Провадження № 2/161/3900/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

13 серпня 2013 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
автомобіль,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на автомобіль.

Свій позов мотивує тим, 11 вересня 2008
року між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який
діяв в інтересах ОСОБА_2 було досягнуто
домовленість щодо продажу
транспортного засобу, належного ОСОБА_2
автомобіля Mazda 3, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2.

Зазначає, що з метою розрахунку за
вищезазначений транспортний засіб,
позивач передала ОСОБА_3 50000,00 грн. які
останній передав власникові - ОСОБА_2 У
свою чергу ОСОБА_3 надав їй розписку про
отримання коштів, передав автомобіль з
ключами запалювання та свідоцтво про
його реєстрацію. Крім того відповідач
ОСОБА_3 надав позивачу довіреність від
11 вересня 2008 року, зареєстровану в
реєстрі за №8817.

З метою перереєстрації транспортного
засобу на своє ім'я, позивач звернулась
в органи ДАІ (МРЕО), однак їй було
відмовлено. В подальшому ОСОБА_1
неодноразово зверталась до ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 з проханням вжити заходів по
переоформленню придбаного нею
автомобіля, однак останніми не було
вчинено жодних дій, щодо зняття
транспортного засобу з обліку та
реєстрацію його на моє ім'я.

Просить визнати за нею права власності
на автомобіль Mazda 3, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
не заперечують щодо задоволення
позову.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, подали суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності, не
заперечували щодо задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 235 ЦК України,
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.

У відповідності до ч. 2 ст. 235 ЦК України,
якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

В постанові Пленуму Верховного Суду
України №9 від 06.11.2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
роз'яснено, що за удаваним правочином
(стаття 235 ЦК України) сторони умисно
оформляють один правочин, але між ними
насправді встановлюються інші
правовідносини. На відміну від
фіктивного правочину, за удаваним
правочином права та обов'язки сторін
виникають, але не ті, що випливають зі
змісту договору.

Як вбачається з копії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, автомобіль Mazda 3, 2006 року
випуску, № кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2
належить ОСОБА_2

Відповідно до копії довіреності
від 28 липня 2008 року, посвідченою
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ОСОБА_2 надав право ОСОБА_3
розпоряджатись транспортним засобом -
автомобілем Mazda 3, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2, в тому числі
з право на відчуження даного
транспортного засобу (а.с 4).

Судом встановлено, що 11 вересня 2008
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було
досягнуто домовленість щодо продажу
транспортного засобу, належного ОСОБА_2
автомобіля Mazda 3, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2.

Як вбачається з розписки від 11 вересня
2008 року, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 50 000
гривень за продаж автомобіля Mazda 3, 2006
року випуску, № кузова НОМЕР_1, ДНЗ
НОМЕР_2 (а.с. 6).

Судом також встановлено, що на
виконання домовленості щодо продажу
спірного автомобіля ОСОБА_3 надав
ОСОБА_1 довіреність, якою останній
надано право розпоряджатись
автомобілем Mazda 3, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2.

Отже, зібраними по справі доказами
стверджується, що ОСОБА_2 будучи
власником транспортного засобу
автомобіля Mazda 3, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2 передав його
ОСОБА_3 для подальшого його продажу
ОСОБА_1, яка натомість передала
обумовлену суму коштів. Свої відносини
вони оформили довіреністю.

Таким чином, між сторонами насправді
виникли відносини пов'язані з
купівлею-продажем незважаючи на те, що
вони не були оформлені відповідним
договором купівлі-продажу.

З огляду на вказане, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_3 видаючи
довіреність, не мав на меті вчинити дію,
яка б передбачала виникнення відносин
представництва. Натомість між
сторонами виникли відносини
купівлі-продажу, так як зібрані по
справі докази беззаперечно
засвідчують оплатність отримання
автомобіля до видачі довіреності.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що довіреність від 28.07.2008
року, зареєстрована в реєстрі за № 2374,
посвідчена приватним нотаріусом
Луцького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 є удаваним правочином
договору купівлі-продажу
транспортного засобу автомобіля Mazda 3,
2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1, ДНЗ
НОМЕР_2, а до відносин сторін необхідно
застосовувати правила, що передбачені
законом для договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Аналізуючи зібрані та досліджені
по справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що слід визнати за
ОСОБА_1 право власності на автомобіль
Mazda 3, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1,
ДНЗ НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 207, 392
Цивільного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль Mazda 3, 2006 року випуску, №
кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
/підпис/ Філюк Т.М.

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в справі
№ 161/13484/13-ц;

Рішення набрало законної сили 24.08.2013
року

Суддя Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.