Справа № 653/2605/13-ц
Провадження № 2/653/967/13
РІШЕННЯ

іменем України

"29" листопада 2013 р. Генічеський
районний суд Херсонської області

в складі головуючого Крапівіної
О.П.

при секретарі Пшеничній В.М. , за
участю представника відповідача,
позивача розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства «Бердянський морський
торгівельний порт» про виплату
компенсації за невикористану
відпустку та середній заробіток за час
затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В ; .

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до державного підприємства
«Бердянський морський торгівельний
порт» про виплату компенсації за
невикористану відпустку та середній
заробіток за час затримки розрахунку .

В суді позов підтримала. Представник
відповідача заперечив позов.

В судовому засіданні позивач вимоги
підтримала , пояснила, що згідно
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 21.02.2013 року ,
яке було залишено без змін апеляційним
судом Херсонської області її було
поновлено на посаді бухгалтера
відокремленого підрозділу
«Генічеського портопункту» та згідно
рішення суду було виплачено
компенсацію за час вимушеного прогулу.
01.03.2013 року згідно запису в трудовій
книжці її було поновлено на такій
посаді , 06.03.2013 року звільнено за угодою
сторін. При звільнені ій не було
виплачено компенсацію за
невикористану відпустку за час
вимушеного прогулу, що складає за 39
днів 2798,25 гривні. У зв»язку з неповною
виплатою сум, які повинні виплатити при
звільненні підприємство повинно
виплатити та середній заробіток за час
затримки з дня звільнення по день
розгляду справи в суді.

Представник відповідача за дорученням
в суді позов не визнав, пояснив, що
дійсно за рішенням суду ОСОБА_1 було
поновлено на посаді бухгалтера 01.03.2013 ,
за згодою сторін її було звільнено
06.03.2013 року, при цьому розрахунок по
зарплаті за ці дні було виплачено.
Компенсація за невикористану
відпустку до цієї суми не увійшла так
як справа знаходилась в апеляційному
суді Херсонської області, тільки в
серпні 2013 року було видано виконавчий
лист на стягнення суми за вимушений
прогул та почалось виконавче
провадження, тобто тільки після
розгляду апеляційним судом ОСОБА_1
отримала право звернення до суду з
вимогою про виплату компенсації за
невикористану відпустку, але на той час
вона не була працівником підприємства
та тільки після звернення з заявою
могли виникнути підстави для виплати
такої компенсації, але ОСОБА_1 не
зверталась з такими вимогами до них
безпосередньо.

В суді встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини:

Згідно рішення Генічеського районного
суду Херсонської області від 21.02.2013
року , яке було залишено без змін
апеляційним судом Херсонської області
ОСОБА_1 було поновлено на посаді
бухгалтера відокремленого підрозділу
«Генічеського портопункту» та згідно
рішення суду було виплачено
компенсацію за час вимушеного прогулу.
01.03.2013 року згідно запису в трудовій
книжці її було поновлено на такій
посаді - записано запис №18 є недісним ,
поновлена на посаді бухгалтера
відокремленого підрозділу
«Генічеського портопункту», 06.03.2013 року
звільнено за угодою сторін.

В даному випадку позовні вимоги в
частині поновлення на роботі підлягали
негайному виконанню на підставі ст.. 214
ЦПК України , відповідачем було
зроблено запис про поновлення на
роботі позивача, тому пояснення
представника відповідача про те, що
рішення суду про поновлення на роботі
не набрало законної чинності та тільки
після розгляду апеляційним судом
Херсонської області позивач могла
ставити питання про стягнення
компенсації за невикористану
відпустку не ґрунтуються на фактичних
обставинах справи.

З моменту поновлення судом позивача на
посаді, внесення відповідного запису в
трудову книжку у позивача виникло
право на компенсацію за невикористану
відпустку , а у підприємства обов»язок
нарахування, виплати таких сум.

Частиною 1 статті 83 КЗпП України
встановлено, що у разі звільнення
робітника йому сплачується грошова
компенсація всі невикористані ним дні
щомісячної відпустки, а також
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей.

У відповідності з ч. 1 ст. 47
і ч. 1 ст. 116 КЗпП України, сплата всіх
сум, які належать працівнику від
підприємства або закладу, проводяться
в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про відпустки»та ч.1 ст.83 КЗпП України
у разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки.

Порядок розрахунку сум відпускних за
надані працівникам щорічні відпустки,
додаткові відпустки працівникам, які
мають дітей, або виплати компенсації за
невикористані відпустки визначений в
Порядку N 100, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995
року.

Відповідно до цього Порядку обчислення
середньої заробітної плати для оплати
щорічної відпустки, додаткових
відпусток у зв'язку з навчанням,
творчої відпустки, додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей,
або для виплати компенсації за
невикористані відпустки провадиться
виходячи з виплат за останні 12
календарних місяців роботи, що
передують місяцю надання відпустки або
виплати компенсації за невикористані
відпустки.

Розрахунок компенсації за
невикористану відпустку здійснений
позивачем є правильним та складає 2798,25
гривень за період з 10.04.2012 (звільнення,
яке судом визнано незаконним ) по 06.03.2013
року (день звільнення за угодою сторін)
. Тобто сума компенсації за
невикористану відпустку повинна бути
була нарахована та виплачена 06.03.2013
року в день звільнення, чого не було
зроблено, про що сторони не
заперечують.

Згідно ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що нале жать йому від підприємства,
установи, організації, про вадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплаче ні не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповно важений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

В даному випадку сума середнього
заробітку за весь час затримки по день
розгляду справи в суді складає з 06.03.2013
року по 28.11.2013 року 184 дні ,
середньоденна заробітна плата складає
71,75 грн., тому сума до виплати складає 13
202 гривні.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Приймачи до уваги досліджені докази у
їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги стососно виплати грошової
компенсації за невикористану щорічну
відпустку та сума середнього заробітку
за весь час затримки по день розгляду
справи в суді є законними та
обгрунтованими, такими, що підлягать
задоволенню .

Керуючись ст.15.30.202,203.209 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до державного
підприємства «Бердянський морський
торгівельний порт» про виплату
компенсації за невикористану
відпустку та середній заробіток за час
затримки і-задовольнити.

Стягнути з державного підприємства
«Бердянський морський торгівельний
порт» (711000 Запорізька область
м.Бердянськ, вул.Горького,137, код ЄДРОПУ
01125761) на користь ОСОБА_1 , яка мешкає
АДРЕСА_1 компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 2 798,25 гривні та
середній заробіток за час затримки в
сумі 13 202 гривні, всього 16 000,25
(шістнадцять тисяч гривень двадцять
п»ять копійок), та судовий збір на
користь держави в сумі 229,4 гривень.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти діб з моменту проголошення до
Херсонського апеляційного суду через
Генічеський районний суд.

Суддя Генічеського

Районного суду
О.П.Крапівіна.