністю події злочину. (т.1 а.с.70-71),

Постановою слідчого про закриття
кримінального переслідування ОСОБА_7
від 5 червня 2012 року кримінальне
переслідування ОСОБА_7, порушене за
ознаками ч.1 ст.125 КК України, за фактом
завдання ОСОБА_8 тілесних пошкоджень 2
вересня 2009 року в с. Верхоріччя
Бахчисарайського району АР Крим,
закрито за відсутністю події злочину з
(т.1, а.с. 162-163).

Постановою Бахчисарайського районного
суду АР Крим від 05.07.2012року скарга
ОСОБА_6 на постанову слідчого від 5
червня 2012 року про закриття
кримінальної справи за фактом завдання
ОСОБА_8 тілесних пошкоджень за
відсутністю події злочину, залишена
без задоволення (т.1 а.с.129).

Із постанови Бахчисарайського
районного суду АР Крим від 25 жовтня 2012
року вбачається, що 5 червня 2012 року
кримінальне переслідування у
відношенні ОСОБА_7, порушене за
ознаками ч.1 ст.125 КК України, за фактом
завдання ОСОБА_8 тілесних пошкоджень 2
вересня 2009 року, за відсутністю події
злочину закрите (т.1 а.с. 128).

Отже, наявними в матеріалах справи
доказами спростовуються доводи позову
щодо умисного вчинення відповідачем
злочину проти життя та здоров'я
дарувальника. За таких обставин судом
зроблено правильний висновок щодо
відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Позивачка не надала інших доказів,
спростовуючих висновки суду. Доводи
апелянта щодо того, що кримінальна
справа відносно відповідача закрита за
нереабілітуючими обставинами не
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовують, а тому не приймаються до
уваги апеляційним судом.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи та дав належну оцінку всім
доказам, наданим сторонами згідно зі
ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні
навів переконливі доводи на
обґрунтування своїх висновків.

Доводи скарги висновки суду першої
інстанції не спростовують та не дають
підстав для висновку про порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.
Підстави до скасування рішення суду за
доводами апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.
303, 308 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від 22
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Судді:

Чистякова Т.І. Курська А.Г.
Синельщікова О.В.