У Х В А Л А

Іменем України

11.12.2013 року суддя Деснянського
районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 і Державної реєстраційної
служби України про звернення стягнення
на предмет іпотеки шляхом передачі у
власність та усунення перешкод у
здійсненні права власності, а також
клопотання про витребування
інформації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з
вищевказаним позовом, посилається на
неналежне виконання відповідачкою -
ОСОБА_1 договірних зобов'язань.

Вважаю, що позов не відповідає вимогам
ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Зокрема, заявляючи в п. 2 прохальної
частини позову вимоги до відповідача -
Державної реєстраційної служби
України про зобов'язання здійснити
державну реєстрацію права власності на
предмет іпотеки, позивач у порушення п.
5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не виклав у
позові обставин і не зазначив доказів
того, якими конкретно неправомірними
діями чи бездіяльністю саме
відповідача - Державної реєстраційної
служби України, порушені права та
свободи позивача та чим конкретно це
підтверджується, оскільки від
правильності вирішення даного питання
залежить правильність вирішення
питання щодо наявності правових
підстав для притягнення Державної
реєстраційної служби України до
цивільно-правової відповідальності та
правильності вирішення питання про
судові витрати.

Крім того, Державна реєстраційна
служба України, є суб'єктом владних
повноважень, а позови до суб'єкта
владних повноважень розглядаються в
порядку адміністративного
судочинства.

У даному конкретному випадку, позов
поданий у порядку цивільного
судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України, не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, в позові не викладено обставин
і не зазначено доказів того, чому
позовні вимоги до суб'єкта владних
повноважень, подані в порядку
цивільного судочинства.

У п. 4 і п. 5 прохальної частини позову,
позивач просить припинити право
користування житловим приміщенням
спірної квартири усіх мешканців, які
проживають і зареєстровані у цій
квартирі та виселити іпотекодавця
ОСОБА_1 та усіх інших мешканців, які
проживають і зареєстровані у вказаній
квартирі.

При цьому, у порушення п. 2, п. 5, п. 6 ч. 2
ст.119 ЦПК України, в позові не викладено
обставин і не зазначено доказів того,
про яких конкретно мешканців спірної
квартири йдеться та яке їхнє ім'я.

Від правильності вирішення останнього
питання, залежить можливість
дотримання судом, передбаченого ст. 11
ЦПК України, принципу диспозитивності
цивільного судочинства та
конституційного права осіб на судовий
захист.

Також, у порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України,
до позову додано лише дві його копії з
додатками для відповідачів вказаних у
позові, а не у кількості відповідно до
кількості інших мешканців спірної
квартири, які в ній проживають та
зареєстровані.

До позову позивач додав клопотання про
витребування інформації.

При цьому, в порушення ч. 1 ст. 137 ЦПК
України, до клопотання про
витребування інформації, не долучено
відомостей про неможливість отримання
цієї інформації особисто позивачем.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Вищезазначені недоліки, позбавляють
можливості відкрити провадження у
справі та вирішити клопотання про
витребування інформації.

За таких обставин, позов та клопотання
підлягають залишенню без руху з
наданням строку для усунення їх
недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 і
Державної реєстраційної служби
України про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі у
власність та усунення перешкод у
здійсненні права власності, а також
клопотання про витребування
інформації, залишити без руху та надати
строк для усунення їх недоліків, який
не може перевищувати п'яти днів з дня
отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: