Справа № 565/1670/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року
м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської
області-

під головуванням судді
Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання
Ломазі С.О.,

з участю:

представника позивача
Лук’янова О.В.,

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Кузнецовського
міського суду цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та кредит»
до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

В суд звернулося публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит») із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
кредитному договору в сумі 21920,83 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються
тим, що 02.06.2008р. між ОСОБА_2 та відкритим
акціонерним товариством «Банком
«Фінанси та кредит» (правонаступником
якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»)
укладено кредитний договір №Ф1-08/6120-62,
згідно якого відповідачем було
отримано кредитні кошти в розмірі 15000,00
грн. із сплатою по процентній ставці
0,0001% річних та щомісячної комісійної
винагороди за надання кредитних
ресурсів у розмірі 375,00 грн. Строк
повернення до 01.06.2011р. Відповідно до
умов кредитного договору у випадку
непогашення, несвоєчасного погашення
або погашення не в повному обсязі трьох
поспіль щомісячних ануїтентних
платежів за користування кредитними
ресурсами застосовується процентна
ставка в розмірі 36% річних.

З моменту отримання кредиту ОСОБА_2 не
сплачує заборгованості по кредиту.
Загальна заборгованість станом на
18.08.2009р. складала 36106, 22 грн. та була
присуджена із відповідачів згідно
рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 26.08.2010р.

Однак, після постановлення судового
рішення позичальник не виконував
належним чином свої зобов'язання, в
результаті чого виникла прострочена
заборгованість по відсотках та
щомісячній комісії за період з 18.08.2009р.
по 03.10.2013р. на загальну суму 21920, 83 грн.:
8882, 24 грн. - по комісії, 13038, 59 грн. - по
відсотках. Покликається позивач, що
відповідно до п.7.3 кредитного договору,
договір діє до повного виконання
сторонами прийнятих на себе
зобов'язань. Тому, подано позов до суду.

Представник позивача Лук’янов
О.В. позовні вимоги підтримав повністю.
З його пояснень слідує, що по рішенню
суду із відповідачів було стягнуто
заборгованість по кредитному договору
станом на 18.08.2009р. Але виконання
судового рішення відбулося не відразу.
Тому, банк проводив подальше
нарахування відсотків за користування
коштами і комісії. Поручителі не
повідомлялися про такі нарахування,
оскільки в позивача немає такого
обов'язку. В нинішньому позові
заборгованість нарахована за період з
18.08.2009р. по червень 2013р. Із червня 2013р.
суми нарахованої заборгованості
незмінні. Просив позов задовольнити
повністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнали
позовних вимог повністю. Заперечення
сторони відповідачів проти позовних
вимог зводяться до того, що вони
здійснювали погашення присудженої по
рішенню суду заборгованості шляхом
відрахувань із заробітної плати. Потім
в липні 2013р. ОСОБА_2 було внесено на
рахунок в державну виконавчу службу
решту заборгованості на суму понад
десять тисяч гривень. Відповідачі
зазначають, що для них позивач не
повідомив про подальше нарахування
процентів та комісійної винагороди. У
разі, коли б вони знали про такі
нарахування, то відшукали б можливість
раніше погасити борг.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, відповідачів,
дослідивши та оцінивши у сукупності
докази у справі, приходить до висновку
про задоволення позову частково.

Згідно із ст.526 ЦК України,
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Статтею 1054 ч.1 ЦК встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 02.06.2008р. між
ОСОБА_2 та відкритим акціонерним
товариством «Банком «Фінанси та
кредит» (правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит») укладено
кредитний договір №Ф1-08/6120-62, згідно
якого відповідачем було отримано в
кредит кошти в розмірі 15000грн. із
сплатою по процентній ставці 0,0001%
річних та щомісячної комісійної
винагороди за надання кредитних
ресурсів у розмірі 375,00 грн.(п.2.1, 4.7
договору). Відповідно до умов п.4.9
кредитного договору у випадку
непогашення, несвоєчасного погашення
або погашення не в повному обсязі трьох
поспіль щомісячних ануїтентних
платежів та/або щомісячних комісійних
винагород, за користування кредитними
ресурсами застосовується процентна
ставка в розмірі 36% річних. Строк
внесення останнього ануїтентного
платежу - не пізніше 01.06.2011р.

Із копії рішення Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
26.08.2010р., копії позовної заяви від
18.08.2009р., копії відомості розрахунку
заборгованості по кредиту станом на
18.08.2009р., слідує, що з відповідачів
стягнуто заборгованість по кредитному
договору, що виникла станом на 18.08.2009р.

Пунктом 7.3 договору визначено, що
кредитний договір діє до повного
виконання сторонами прийнятих на себе
зобов'язань.

Сторони не оспорюють, що до червня 2013р.
(по час проведеного розрахунку
заборгованості) позичальником ОСОБА_2
не було проведено повного погашення
присудженої за рішенням суду
заборгованості по кредиту. Це означає,
що зобов'язання відповідачем ОСОБА_2 до
червня 2013р. виконане не було, а тому є
підстави для застосування до цього
часу положень вищеназваного
кредитного договору, зокрема в частині
нарахування відсотків за користування
коштами (п.4.9) і комісійної винагороди
(п.4.7).

Детальною відомістю розрахунку
заборгованості по кредитному договору
підтверджується наявність
заборгованості ОСОБА_2: 8882, 24 грн. - по
комісійній винагороді, 13038, 59 грн. - по
відсотках.

Судом перевірено розрахунок
заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем
по кредитному договору і суд приймає
вказаний розрахунок як доказ
наявності невиконаних зобов'язань
позичальником перед кредитором.
Стороною відповідача не спростовано
положень наведеного розрахунку
заборгованості.

Отже, суд встановив підстави для
стягнення із ОСОБА_2 вищезазначеної
заборгованості по кредиту.

В суді не доведено наявності достатніх
підстав для покладення цивільної
відповідальності на поручителів
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 по договорах поруки від
02.06.2008р. Так, відповідно до ст.559 ч.4 ЦК
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. У договорах
поруки, укладених із ОСОБА_4 і ОСОБА_3, не
встановлено строку припинення поруки.
Посилання у п.5.1 договорів поруки на те,
що порука припиняється із припиненням
зобов'язання, що забезпечується нею, не
є встановленням строку припинення
поруки.

Тому, виходячи із змісту п.5.1 договорів
поруки, на підставі ст.559 ч.4 ЦК, суд
приходить до висновку про припинення
поруки ОСОБА_4 і ОСОБА_3, оскільки
кредитором не заявлено вимог до
поручителів у межах шестимісячного
строку з дня настання строку виконання
основного зобов'язання - 01.06.2011р. Отже, в
позові до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь
публічного акціонерного товариства
«Банку «Фінанси та кредит» по
кредитному договору №Ф1-08/6120-62 від
02.06.2008р.: 13038 (тринадцять тисяч тридцять
вісім) гривень 59 (п'ятдесят дев'ять)
копійок заборгованості за відсотками,
8882 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят
дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки
комісійної винагороди та 219 (двісті
дев'ятнадцять) гривень 21 (двадцять одну)
копійку судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного
бюджету України 10 (десять) гривень 19
(дев'ятнадцять) копійок судового збору.

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Банку
«Фінанси та кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_3
відмовити повністю, через
безпідставність.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, через Кузнецовський
міський суд Рівненської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С у д д я :