У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2013 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської
області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Готри Т.Ю., Джуги
С.Д.

при секретарі - Свіді
Г.С.

з участю - позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційними скаргами
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення
Тячівського районного суду від 30
серпня 2013 року справу

за позовом ОСОБА_4 до Солотвинської
селищної ради Тячівського району,
ОСОБА_2 про скасування рішення органу
місцевого самоврядування та визнання
недійсним державного акту

та за позовом третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору, ОСОБА_5 до
Солотвинської селищної ради, ОСОБА_2
про скасування рішення органу
місцевого самоврядування та визнання
недійсним державного акту, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Солотвинської
селищної ради, ОСОБА_2, в якому просила:

1) скасувати рішення 3 сесії VI
скликання Солотвинської селищної ради
від 07 квітня 2011 року № 61 про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2 в
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,0678 га та надання цієї ділянки у
власність ОСОБА_2;

2) визнати недійсним та скасувати
виданий ОСОБА_2 на підставі вказаного
рішення ради Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 798980 від 26.09.2012 р.

Посилалась на те, що зазначеним
рішенням ради та державним актом
порушені її права на суміжну земельну
ділянку площею 0,10 га в АДРЕСА_2, яка
передана їй у власність рішенням 7
сесії IV скликання Солотвинської
селищної ради від 27 травня 2003 р. для
обслуговування жилого будинку. При
оформленні права власності ОСОБА_2 на
спірну земельну ділянку з нею як
суміжним землекористувачем не були
погоджені межі спірної земельної
ділянки та без її відома був складений
протокол земельної комісії
Солотвинської селищної ради від 12.10.2010
року про узгодження меж між їхніми
ділянками, який затверджений рішенням
ради від 12.01.2011 р. за № 46.

13.05.2013 р. у справу в якості третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору, вступила ОСОБА_5,
пред'явивши позов до Солотвинської
селищної ради та ОСОБА_2 з аналогічними
вимогами про скасування рішення ради
та визнання недійсним і скасування
державного акту.

Рішенням Тячівського районного суду
від 30 серпня 2013 року у задоволенні
позовів ОСОБА_4 та третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору, ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_5 подали
апеляційні скарги, в яких з посиланням
на невідповідність висновків суду
обставина справи та порушення судом
норм матеріального і процесуального
прав просять, це рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Розглянувши доводи скарг та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарги
задоволенню не підлягають з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_4 згідно нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 20 березня 2003 року
купила у ОСОБА_6 земельну ділянку
розміром 0,06 га в межах згідно з планом,
що розташована на АДРЕСА_1 призначена
для присадибної земельної ділянки, та
належала продавцю на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ЗК № 026341,
виданого виконкомом Солотвинської
селищної ради 28 лютого 2001 року на
підставі рішення Солотвинської
селищної ради від 22 жовтня 2997 року
(а.с.215).

Згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 17 березня 2003 року
ОСОБА_4 купила у ОСОБА_6 житловий
будинок з надвірними спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_3, розташований на
земельній ділянці площею 0,06 га згідно
державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ЗК № 026341,
виданого виконкомом Солотвинської
селищної ради 28 лютого 2001 року (а.с.216,
217).

Таким чином ОСОБА_4 набула право
власності на підставі правочину на
земельну ділянку площею 0,06 га по
АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_2 згідно
договору дарування житлового будинку є
власником житлового будинку з
надвірними будівлями під АДРЕСА_1 (а.8).

У вказаному договорі дарування
зазначено, що будинок розташований на
земельній ділянці, площу якої не
встановлено.

Між земельними ділянками, на яких
розташовані будинки сторін НОМЕР_1 і
НОМЕР_2, знаходився будинок НОМЕР_3, який
згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 10 травня 1982 року,
належав на праві власності третій
особі із самостійними вимогами ОСОБА_5
(справа за позовом ОСОБА_5, а.с.8). З
позовної заяви ОСОБА_5 вбачається, що на
даний час цей житловий будинок
зруйнований.

У вказаному договорі
купівлі-продажу зазначено, що будинок
НОМЕР_3 побудований на земельній
ділянці 358 кв.м. Згідно довідки
Солотвинської селищної ради № 281/02-10
від 02.09.213 р. державний акт на цю
земельну ділянку не видавався, така
знаходилась у користуванні ОСОБА_5

Згідно нотаріально-посвідченої
заяви-згоди (відмова) від 31 травня 2009
року ОСОБА_5 відмовилася від
приватизації земельної ділянки
розміром 0,04 га (чотириста кв.м.) по
АДРЕСА_1 що належить їй на підставі
правовстановлюючих документів, в
користь ОСОБА_4 (справа за позовом
ОСОБА_5, а.с.10).

Проте жодних правовстановлюючих
документів на земельну ділянку площею
400 кв.м. по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не надала.

Рішенням 3 сесії VI скликання
Солотвинської селищної ради від 07
квітня 2011 року № 61 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд площею 0,0678 га та надано цю
ділянку у власність ОСОБА_2 (а.с.7).

На підставі вказаного рішення
Солотвинської селищної ради ОСОБА_2
було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 798980 від 26.09.2012 р., згідно якого ОСОБА_2
є власником земельної ділянки площею
0,0678 га по АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.10).

При зверненні до суду ОСОБА_1
стверджувала про порушення своїх прав
на суміжну земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_2. При цьому посилалась на
рішення Солотвинської селищної ради
сьомої сесії ІV скликання від 27 травня
2003 року, якою їй передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,10
га для обслуговування жилого будинку
по АДРЕСА_2 (а.с.17).

Проте, як уже зазначалось станом
на травень 2003 року власником будинку
АДРЕСА_2 згідно договору
купівлі-продажу житлового будинку від
10 травня 1982 року була ОСОБА_5, а її
заява-згода (відмова) про відмову від
приватизації в користь ОСОБА_1 датована
31 травням 2009 року. Крім того, у
заяві-згоді ОСОБА_5 відмовилась від
приватизації земельної ділянки площею
0,04 га, а з договору купівлі-продажу
житлового будинку від 10 травня 1982 року,
як уже зазначалося, вбачається, що він
побудований на земельній ділянці
площею 358 кв.м. (0,0358 га).

Рішення Солотвинської селищної
ради від 27 травня 2003 р. не реалізовано,
державного акту на земельну ділянку
ОСОБА_1 не виготовлено.

Рішенням Солотвинської селищної
ради № 581 від 15 грудня 2009 року ОСОБА_4
надано дозвіл на розробку проекту
відведення у власність земельної
ділянки в АДРЕСА_3 для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,10 га. В рішенні зазначено, що
площа ділянки буде уточнена після
виготовлення технічної документації
щодо передачі у власність земельних
ділянок (а.с.53).

Згідно довідки Тячівського
районного підприємства технічної
інвентаризації № 07288 від 23 вересня 2013 р.
за матеріалами інвентарної справи
площа земельної ділянки, на якій
розташоване домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1 власник ОСОБА_2, становила:

- згідно генплану від 15 серпня 1946
року - 561 кв.м.;

- згідно акту обстеження
облінвентарбюро від 21 листопада 1951 р. -
562 кв.м.;

- згідно виписки із поземельної
книги від 21 січня 1952 р. - 636 кв.м.;

- згідно довідки-характеристики
Хустського БТІ від 23 липня 1980 р. - 623
кв.м.;

- згідно договору купівлі-продажу
від 12 лютого 1991 року - 623 кв.м.,

а площа земельної ділянки, на якій було
розташоване домоволодіння АДРЕСА_2
(знято з реєстраційного обліку як
знесений будинок згідно рішення
виконкому Солотвинської селищної ради
від 13 червня 2010 року) становила:

- за генпланом від 16 серпня 1946 року
- 424 кв.м.;

- за договором купівлі-продажу від
10 травня 1982 року - 358 кв.м. (а.с.175).

Всі доводи апеляційних скарг
ґрунтуються на абрис-схемах із
генплану, який був виконаний 15 серпня
1946 року, проте абрис-схеми не є
документами, якими можна підтвердити
площі земельних ділянок, розташованих
по АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 в даний час,
оскільки, як вбачається з довідки
Тячівського РПТІ, за більш, ніж 65 років
користування площі цих ділянок
неодноразово уточнювалися і станом на
момент укладення останніх договорів
купівлі продажу у 1982 р. та 1991 р.
становили відповідно 358 і 623 кв.м.

За таких обставин, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
третьої особи з самостійними вимогами
на предмет спору ОСОБА_5 та ухвалив
законне рішення про відмову у позовах.

Рішення суду відповідає вимогам
ст.ст.213-215 ЦПК України і передбачених
ст.ст.309, 310 цього Кодексу підстав для
його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційних скарг
висновків суду, наведених у рішенні, не
спростовують, тому до уваги взяті бути
не можуть.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Тячівського районного
суду від 30 серпня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді:

Готра Т.Ю. Боднар О.В.
Джуга С.Д.