Справа № 254/5205/13-ц
№ 2/254/1507/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

23 вересня 2013 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

Головуючий - суддя
Богун О.О.

При секретарі
Хуруджи В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Згідно позову, 28.08.2012 року о 09 год. 00 хв.
на перехресті вулиць: 301-ої Стрілецької
дивізії - Щетиніна в м. Донецьку сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів: автомобіля ЗАЗ
TF69YP, д.н.з.НОМЕР_3, якім керував ОСОБА_2,
та автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_4, що
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності. В порушення вимог п.16.13
«Правил дорожнього руху України»,перед
поворотом ліворуч, ОСОБА_2 не пропустив
т/з ВАЗ 21063, який рухався по головній
дорозі, у разі чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження, за що у
відношенні ОСОБА_2 робітником ДАІ був
складений адміністративний протокол
серії АХ1№272453.

Винним у вищевказаному ДТП, згідно
постанови від 28 серпня 2012р. визнано
ОСОБА_2

На момент ДТП о 09 год. 00 хв. автомобіль
ЗАЗ TF69YP, д.н.з. НОМЕР_3, яким керував
ОСОБА_2, не був застрахований, але
ОСОБА_2, відлучившись з міста ДТП,
придбав страховий поліс № АВ/3273512 о 9
год. 20 хв. Страховий агент при
оформленні страховки допустив помилку
та у страховому полісі вказав термін
набуття чинності договору не 29.08.12р., а
28.08.12р. За висновком проведеного
авто-товарознавчого дослідження за №
252/12-08 від 09.08.2012р., сума матеріального
збитку складає - 8 097 гривень, 28 копійок
(вісім тисяч дев'яносто сім гривень,
двадцять вісім копійок), крім цього
позивач був змушений сплатити вартість
авто-товарознавчого дослідження у
розмірі - 450 гривень (чотириста
п'ятдесят гривень), що підтверджується
квитанцією.

Своїми діями відповідач ОСОБА_2 ввів в
оману працівника ДАІ, у разі чого
жертвою даного обману став і ОСОБА_1,
тому що страхова компанія відмовила у
виплаті матеріальної шкоди, після чого
позивач звернувся до МТСБУ, яке також
відмовило у виплаті матеріальної
шкоди, мотивуючи, що договір визнається
недійсним лише у судовому порядку.
Внаслідок чого, позивач змушений був
звернутися зі скаргою на дію страхової
компанії і ОСОБА_2 до прокуратури та
Держкомфінпослуг, а також написав
вимогу-претензію до страхової компанії
з вимогою розірвати цей договір у
судовому порядку.

Згідно Постанови від 14 лютого 2013р.
справа №254/170/13-ц, яка була винесена
суддею Будьоннівського районного суду
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ № 3273512 від 28 2012 року
визнано недійсним.

Крім майнової шкоди, внаслідок
вищевказаної дорожньо-транспортної
пригоди, а особливо обманних дій
відповідача ОСОБА_2, позивачу задано
моральної шкоди: у разі аварії він
відчув нервовий стрес і позбувся
можливості користуватися автомобілем,
внаслідок чого порушився звичайний
розпорядок його життя і життя його
сім'ї. Як тільки його дружина дізналася
про ДТП та прийнялась допомагати по
телефону у вирішенні даної проблеми,
звернувшись з консультаціями до
юристів, вона втратила свідомість з
проявом судорог, від чого сильно
злякались маленькі діти позивача та
його літні батьки. Батькам довелося
викликати швидку допомогу.

Дитина позивача позбулася можливості
займатися хокеєм, тому що дружина
фізично не в змозі в громадському
транспорті перевести двох малолітніх
дітей 5-ти та 2-х років, разом з хокейною
екіпіровкою. Обманні дії ОСОБА_2
призвели до того, що виплата
матеріального збитку затягнулася на
невизначений термін, ОСОБА_1 довелося
звертатися з жалобами і претензіями в
страхову компанію, МТСБУ, товариство із
захисту прав споживачів, прокуратуру,
Держкомфінпослуг, неодноразово
звертатися до юридичної консультації.
Для того щоб відновити автомобіль
довелося займати грошові кошти у
літніх батьків, тому що особистих
коштів у позивача не вистачило, тому що
методика розрахунку матеріального
збитку така, що вартість відновлювання
набагато вище вартості матеріального
збитку. (Наприклад: матеріальний збиток
за розбиті передні двері склав в цьому
випадку за розрахунком експерта 695 * 0,3 =
208,5 грн., а на базарі вартість передньої
двері становить 1500грн).

У результаті неповернення виниклого
боргу ОСОБА_1 була упущена вигода у
вигляді доходу в розмірі 23% річних, які
він міг би отримати в результаті
розміщення вкладу на суму боргу на
депозитний рахунок у банківську
установу. Пропозиції укласти такі
договори постійно розміщуються в
друкованих засобах інформації, це є
публічною пропозицією укласти договір.
Через ухилення відповідача від
погашення заборгованості, позивач
позбавлений можливості зробити такий
внесок, а значить і отримати дохід. Сума
втраченої вигоди має бути стягнута,
тому що до теперішнього моменту
відповідач не бажає виконувати свої
зобов'язання і навіть не робить якихось
спроб врегулювати даний спір.

Таким чином, загальна сума, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача, становить: майнової шкоди - 8
547 гривень 28 копійок, моральної шкоди - 10
000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 надав суду письмову
заяву, за якою підтримав в повному
обсязі заявлені позовні вимоги та
доводи позовної заяви, на яких вони
ґрунтуються. Просить розглянути справу
у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, а тому суд вважає за можливе
розглянути справу у його відсутність.

За ухвалою суду розгляд справи
проведений за відсутності сторін в
порядку ст. 224 ЦПК України заочно за
наявних в справі доказів.

На підставі досліджених доказів
судом встановлені наступні фактичні
обставини:

Постановою Будьоннівського районного
суду м. Донецька № 3/0504/2054/2012 від 25
грудня 2012 року, відповідач ОСОБА_2
визнаний винним у тому, що 28 липня 2012
року о 09 год. 30 хв., керуючи т/з
Заз-Деу-Ланос, державний номерний знак
НОМЕР_3, в м. Донецьку по вул. 301-ї
Стрілецької дивізії - вул.. Щетиніна, в
порушення вимог п.116.13. «Правил
дорожнього руху України», перед
поворотом ліворуч не надав дорогу т/з,
який рухався по головній дорозі,
внаслідок чого скоїв зіткнення з т/з
ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_4,
у разі чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження, за що у
відношенні ОСОБА_2 робітником ДАІ був
складений адміністративний протокол
серії АХ1 № 272453 (а.с. 47).

Вирішуючи питання про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_2
за керування автомобілем без поліса
суд виходить з того, що рішенням
Будьоннівського районного суду м.
Донецька № 2/254/547/2013 у цивільній справі
за позовом ПАТ «Українсько
охоронна-страхова компанія» до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору (поліса)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ № 3273512 від 28 липня 2012
року, поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ № 3273512 від 28 липня 2012
року був визнаний недійсним з моменту
його укладення. (а.с. 48-51).

Згідно ст. 254 КУпАП України протоколи
про адміністративне стягнення
складається уповноваженою на те
посадовою особою.

У судовому засіданні була досліджена
фото таблиця (а.с.25-27), на якій видно, що
під час ДТП автомобіль ВАЗ 2106,
державний номерний знак НОМЕР_4,
отримав механічні пошкодження.

Власником пошкодженого автомобіля ВАЗ
2106, державний номерний знак НОМЕР_4, є
позивач ОСОБА_1

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Постановою суду встановлена вина
відповідача ОСОБА_2 у ДТП, що обумовлює
виникнення у нього зобов'язання
відшкодувати завдану при ДТП шкоду
потерпілому. Відсутність вини позивача
у ДТП відповідачем не оспорюється.

За наведених обставин відповідач
ОСОБА_2 на підставі ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст.
1188, ч. 1 ст. 1166 ЦК України зобов'язаний
відшкодувати завдану позивачу шкоду в
повному обсязі.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

За висновком авто товарознавчого
дослідження (а.с. 11-31), вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля ВАЗ 2106, державний
номерний знак НОМЕР_4, складає 8097,28 грн.

До складу розміру відшкодування
майнової шкоди суд також включає
витрати, понесені позивачем для
відновлення порушеного права - на
оплату проведення авто товарознавчого
дослідження у розмірі 450 грн. (а.с. 32).

Таким чином, на підставі ст.ст. 22, 1192 ЦК
України позивач має право на
відшкодування завданої йому шкоди у
розмірі 8547,28 грн. (8097,28+ 450).

Позивачу добровільно не було
відшкодовано нічого, отже стягненню на
користь позивача з відповідача
підлягають 8547,28 грн. Позовні вимоги в
частині відшкодування майнової шкоди,
з огляду на викладене, підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, в тому числі, у
душевних стражданнях яких фізична
особа зазнала у зв'язку з пошкодженням
її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб.

Вирішуючи заявлені позовні
вимоги в частині стягнення грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
виходить з того, що в судовому
засіданні доведений факт завдання
позивачу моральної шкоди, яку він
зазнав у зв'язку з пошкодженням його
майна, оскільки сам факт пошкодження
майна особи вже є свідченням того, що
власник майна зазнав у зв'язку з цим
душевних страждань.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Відповідач ОСОБА_2, як особа, яка
неправомірними винними діями завдала
моральної шкоди позивачу, згідно ч. 1 ст.
1167 ЦК України зобов'язаний
відшкодувати йому таку шкоду. Обраний
позивачем спосіб відшкодування
моральної шкоди - грішми, відповідає як
вимогам закону так і фактичним
обставинам справи. За наведених
обставин позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31
березня 1995 року № 4, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди суд
враховує:

- характер страждань;

- їх обсяг;

- обставини пошкодження майна
позивача;

- той факт, що пошкоджене майно
позивача може бути відновлене;

- тяжкість вимушених змін у
життєвих стосунках позивача;

- той факт, що відповідач в
добровільному порядку відшкодував
більшу частину майнової шкоди;

- загальний розмір завданої
позивачеві майнової шкоди;

З врахуванням перелічених
факторів, виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає, що заявлений позивачем розмір
відшкодування в 10000 гривень є
надмірним, а розміром грошового
відшкодування моральної шкоди,
необхідним та достатнім за вказаних
обставин є 2500 гривень.

З відповідача на користь позивача слід
стягнути в повному обсязі судові
витрати за позовні вимоги майнового
характеру у розмірі 229,40 грн., а також з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір за позовні
вимоги немайнового характеру у розмірі
114,70 грн. (за ставкою, чинною на час
подання позову до суду).

Керуючись ст.ст. 22, 23, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст.
1167, ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188, ст. 1192 ЦК
України, та ст.ст. 10, 11, 60, 212, 224 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

- відшкодування майнової шкоди у
розмірі 8547 гривні 28 копійок;

- відшкодування моральної шкоди у
розмірі 2500 гривень;

- судові витрати з оплати судового
збору майнового характеру у розмірі 229
гривень 40 копійок;

- судові витрати з оплати судового
збору немайнового характеру у розмірі
114 гривень 70 копійок

усього стягнути 11391 (одинадцять тисяч
триста дев'яносто одну) гривню 38
(тридцять вісім) копійок.

У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга в Апеляційний суд
Донецької області через
Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідач, який не з'явився у судове
засідання, може подати до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька заяву про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий :