Справа № 2-1021/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2013 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі

головуючої судді Федіної А.В.

при секретарях Чорній О.П., Сорокан М.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

прокурора Пліш Я.М.

представника третьої особи УДМС України в Чернівецької області ОСОБА_7

представника третьої особи служби у справах дітей ЧМР ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11, треті особи служби у справах дітей Чернівецької міської ради, УДМС України в Чернівецькій області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_10 до ОСОБА_1 треті особи служби у справах дітей Чернівецької міської ради, УДМС України в Чернівецькій області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11, треті особи служба у справах дітей Чернівецької міської ради, УДМС України в Чернівецькій області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації.

Посилалась на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою м. Чернівці, вул. Миргородська,35. В даному будинку окрім неї також зареєстровані відповідачі.

Приблизно з 1997 року відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в будинковолодінні по вул. Миргородській,35 не проживають, а їх діти взагалі ніколи не проживали за вказаною адресою.

Вказувала на те, що реєстрація відповідачів порушує її права як власника житлового будинку, зокрема створює перешкоди у відчужені вказаного будинковолодіння, неможливість оформлення субсидії на оплату комунальних послуг, надходження кореспонденції відповідачів на її адресу, а також створює у неї почуття не визначеності.

Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням у звязку з їх відсутністю по місцю реєстрації більш ніж 6 місяців, окрім того, вказує на те, що ОСОБА_12, який був власником будинковолодіння по вул. Миргородській, 35 в м. Чернівці помер 23.07.1998 року, після смерті ОСОБА_12 відповідно до складеного ним заповіту спірне будинковолодіння належить його доньці, тобто їй.

Просила визнати ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинковолодінням по вул. Миргородській, 35 в м.Чернівці та зняти їх з реєстрації.

Відповідачі звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, треті особи служба у справах дітей Чернівецької міської ради, УДМС України в Чернівецькій області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Посилались на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 являються онуками ОСОБА_12 та з його дозволу вони разом з батьком ОСОБА_13 проживали у відокремленому приміщення будинковолодіння по вул. Миргородській, 35 в м.Чернівці, яке на той момент належало їх дідусю ОСОБА_12

Вказували на те, що спільне життя їх батьків не склалось та вони розлучились у 1996 році. Після розлучення ОСОБА_13 прогнав відповідачів із спірного будинковолодіння.

За погодженням ОСОБА_1 та інших осіб, що зареєстровані у спірному будинковолодінні ОСОБА_9 та ОСОБА_4 зареєстрували за адресою м. Чернівці, вул. Миргородська, 35 своїх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_10

Вказували на те, що іншого житла у них немає, оскільки ОСОБА_4 разом з своїми дітьми проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 з донькою також не мають іншого місця проживання, в звязку з чим звернулись до ОСОБА_1 з проханням залишити свої речі у спірному будинковолодінні з метою в подальшому там проживати.

Вважають, що ОСОБА_1 порушує їх законні права і інтереси на право користування житлом, свідоцтво про право на спадщину за заповітом в частині житлової будівлі-флігеля є недійсним, а тому просили зобовязати ОСОБА_1 не перешкоджати в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання їх законного права на користування частиною жилої будівлі-флігеля в будівлі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, вказала, що реєстрація відповідачів у її будинку створює їй перешкоди у розпоряджанні своєю власністю, просила первісний позов задовольнити. Щодо зустрічного позову пояснила, що відсутні будь-які підстави для його задоволення, оскільки відповідачі не є власниками спірного будинковолодіння та не мають до нього жодного відношення, а тому просила відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 первісний позов підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинковолодіння по вул. Миргородській, 35 в м.Чернівці, відповідачі з 1997 року там не проживають, жодних спроб вселитись у дане приміщення не вчиняли, їх реєстрація перешкоджає ОСОБА_1 відчужити спірний будинок шляхом укладення договору дарування, просив позов задовольнити. Зустрічний позов не визнав та пояснив, що будинковолодіння по вул. Миргородській, 35 в м.Чернівці на праві власності належить ОСОБА_1, а тому в відповідачів (позивачів по первісному позову) не має підстав для користування вказаним житлом, окрім того вказав, що позовні вимоги зустрічного позову сформовані не коректно, оскільки в технічній документації на будинковолодіння по вул. Миргородській, 35 взагалі відсутнє таке поняття як «флігель», просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позов не визнала та пояснила, що її батьком був рідний брат позивачки ОСОБА_1 та в звязку з тим, що спільне життя її батьків не склалось, батько прогнав її з будинковолодіння по вул. Миргородській, 35, де вона та її сестра ОСОБА_9 проживали, після чого у спірному будинку ОСОБА_4 не жила, лише періодично навідувалась до батька, постійно проживати ІНФОРМАЦІЯ_2 вона припинила після 2000 року, весь цей час вона проживала у своєї тітки. Вказувала на те, що будинковолодіння по вул. Миргородській, 35 складається з трьох будинків, кожен з мешканців мав свій окремий будинок, а тому вважає, що вона ніяким чином не перешкоджає ОСОБА_1 у користуванні її власністю. Після смерті її батька в 2003 році, ОСОБА_4 приходила до позивача та їй стало відомо, що в будинку, де вона колись проживала мешкають квартиранти. Зустрічний позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що час проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 не памятає, оскільки була маленька. Зі слів своєї матері їй відомо, що у спірний будинок їх не впускає ОСОБА_1, окрім того, вказувала, що в майбутньому мала намір проживати ІНФОРМАЦІЯ_4, але через те, що ОСОБА_1 хоче продати вказаний будинок, фактично залишається на вулиці, а тому просила відмовити в задоволенні первісного позову. Зустрічний позов підтримала, надала пояснення аналогічні його змісту, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні первісний позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 чинить перешкоди відповідачам по первісному позову у можливості користуватись будинковолодіннням по вул. Миргородській, 35 в м. Чернівці, окрім того, вона не мала права на звернення до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки не пройшло 6 місяців з моменту реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірне будинковолодіння, а тому просив відмовити в задоволенні первісного позову. Зустрічний позов підтримав, надав пояснення аналогічні його змісту, просив задовольнити.

Прокурор Пліш Я.М., представник третьої особи служби у справах дітей Чернівецької міської ради ОСОБА_8, представник третьої особи УДМС України в Чернівецькій області ОСОБА_7 в судовому засіданні залишили вирішення спору на розсуд суду та при прийнятті рішення просили врахувати інтереси неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона являється донькою ОСОБА_1, яка має намір подарувати їй спірний будинок по вул. Миргородській, 35 в м. Чернівці, проте не може цього зробити, оскільки за зазначеною адресою зареєстровані відповідачі, які не дають своєї згоди на відчуження будинку. Відповідачі тривалий час не проживають у спірному будинковолодінні, зокрема ОСОБА_9 не проживає більш ніж 19 років, її донька ОСОБА_5 взагалі ніколи не проживала у вказаному будинковолодінні, а ОСОБА_4 на протязі 15 років не проживає, її діти також ніколи не проживали у спірному будинковолодінні.

Свідок ОСОБА_15, яка являється сусідкою ОСОБА_1, в судовому засіданні пояснила, що вона щодня проходить повз будинок, який належить ОСОБА_1 та на протязі останніх 15 років не бачила, щоб відповідачі проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_1, з якою має дружні стосунки та часто заходить у гості. Вказувала на те, що з того часу, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вийшли заміж вони не проживають ІНФОРМАЦІЯ_6, про те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою вона підписувала відповідний акт.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що в 1994 року ОСОБА_9 одружилась з її сином та з того часу вона проживала ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки по вул. Миргородській, 35 в м. Чернівці вона не мала можливості проживати, так як її батько зловживав спиртними напоями. На даний момент ОСОБА_9 перебуває за кордоном, проте їй відомо, що ОСОБА_9 після розірвання шлюбу з її сином мала намір повернутись на вул. Миргородську, 35 в м. Чернівці, проте не мала змоги цього зробити, оскільки у вказаному будинку проживають квартиранти.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що відповідачі за адресою вул. Миргородська, 35 не проживають, оскільки батько ОСОБА_9 та ОСОБА_4 їх вигнав з дому.

Свідки ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснили, що батько ОСОБА_9 та ОСОБА_4 часто зловживав спиртними напоями та виганяв дітей з дому, а тому вони виїхали з будинковолодіння по вул. Миргородській, 35 в м.Чернівці після чого ОСОБА_4 тривалий час проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала бажання з часом повернутись на вул. Миргородську, 35 в м.Чернівці, проте ОСОБА_1 не дозволяла їй цього зробити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, представників третіх осіб, прокурора, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вул. Миргородській, 35 в м. Чернівці на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що підтверджується копією витягу з державного реєстру прав, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину (а/с 7,8 ОСОБА_7 1).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування, володіння та розпорядження своїм майном.

Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію, виданої КЖРЕП №11 від 10.05.2012 року №841, за адресою вул. Миргородська, 35 окрім позивача також зареєстровані відповідачі за первісним позовом, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_11 (а/с 9, ОСОБА_7 1).

Як вбачається з акту КЖРЕП №11 від 11.05.2012 року відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_11 по вул. Миргородській, 35 взагалі не проживають (а/с 10, ОСОБА_7 1).

Той факт, що відповідачі більш ніж 6 місяців не проживають за вище вказаною адресою також підтверджується показами свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Окрім того, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні визнали, що вони дійсно більш ніж 6 місяців не проживають в будинковолодінні по вул. Миргородській ,35.

Так, згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині зняття відповідачів з реєстрації, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх, які не мають батьків, та осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Таким чином, вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстрації є передчасними.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 71 ЖК України відсутні підстави вважати, що позивачі мають право на користування будинковолодінням по вул. Миргородській, 35 в м. Чернівці.

Окрім того, позивачами (відповідачами) не надано суду доказів того, що вони не проживали у спірному будинковолодінні з поважних причин, а також, що відповідач (позивач по первісному позову) чинила їм перешкоди у користуванні вказаним житловим приміщенням.

Зокрема, відповідно до положень ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Окрім того, право користування житловим приміщенням може також виникати на підставі договору найму (оренди), проте позивачами (відповідачами за первісним позовом) не надано суду доказів наявності договору найму (оренди) житлового приміщення, укладеного між ними та власником будинковолодіння.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (відповідачі за первісним позовом ) не є власниками (співвласниками) спірного будинковолодіння, а також не являються членами сімї власника.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» N 9 від 01.11.96 року при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Так, ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, немає підстав вважати, що право позивачів (відповідачів за первісним позовом) будь-яким чином порушено, оскільки у них відсутні правові підстави для користування спірним будинковолодінням.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 33, 41 Конституції України, ст. 6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71,72,150 ЖК України, ст.ст.15,16, 321,391 ЦК України ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11, треті особи служба у справах дітей Чернівецької міської ради, УДМС України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_10, та ОСОБА_11 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинковолодінням по вул. Миргородській, 35 в м. Чернівці.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_1, треті особи служба у справах дітей Чернівецької міської ради, УДМС України в Чернівецькій області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 грн. 30 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_24