Справа № 729/1310/13-ц
І м е н е м У
Боббровицький районний суд
Чернігівської області
в складі : головуючої
-судді В.І.Бойко ,
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Бобровиця цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою ,що втратила право на
користування житловим приміщенням ,-
Позивачка в своїй позовній заяві та в
судовому засіданні просить визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, який належить їй на праві
власності , та стягнути з нього
понесені нею судові витрати по справі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є
власником зазначеного будинку, що
перейшов до неї по праву спадкування
після смерті чоловіка. В даному будинку
проживає вона , з дочкою ОСОБА_3, окрім
їх в будинку зареєстрований також
відповідач ОСОБА_2, колишній чоловік
дочки, який не проживає в будинку з
05.07.2012 року. Відповідач не сплачує
комунальні платежі , не бере участі в
ремонті будинку. 09 жовтня 2012 року за
рішенням Бобровицького районного суду
шлюб між ним та дочкою розірваний.
Фактично, відповідач проживає в м.
Ніжин, працює в Бобровицькій районній
лікарні ( пункт швидкої і невідкладної
допомоги) , але у зв»язку із виниклими
складними відносинами , добровільно
знятися з реєстрації не бажає.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, однак надав суду заяву, в якій
просить суд справу розглянути в його
відсутність, позовні вимоги визнає,
судові витрати просить стягнути з
позивачки.

Вислухавши позивачку, дослідивши та
оцінюючи наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням ,що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об»єктивному
дослідженні, суд приходить до висновку,
що заявлені вимоги підлягають
задоволенню із таких підстав :

Відповідно до витягу з державного
реєстру речових прав про нерухоме
майно № 8826258 вбачається, що позивачки
належить житловий будинок АДРЕСА_1,
який зареєстрований за ним в
Ніжинському МБТІ 27 .05.2013 року ( а.с. 6-7 )
;

довідкою Бобровицького РС УДМС
України від 02.10.2013 року № 1721
підтверджується , що ОСОБА_2 значиться
зареєстрованим АДРЕСА_1, ( а.с. 13 ) ;

Відповідно до ст.41 Конституції
України кожен має право володіти
,користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Статтею 321 ЦК України
передбачено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності чи обмежений у його
здійснені.

Ст.1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод,до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року відповідно
до Закону України від 17 липня 1997 року
№475/97-ВР " Про ратифікацію Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року", Першого
протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до
Конвенції закріплено принцип
непорушності та право приватної
власності,який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплено право власника
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним йому майном на
власний розсуд, вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди відповідно до
Закону за своєю волею,незалежно від
волі інших осіб.

Актом обстеження житлових умов
позивачки від 04.09.2013 року
підтверджується, що відповідач не
проживає в АДРЕСА_1 з 05.07.2012 року,( а.с. 9
);

Відповідно до ст. 317 ЦК України
позивачу , як власнику належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном .

Таким чином позивач скористався
своїм законним правом ,передбаченим ст.
391 ЦК України ,і як власник майна вправі
вимагати захисту свого права від
особи, яка перешкоджає йому
користуватися та розпоряджатися своїм
майном на власний розсуд .

Виходячи із вище викладеного ,суд
вважає, що відповідач втратив право на
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, що належить позивачці , так як
він з 05 липня 2012 року і до теперішнього
часу не користувався і не проживав в
ньому. Тому вимоги позивачки не
суперечать ст. 405ч. 2 ЦК України ,
відповідно до якої член сім»ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності його без поважних причин
понад рік, що і було доведено наданими
позивачкою і дослідженими в суді
доказами.

За таких обставин позов позивачки
є законним, обгрунтованими і таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі,
а тому слід визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користуватися житловим
будинком АДРЕСА_1, який належить на
праві власності позивачки, в зв»язку з
його відсутністю в ньому без поважних
причин понад рік.

Згідно ст. 88 ЦПК України , стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. За таких обставин, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки
судові витрати у справі , сплачені нею
при звернені до суду, і підтверджені
відповідною квитанцією , в сумі 114 грн.
70 коп .

На підставі викладеного,
керуючись ч.2 ст.405, ст. ст. 383, 386,
391 ЦК України, ст. ст.10,60,61,88,
212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такими, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1 , який належить на
праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 114 грн.
70 коп.

На рішення сторонами може бути
подано до Чернігівського апеляційного
суду через Бобровицький райсуд
апеляційну скаргу протягом десяти днів
після проголошення рішення, а особами ,
які були в судовому засіданні і не були
присутні при оголошенні рішення
суду,протягом десяти днів після
отримання копії рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Суддя підпис

Копія вірна: Суддя
В.І.БОЙКО