ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 червня 2013 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Никоненко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальних збитків,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив ухвалити рішення про повне
відшкодування йому за рахунок
відповідача понесених ним
матеріальних збитків, а саме: у сумі
ціни позову - 31 398,78 грн. Внести вказану
суму на розрахунковий рахунок
позивача. Позовні вимоги обгрунтовує
тим, що 30 січня 2012 року між ним, як
споживачем та фізичною особою
підприємцем - ОСОБА_2, який провадить
свою підприємницьку діяльність за
адресою: АДРЕСА_1, магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», був укладений усний
договір, що підтверджується рахунком №
121 від 19 червня 2012 року на продаж від
відповідача до позивача будівельних
матеріалів за рахунок отримання
споживчого кредиту в ПАТ «ОТП Кредит» у
м. Фастів на суму споживчого кредиту 21
343,20 грн. на підставі чого підписаний
договір про надання споживчого кредиту
№ від 19 червня 2012 року. Кошти в
сумі 17 786,00 грн. були перераховані на
рахунок продавця -ОСОБА_2. Станом на 13
лютого 2013 рік у позивача існує залишок
по сплатам за вищевказаним споживчим
кредитом, який він сплачує, а
будівельні матеріали досі не отримав. У
червні 2012 року відповідач надав йому ще
один рахунок по нібито дуже вигідним
цінам та з обіцянкою передати йому всі
будівельні матеріали за обома
рахунками в 14-ти денний термін та надав
йому наступний рахунок №122 від 18 червня
2012 року на будівельні матеріали,
інструмент та ламінат по якому він
отримав ще один споживчий кредит в ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНКУ», договір від 18 червня
2012 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
на придбання у торговій організації
ТОВ «Ковальський Олександр
Володимирович», ФОП ОСОБА_2, керівником
якого є відповідач на а загальну суму
споживчого кредиту 4 772,00 грн. Станом на
21 січня 2013 рік у нього існує залишок по
сплатам за вищевказаним споживчим
кредитом, який позивач сплачує, а
будівельні матеріали досі не отримав ,
а саме: у сумі 4 701,02 грн. Платежі від
вищевказаного споживчого кредиту
позивач сплачує за власні кошти по
вищевказаному споживчому кредиту,
вказані у додатку №1-Розрахунку до
позовної заяви, та у квитанціях про
сплати та додані копіями до Позовної
заяви , а саме у сумі 1 742,00 грн. Також,
позивач зазначає, що будівельні
матеріали не за жодним рахунком та не
за жодним вищевказаним споживчим
кредитом досі не отримав. Спочатку він
отримував постійні обіцянки від
відповідача, але тепер відповідач
зовсім відмовляється віддати йому
будівельні матеріали чи повернути
кошти які йому були перераховані на
розрахунковий рахунок, які він
використовує у своїй підприємницькій
діяльності у цілях отримання прибутку.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали,
просили задовольнити його в повному
обсязі.

Відповідач заперечував проти
задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Кредит» уклали
Договір про надання споживчого кредиту
№ від 19 червня 2012 року,
відповідно до якого кредитор надав
позивачу споживчий кредит на придбання
товару, зокрема, у ФОП ОСОБА_2.

Також, згідно із Заявою Позичальника №
КІР0КХ27360056 від 18 червня 2012 року ОСОБА_1
отримав строковий кредит в ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНКУ» на придбання у торговій
організації ТОВ «Ковальський
Олександр Володимирович», ФОП ОСОБА_2
товару, на загальну суму кредиту 4 772,00
грн.

Частиною другою статті 22 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
визначено, що збитками є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Позивач мотивує позов тим, що ним
сплачені грошові кошти за вказаними
договорами, проте будівельні матеріали
ним отримані не були.

Суд дійшов висновку, що позов про
відшкодування збитків із вказаних
підстав задоволенню не підлягає,
сплачені позивач кошти за кредитним
договором не є збитками відповідно до
цивільного законодавства.

Крім того, ОСОБА_1 не просить суд
розглянути спір в межах невиконаного
відповідачем зобов'язання стосовно
поставки будівельних матеріалів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Враховуючи, що відповідач не був
стороною договору при укладанні
вищезазначених споживчих договорів,
жодних зобов'язань щодо повернення
кредиту за договорами на себе не брав,
підстави для задоволення позову
відсутні.

Відповідно до 16, 22, 1054 Цивільного
кодексу України, керуючись статтями 10,
11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальних збитків -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя