Провадження 2/764/218/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
м. Севастополь

Ленінський районний суд міста
Севастополя в складі:

головуючого - судді Фисюк О.І.

при секретарі - Цукановій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про припинення права власності
на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

11.12.2012 р. позивачі звернулись до суду з
позовом до відповідача, просять
припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_3 на 2/9 частки квартири
АДРЕСА_1, визнати право спільної
часткової власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 у розмірі 4/9 частки та
за ОСОБА_2 у розмірі 5/9 частки, стягнути
на користь ОСОБА_3 за припинення її
права на 2/9 частки в квартирі грошову
компенсацію у сумі 84 547,00 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що
сторони є співвласниками двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 яка належить їм на
праві спільної часткової власності.
ОСОБА_1 є власником 1/3 частки, ОСОБА_2 - 4/9
частки, ОСОБА_3 - 2/9 частки. З 1993 року та
по теперішній час у вказаній квартирі
мешкають позивачі. Квартира
розташована на третьому поверсі
п'ятиповерхового будинку та є
двокімнатною. Загальна площа квартири
55,95 кв.м, з них лише 29,5 кв.м - житлова
площа. На теперішній час між позивачами
та відповідачем існують неприязні
стосунки, а тому спільне володіння і
користування квартирою є неможливим.
ОСОБА_3 відмовляється від продажу своєї
частки у квартирі та перешкоджає
поліпшенню житлових умов позивачам.
Крім того, відповідач з 1991 року по
теперішній час мешкає у квартирі за
адресою: АДРЕСА_2, яка належить їй на
праві власності, а у квартирі АДРЕСА_1
вона взагалі ніколи не проживала та має
незначну частку, яку неможливо
виділити в натурі. Ринкова вартість 2/9
частки відповідача складає 84547,00 грн.,
дані кошти внесені на депозитний
рахунок суду. Позивачі вважають, що
припинення права власності
відповідача на належну їй незначну
частку в квартирі АДРЕСА_1 не
спричинить шкоди її інтересам,
оскільки ОСОБА_3 забезпечена житлом та
отримує грошову компенсацію, що
відповідає вартості її частки.

Позивач, представник позивачів у
судовому засіданні позов підтримали з
викладених підстав.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала у повному
обсязі, посилаючись на те, що
відповідач є одинокою особою похилого
віку, має у власності 1/3 частку квартири
АДРЕСА_2, в якій постійно проживає.
Зазначала, що відповідач не
відмовлялась приймати участь у продажу
квартири АДРЕСА_1. Також визнала, що,
дійсно, між нею та позивачами на даний
час існують неприязні стосунки,
відповідач побоюється, що позивачі
виселять її з квартири по
вул.Ген.Лебедя, де вона має у власності
лише 1/3 й вважає, що збереження свого
права власності на 2/9 частки у квартирі
АДРЕСА_1 буде запорукою її безпеки від
виселення з квартири по вул.Ген.Лебедя.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представників сторін, допитавши
свідка, експерта, дослідивши матеріали
справи, вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є співвласниками квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло від 31.03.1993
року (а.с.4).

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майна від 23.07.2010
року 4/9 частки квартири АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав від 19.06.2012 року 2/9 частки квартири
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с.6).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3
належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2, а
ОСОБА_2 належить 2/3 частки даної
квартири (а.с.36-38).

Згідно довідки КП «БТІіДРОНМ» СМР №4932
від 27.11.2013 року у відповідності до
матеріалів інвентаризаційної справи
квартира АДРЕСА_1 складається з:
коридору площею 7,7 кв.м, житлової
кімнати площею 12,3 кв.м, лоджії площею 2,7
кв.м, кухні площею 9,4 кв.м, туалету
площею 1,7 кв.м, ванної площею 2,8 кв.м,
камори площею 1,0 кв.м, камори площею 0,8
кв.м, житлової кімнати площею 17,2 кв.м,
балконів площею 0,7 кв.м, та 0,9 кв.м.
Загальна площа квартири складає 55,9
кв.м. Таким чином, співвласникам
квартири АДРЕСА_1 у відповідності до їх
часток належить: власнику 1/3 частки -18,63
кв.м, власнику 4/9 частки - 24,84 кв.м,
власнику 2/9 частки -12,42 кв.м. Відносно
житлової площі співвласникам належить:
власнику 1/3 частки - 8,93 кв.м, власнику 4/9
частки - 13,11 кв.м, власнику 2/9 частки - 6,55
кв.м. У відповідності до технічних
характеристик квартири АДРЕСА_1 в
даному об'єкті маються дві ізольовані
житлові кімнати площею 12,3 кв.м та 17,2
кв.м. Отже, виділити житлову кімнату
площею 6,55 кв.м не мається можливості.
Таким чином, виділити в натурі 2/9 частки
квартири АДРЕСА_1 не мається можливості
(а.с.92).

Відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи №671
Севастопольського відділення
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім. засл.
проф. М.С.Бокаріуса ринкова вартість 2/9
частки квартири АДРЕСА_1 складає 84 547
грн. У судовому засіданні експерт
ОСОБА_7 пояснив, що зазначений у
висновку експертизи розмір частки
ОСОБА_3 2/6 являється технічною помилкою,
правильний розмір частки - 2/9, саме
зазначену частку він оцінив у 84 547 грн.

Свідок ОСОБА_8, якій є сусідом ОСОБА_3, у
судовому засіданні показав, що він
декілька разів бачив, як до ОСОБА_3
приходила ОСОБА_2 й він чув як вони
сварилися.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинено за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1)частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; 2)річ є неподільною;
3)спільне володіння і користування
майном є неможливим; 4)таке припинення
не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім`ї.

Для припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність будь-якої із обставин,
передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України
за умови, що таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім`ї.

Вказаний висновок викладений у
постанові Верховного Суду України від
16 січня 2012 року №6-81ск11 і відповідно до
ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Так, судом встановлено, що через
неприязні стосунки між співвласниками
квартири АДРЕСА_1 спільне володіння і
користування даною квартирою
неможливо. Частка ОСОБА_3 у спільній
частковій власності є незначною, 2/9
частки неможливо виділити в натурі, що
підтверджується довідкою КП
«БТІіДРОНМ» СМР від 27.11.2013 р. Крім того,
судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2, в
якій вона проживає.

З аналізу ч.2 ст.365 ЦК України випливає,
що згоди особи, право якої на частку у
спільному майні припиняється, на
отримання грошової компенсації не
вимагається, а позивачу необхідно лише
внести розмір цієї компенсації на
депозитний рахунок суду.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 внесено на депозитний рахунок
суду 84547,00 грн., що визначена висновком
експерта №671 від 30.08.2013 року, тобто
виконано вимогу ч.2 ст.365 ЦК України у
повному обсязі.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку, що вимоги позову
обґрунтовані, засновані на законі та є
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.365 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
припинення права власності на частку у
спільному майні задовольнити.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_3 на 2/9 частки квартири
АДРЕСА_1.

Визнати право спільної часткової
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 у розмірі 4/9 частки, за ОСОБА_2 - у
розмірі 5/9 частки.

Сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за
2/9 частки квартири АДРЕСА_1 у сумі 84 547,00
грн., яка внесена ОСОБА_1 на депозитний
рахунок ТУ ДСА у м. Севастополі за
квитанціями від 14.11.2013 р. № 1609.7.1; від
18.11.2013 р. №ПН37860; від 06.09.2013 р. №1609.9.1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 судовий збір у сумі по 337,90 грн.
кожному, витрати на проведення судової
експертизи в сумі 1176 грн. Стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь державного
бюджету Ленінського району м.
Севастополя судовий збір у сумі по 84,84
грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Севастополя через
Ленінський районний суд м.Севастополя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справи, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - підпис

Копія відповідає оригіналу:

Суддя Ленінського

районного суду м. Севастополя
О.І.Фисюк