Справа № 462/3924/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі
Волянському А.Л.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду у
м. Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5) про поділ майна та
усунення перешкод у користуванні
майном,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить у його
власність виділити в натурі 1/4 частини
будинковолодіння АДРЕСА_3, а саме:
приміщення під літ. 1-1 загальною площею
13,8 кв.м., присвоївши зазначеному об'єкту
нерухомості адресу АДРЕСА_4 (
відповідно до технічного паспорту,
виданого Львівським обласним
комунальним підприємством «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» 20.02.2007 року); визнати
за ним право власності на квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 110,5 кв.м. та на
квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 67,0
кв.м.; зобов'язати відповідачів усунути
йому перешкоди у користуванні
квартирами АДРЕСА_1 та будинком
АДРЕСА_4, зобов'язавши відповідачів
передати позивачу ключі від зазначених
об'єктів нерухомості. Свої вимоги
мотивує тим, що 03.09.2009 року між ОСОБА_3 та
ним був укладений договір дарування
частини житлового будинку, згідно з
умов даного договору ОСОБА_3 подарував
йому 1/4 частину житлового будинку
АДРЕСА_3 Проте фактично користуються
зазначеною частиною будинковолодіння
відповідачі. На всі його вимоги
передати йому ключі, вони відповідають
йому відмовою. Крім того, житловий
будинок АДРЕСА_3 належить на праві
спільної часткової власності йому та
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а саме йому та ОСОБА_4
по 1/4 частині зазначеного будинку, а
ОСОБА_5 - 2/4 частини цього будинку.
Відповідно до висновку ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» запропоновано
спірний будинок, з врахуванням
погодження Департаменту
містобудування Львівської міської
ради від 07.02.2011 року щодо доцільності
утворення нової містобудівної одиниці
з присвоєнням окремого поштового
номера, реально поділити наступним
чином: приміщенню 1-1/13,8м2 (житлова) -
власник ОСОБА_1, присвоїти адресу
АДРЕСА_4; приміщення 2-1/4,6 м2 (коридор);
2-2/14,1 м2 (житлова); 2-3/14-1 м2 (житлова);
2-4/14,0м2 (житлова) власник ОСОБА_5 та
приміщення 3-1/9,1 (кухня); 3-2/28,6 м2
(житлова); І/3,4 м2 (тамбур) власник ОСОБА_4
залишити поштову адресу АДРЕСА_3. В
зв'язку з наведеним, він має право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності на
підставі ст. 364 ЦК України. Також, у 2012
році він профінансував будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_1,
замовником будівництва якого була його
мати - ОСОБА_2 Це підтверджується
розпискою про передачу її представнику
ОСОБА_3 150000 дол. США, в якій чітко
зазначено, що відповідачі
зобов'язуються за це передати йому у
власність квартиру АДРЕСА_1 та на
квартиру АДРЕСА_2. В зв'язку з наведеним,
просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач
позов підтримав, дав пояснення
аналогічні вищенаведеному, просить
позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3, який діяв від свого імені та від
імені відповідача ОСОБА_2 на підставі
довіреності, проти позову заперечив
лише в частині передачі ключів від
будинковолодіння по АДРЕСА_3,
пояснивши, що дійсно 03.09.2009 року між ним
та позивачем був укладений договір
дарування частини житлового будинку,
згідно з умов даного договору він
подарував позивачу 1/4 частину
житлового будинку АДРЕСА_3 Проте, він
подарував йому цей об'єкт нерухомості з
умовою, що він та їх мати буде
користуватися ним. Крім того, на даний
час там зберігаються його речі. Щодо
задоволення позову в решті вимог, то
він не заперечив проти їх задоволення.

Суд ухвалив розглядати справу без
участі третіх осіб, які в судове
засідання не з'явилися, хоча належним
чином були повідомлені про час і місце
судового засідання через оголошення в
пресі, однак матеріалів справи
достатньо для прийняття рішення.

Заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно із ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Судом встановлено, що житловий
будинок АДРЕСА_3 належить на праві
спільної часткової власності позивачу
ОСОБА_1 та третім особам ОСОБА_4, ОСОБА_5,
а саме позивачу та ОСОБА_4 по 1/4 частині
зазначеного будинку, а ОСОБА_5 - 2/4
частини цього будинку /а.с.30/.

Як убачається з даних технічного
паспорту, виданого Львівським обласним
державним комунальним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
15.02.2007 року спірне будинковолодіння
являє собою окремий будинок, який
складається з наступних приміщень:
житлові кімнати літ. 1-1, 2-2, 2-3,2-4,3-2,
коридор літ. 2-1, кухня літ. 3-1 та тамбур
літ. І /а.с.25-28/.

Відповідно до висновку ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» запропоновано
спірний будинок, з врахуванням
погодження Департаменту
містобудування Львівської міської
ради від 07.02.2011 року щодо доцільності
утворення нової містобудівної одиниці
з присвоєнням окремого поштового
номера, реально поділити наступним
чином: приміщенню 1-1/13,8м2 (житлова) -
власник ОСОБА_1, присвоїти адресу
АДРЕСА_4; приміщення 2-1/4,6 м2 (коридор);
2-2/14,1 м2 (житлова); 2-3/14-1 м2 (житлова);
2-4/14,0м2 (житлова) власник ОСОБА_5 та
приміщення 3-1/9,1 (кухня); 3-2/28,6 м2
(житлова); І/3,4 м2 (тамбур) власник ОСОБА_4
залишити поштову адресу АДРЕСА_3 /а.с.29/.

Як убачається з пояснення
позивача, що у його фактичному
користуванні знаходиться саме
приміщення 1-1, загальною площею 13,8 кв.м.,
і тому, він просить виділити йому саме
це приміщення. Суд, беручи до уваги, що
треті особи нічого не заперечили щодо
виділення зазначеного приміщення
позивачу, вважає такі твердження
позивача цілком логічними.

Враховуючи наведене, суд,
дослідивши докази у їх сукупності,
вважає, що у власність позивачу, якому
належить 1/4 частини будинку, слід
виділити в натурі 1/4 частини
будинковолодіння АДРЕСА_3, а саме:
приміщення під літ. 1-1 загальною площею
13,8 кв.м., присвоївши зазначеному об'єкту
нерухомості адресу АДРЕСА_4.

Крім того, суд приходить до
переконання, що позовна вимога про
зобов'язання відповідачів усунути
перешкоди у користуванні будинком
АДРЕСА_4 також підлягає задоволенню, з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.
Договір, що встановлює обов'язок
обдаровуваного вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію майнового
або немайнового характеру, не є
договором дарування.

03.09.2009 року між ОСОБА_3 та
позивачем був укладений договір
дарування частини житлового будинку,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі
№ 3740 /а.с.34,35/. згідно з умов даного
договору ОСОБА_3 подарував позивачу 1/4
частину житлового будинку АДРЕСА_3

За таких обставин, суд не бере до
уваги твердження відповідача, що
останній має право на користування
житловою площею по АДРЕСА_3 оскільки у
позивача відсутні будь-які
зобов'язання перед відповідачами щодо
надання останнім у користування
частини будинковолодіння по АДРЕСА_3,
яка була набута позивачем у власність
на підставі договору дарування.

Враховуючи наведене, суд
приходить до переконання, оскільки
відповідачі не бажають передавати
ключі від частини будинковолодіння у
добровільному прядку їх слід
зобов'язати це зробити у судовому
порядку.

Щодо позовної вимоги про визнання
права власності за позивачем на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 110,5
кв.м. та на квартиру АДРЕСА_2 загальною
площею 67,0 кв.м. та суд вважає, що така
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

26.06.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області зареєстрована
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації, згідно даних якої в
експлуатацію був введений житловий
будинок по АДРЕСА_1, замовником
будівництва зазначеного будинку була
відповідач ОСОБА_2 /а.с.54-58/.

Як убачається з даних технічних
паспортів виданих 19.11.2011 року у
зазначеному будинку знаходяться
квартири № 22, загальною площею 110,5 кв.м.
та № 23, загальною площею 67,0 кв.м.
/а.с.46-48/.

У фінансуванні будівництва
будинку по АДРЕСА_1, зокрема
вищезазначених квартир, брав участь
позивач, що підтверджується розпискою
відповідача ОСОБА_1, який діяв в
інтересах ОСОБА_2 на підставі
довіреності, про те, що відповідач
отримав 150000 дол. США від позивача на
будівництво зазначеного житла /а.с.45/

Враховуючи наведене, суд, беручи
до уваги те, що відповідачі визнали
позов у цій частині, приходить до
висновку, що за позивачем слід визнати
право власності на спірні квартири, як
на об'єкти фінансування будівництва.

Крім того, з відповідачів слід
стягнути на користь позивача сплачений
судовий збір.

Керуючись ст.ст.10,11,60-62,88,174,209,212,215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

У власність ОСОБА_1, якому
належить 1/4 частини будинку, виділити в
натурі 1/4 частини будинковолодіння
АДРЕСА_3, а саме: приміщення під літ. 1-1
загальною площею 13,8 кв.м., присвоївши
зазначеному об'єкту нерухомості адресу
АДРЕСА_4 ( відповідно до технічного
паспорту, виданого Львівським обласним
комунальним підприємством «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» 20.02.2007 року).

Визнати право власності за ОСОБА_1
на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
110,5 кв.м. та на квартиру АДРЕСА_2,
загальною площею 67,0 кв.м.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2
усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні квартирами АДРЕСА_1 та
будинком АДРЕСА_4, зобов'язавши
відповідачів передати позивачу ключі
від зазначених об'єктів нерухомості.

Стягнути ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 300 грн. судового збору в
рівних частках, тобто по 150 грн. з
кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал
рішення знаходиться в матеріалах
цивільної справи № 462/3924/13-ц. Рішення не
оскаржувалося та вступило в законну
силу.

Суддя:
Боровков Д.О.