Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що з рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18 червня 2013 року
шлюб між сторонами було розірвано та 01
липня 2013 року дане рішення набрало
законної сили. Від шлюбу з відповідачем
сторони мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Оскільки відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, позивач просить суд
стягнути з відповідача аліменти на
утримання сина у розмірі 1/3 частини від
його заробітку щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала до суду заяву про розгляд
справи без її участі, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив. 26 грудня 2013 року надав суду
заперечення проти позову, в яких
посилається на те, що в добровільному
порядку він надавав матеріальну
допомогу дитині до грудня 2013р., на
підтвердження чого надав копії
розписок позивачки про отримання
аліментів та банківські квитанції про
перерахування грошових коштів. Просить
частково задовольнити позовні вимоги,
стягуючи з нього щомісячно 500грн. на
утримання сина, оскільки на даний час
він сплачує банку заборгованість по
іпотечному договору, сплачує
комунальні платежі за квартиру, а також
у нього на утриманні знаходиться
майбутня дружина ОСОБА_4 Крім того,
відповідач переніс операцію по
видаленню жовчного міхура та на
сьогоднішній день потребує лікування,
в зв'язку з чим несе додаткові
матеріальні витрати.

З огляду на те, що відповідач надав суду
свої заперечення, з яких вбачається, що
він частково визнає позовні вимоги, суд
вважає за можливе винести рішення на
загальних підставах, встановлених ЦПК
України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18 червня 2013року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб було
розірвано та дане рішення набрало
законної сили 01 липня 2013 року /а.с. 6/. Від
шлюбу сторони мають неповнолітнього
сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 5/.

Сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Дитина
проживає разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач надає матеріальну допомогу
на утримання сина.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно до ч.
3 ст. 181 СК України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) в твердій
грошовій сумі. У відповідності до ст. 182
СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Враховуючи викладене суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина до досягнення ним повноліття
щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх
видів заробітку відповідача.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача на утримання
неповнолітнього сина з 29 листопада 2013
року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Судові витрати вирішити відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

При таких обставинах суд вважає за
необхідне позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково та стягувати з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 на користь
матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ( ІНФОРМАЦІЯ_1, інд.
код НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1),
аліменти на утримання сина ОСОБА_3, на
користь матері ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешкає за адресою: АДРЕСА_2) в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
відповідного віку, до досягнення
ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення
з 29 листопада 2013 року.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу аліментів
за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ( ІНФОРМАЦІЯ_1,
інд. код НОМЕР_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1) на користь держави судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
С.О. Демидова