Справа №461/8655/13-ц
Провадження № 2/461/1875/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року
м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді
Мисько Х.М.

при секретарі
Рут О.О.

з участю:

прокурора
Горин Х.В.,

представника позивача
Кручинської О.Й.,

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи КЗ ЛОР
«Будинок дитини №2» Процик Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
Приватний дитячий будинок «Благодать»,
Комунальний заклад Львівської
обласної ради «Будинок дитини №2» про
позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватний
дитячий будинок «Благодать», КЗ ЛОР
«Будинок дитини №2», в якому просить
позбавити батьківських прав
відповідачів відносно їх малолітніх
дітей ОСОБА_5, 2008 року народження та
ОСОБА_7, 2010 року народження.

В обґрунтування внесеного позову
покликається на те, що 30 квітня 2013 року
Галицьким районним судом м. Львова
ухвалено рішення про усиновлення
відповідачами малолітніх дітей:
ОСОБА_5, 2008 року народження та ОСОБА_7, 2010
року народження. 16 травня 2013 року
ОСОБА_5 передано на виховання
відповідачам на підставі акту передачі
дитини та 17 травня 2013 року передано
ОСОБА_7 у вказану сім'ю. Однак, 20 травня
2013 року відповідачі звернулись із
заявою в Галицьку районну
адміністрацію ЛМР про надання висновку
про доцільність розусиновлення дітей,
оскільки у ОСОБА_7 виявились проблеми
із здоров'ям і вони не можуть знайти
контакту з дитиною, тому хочуть
повернути дітей. Сім'ї ОСОБА_2 при
встановленні контакту з дитиною та в
подальшому пропонувалось провести
малолітнім незалежне медичне
обстеження. Однак, медичної довідки про
стан здоров'я відповідачами надано не
було. Працівники відділу у справах
дітей провели бесіду із відповідачами
з метою недопущення повернення дітей в
заклади, де вони перебували та
травмування їх психічного стану та
рекомендували подружжю звернутись до
психолога. Однак, відповідачі були у
своєму рішенні категоричними, тому
працівники відділу змушені були
повернути дітей в заклади до вирішення
питання по суті. 23 травня 2013 року на
засіданні комісії з питань захисту
прав дитини Галицької районної
адміністрації ЛМР ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відкликали свою заяву, мотивуючи тим,
що перебували у стресовому стані. Також
відповідачі повідомили, що на даний час
з сім'єю працює психолог та вони хочуть
налагодити контакт з малолітнім ОСОБА_7
для його повернення в сім'ю. Галицькою
районною адміністрацією скеровано
лист начальнику Личаківського відділу
соціальної роботи ЦСССДМ ДГП ЛМР для
взяття сім'ї під соціальний супровід. 30
травня 2013 року відповідачі забрали
усиновлених дітей із закладів додому.
Однак, 14 червня 2013 року подружжям
ОСОБА_2 вкотре була подана заява про
доцільність розусиновлення, оскільки
не можуть впоратись із дітьми (діти не
сплять вночі, б'ються між собою,
роздратовані). Таким чином, оскільки
батьки - ОСОБА_2, ОСОБА_3 не виконують
своїх обов'язків по вихованню дітей,
Галицька районна адміністрація ЛМР
змушена звернутись із позовом про
позбавлення їх батьківських прав.

В судовому засіданні представник
позивача - Кручинська О.Й. позовну заяву
підтримала повністю, надала пояснення,
аналогічні, викладеним у позовній
заяві та просила такий задоволити.

Прокурор Горин Х.В. в судовому
засіданні позов підтримала, надал
пояснення про те, що підтримує Висновок
Галицької районної адміністрації ЛМР
№ 31-2556 про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відносно їх дітей ОСОБА_5, 2008 року
народження та ОСОБА_7, 2010 року
народження

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнали, надали про це
письмові заяви.

Представник третьої особи - КЗ ЛОР
«Будинок дитини №2» - Процик Г.В. в
судовому засіданні позов підтримала.

Представник третьої особи - КЗ ЛОР
«Будинок дитини №2» в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомленим про час та місце розгляду
справи, а тому, суд вважає за можливе
розглядати справу, у його відсутності,
на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у розгляді справи, дослідивши
інші матеріали справи, з'ясувавши
дійсні обставини справи, права та
обов'язки сторін, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.165 СК України, право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року
Галицьким районним судом м. Львова
ухвалено рішення про усиновлення
відповідачами малолітніх дітей:
ОСОБА_5, 2008 року народження та ОСОБА_7, 2010
року народження (а.с. 7-8).

Як вбачається із наявного в матеріалах
справи Акту передачі дитини та
документів ОСОБА_5 від 16 травня 2013 року,
останнього передано на виховання
відповідачам на підставі
вищевказаного рішення Галицького
районного суду (а.с.9).

Згідно Акту про вибуття дитини у сім'ю
усиновлювачів від 17 травня 2013 року
ОСОБА_7 передано ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.10).

Однак, 20 травня 2013 року відповідачі
звернулись із заявою в Галицьку
районну адміністрацію ЛМР про надання
висновку про доцільність
розусиновлення дітей, оскільки у
ОСОБА_7 виявились проблеми із
поведінкою та здоров'ям, тому просять
надати висновок про доцільність
розусиновлення дітей (а.с.11).

21 травня 2013 року заступник голови
Галицької районної адміністрації
скерував лист № 31 вих.836 головному
лікарю будинку дитини №2 ОСОБА_8., у
якому просив прийняти на виховання та
проживання у заклад ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із написанням
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви про надання їм
висновку про доцільність скасування
усиновлення (а.с.12).

Крім цього, заступник голови Галицької
районної адміністрації скерував лист
№ 31 вих.837 директору приватної
організації «Приватний дитячий
будинок «Благодать» Заболотному Л.М., у
якому просив прийняти на виховання та
проживання у заклад ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із написанням
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вищевказаної заяви
(а.с.13).

23 травня 2013 року на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини Галицької
районної адміністрації ЛМР ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відкликали свою заяву, про що
свідчить запис у заяві під 20 травня 2013
року, яким останні просять залишити
таку без розгляду (а.с.7).

Крім цього, 23 травня відповідачі
написали заяву на ім'я голови Галицької
районної адміністрації з проханням
надати дозвіл забрати малолітнього
сина ОСОБА_7 з будинку дитини в сім'ю,
оскільки на даний час сім'я проходить
консультації в психолога (а.с.14).

24 травня 2013 року голова Галицької
районної адміністрації ЛМР скеровує
лист головному лікарю будинку дитини
№2, в якому вказує, що Галицька районна
адміністрація не заперечує проти
налагодження контакту з малолітнім
ОСОБА_7 та дає дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_3
забирати дитину в сім'ю при умові
залучення психолога на початковому
етапі встановлення контакту (а.с.15).

12 червня 2013 року начальник відділу у
справах дітей Галицької районної
адміністрації ЛМР скерувала лист
начальнику міського ЦСССДМ ДГП ЛМР та
начальнику Личаківського відділу
соціальної роботи ЦСССДМ ДГП ЛМР з
проханням взяти під соціальний
супровід сім'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
оскільки сім'я усиновила двох дітей і
їй необхідна психологічна та практична
допомога (а.с.16).

Однак, 14 червня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
подали до Галицької районної
адміністрації ЛМР заяву, у якій просять
надати висновок про доцільність
розусиновлення, оскільки діти вночі не
сплять, б'ються між собою, плачуть без
причини, роздратовані та вони у
черговий раз пересвідчились, що не
можуть справитись із дітьми (а.с.17).

Статтею 150 СК України передбачений
обов'язок батьків щодо виховання та
розвитку дитини.

Згідно ст. 155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків

мають ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства. Ухилення батьків
від виконання батьківських обов'язків
є підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Головою Галицької районної
адміністрації ЛМР було 18 червня 2013 року
скеровано лист № 31вих.1039 директору
приватної організації «Приватний
дитячий будинок «Благодать»
Заболотному Л.М. з проханням прийняти
на виховання та проживання у заклад
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Також, 18 червня 2013 року головою
Галицької районної адміністрації ЛМР
було скеровано лист №31вих.1040 головному
лікарю будинку дитини №2 ОСОБА_8. з
проханням прийняти на виховання та
проживання у заклад ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

05 липня 2013 року Галицькою районною
адміністрацією ЛМР було надано
Висновок № 31-2556 про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
та ОСОБА_3 відносно їх дітей ОСОБА_5, 2008
року народження та ОСОБА_7, 2010 року
народження (а.с. 20).

Як роз'яснив у п. 15 Постанови "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав" від 30
березня 2007 року Пленум Верховного Суду
України позбавлення батьківських прав
є крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного і об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 р.
(ратифікована Україною 27 лютого 1991
року, дата набуття чинності для України
27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він:
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вказаними доказами
стверджується ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків, оскільки
останні не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дітей, їх навчання,
виховання, підготовку до самостійного
життя, що негативно впливає на їх
фізичний та психологічний розвиток як
складову виховання, а тому позов
Галицької районної адміністрації ЛМР
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Таким чином, з відповідачів підлягає
стягненню на користь позивача сума
сплаченого судового збору у розмірі
114,70 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 150, 155, 165, 180 СК України,
Конвенцією про права дитини від 20
листопада 1989 р. (ратифікована Україною
27 лютого 1991 року, дата набуття чинності
для України 27 вересня 1991 року), суд -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відносно їх малолітніх дітей:
ОСОБА_5, 2008 року народження та ОСОБА_7, 2010
року народження.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь держави судовий збір у розмірі
114,70 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Галицький районний суд м. Львова шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.