________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/4965/13
УХВАЛА

27.08.2013 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про визнання
біржового договору купівлі - продажу
нерухомого майна дійсним та визнання
право власності в порядку
спадкування»,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1, якою
позивач просить визнати біржовий
договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 16509 від 29 серпня 1996 року
дійсним. Визнати в порядку спадкування
право власності на квартиру, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1.

За правилами виключної підсудності,
встановленими ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Позов виник з приводу нерухомого майна
- АДРЕСА_1.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

Однак, при ознайомлені з позовною
заявою, встановлені підстави для
залишення її без руху, у зв'язку з
недодержанням вимогам, викладених у
статтях 119 і 120 ЦПК України при
оформлені та поданні заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити ім'я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі.

23 серпня 2013 року, на виконання вимог ч. 3
ст. 122 ЦПК України, судом одержана
інформація Відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Одеській
області про реєстрацію місця
проживання відповідачів ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
АДРЕСА_2.

В позовній заяві адреси відповідачів
не співпадають з дійсними, тому
позивачу необхідно позов в цій частині
уточнити для належного виконання вимог
п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити ціну
позову, щодо вимог майнового характеру.
Ціна позову у позовах про визнання
права власності на майно або його
витребування визначається вартістю
майна; у позовах про право власності
на нерухоме майно, що належить
фізичним особам на праві приватної
власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна (п.п.2,9 ч. 1 ст. 80 ЦПК
України).

Позовна заява ОСОБА_1 ціну позову не
містить, про наявність перешкод у її
визначенні не заявляє.

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення і для захисту прав
позивача. Ціна позову обумовлює розмір
сплати державного мита, розподіл
судових витрат між сторонами ( і навіть
можливість порушення судової
діяльності на захист права, оскільки
неприпустиме пред'явлення позову з
ціною менше судових витрат на
провадження справи в суді.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивач
зобов'язується зазначити в позові
докази, що підтверджують кожну
обставину чи зазначити наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Позивач не зазначає, якими
доказами має намір підтвердити при
розгляді справи обставини, на які
особисто посилається у позові та до
яких відносяться:

- ухилення відповідачів від
нотаріального посвідчення угоди
купівлі продажу;

- включення квартири до спадкової
маси після смерті ОСОБА_4;

- відсутність інших спадкоємців
крім позивача;

- наявність перешкод прийняти
спадщину у встановленому порядку в
разі визнання договору купівлі-продажу
дійсним;

- відсутність інших користувачів
спірним майном та взагалі наявність
спору з цього приводу.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від доказування
цих обставин.

Позивач не вказує, якими саме діями
відповідачі порушили, не визнали чи
оспорили права позивача, в тому числі і
стосовно другої частини позовних
вимог.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

Перелік документів не відповідає
фактично доданим до заяви (п. 7 ч. 2
ст. 119 ЦПК України). Так до переліку
не внесена довіреність від 19.07.2013 року,
яка додана до заяви, крім того відсутні
копії цього документу для направлення
відповідачам, незважаючи на те, що ч. 1
ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень та
застережень. Також не надані для
направлення відповідачам копії
квитанцій № 210015511 від 06 серпня 2013 р. та
№ 210015513 від 06 серпня 2013 р. та не
зрозуміло, яка з них малась на увазі в п.
1 переліку додатків, а яка відповідно є
невнесеною до цього переліку.

Надані тільки для суду і копії
документів перелічені в п.п.2-5 переліку.
Отже вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК України не
виконані.

Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом
(ч. 4 ст. 119 ЦПК України).

Одночасно з виправленням зазначених
недоліків позивачу пропонується
внести уточнення і до тексту позовної
заяви, враховуючи, що в ній тричі
спадкодавець ОСОБА_4 зазначається під
прізвищем ОСОБА_4 та вказано, що саме
від ОСОБА_4 продавці квартири одержали
гроші, що ОСОБА_4 уклав шлюб з позивачем
та після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина.

Також позивачу пропонується залучити в
якості третіх осіб товарну біржу,
членами якої були сторони на час
укладання угоди та нотаріальну
контору, яка надала відмову в оформлені
спадщини у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про визнання
біржового договору купівлі - продажу
нерухомого майна дійсним та визнання
право власності в порядку
спадкування».

Надати позивачеві строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання ним копії ухвали,
роз'яснивши, якщо позивач відповідно
до ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цим позовом у встановленому
порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.