Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/625/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року
м. Олевськ

Олевський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Волощука В.В.

секретаря судового
засідання Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Олевську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дружини, з якою проживає дитина, до
досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В :

15.11.2013 року ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на утримання дружини, з якою
проживає дитина, до досягнення дитиною
трьох років, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що 08.10.2011 року між нею та
відповідачем було укладено шлюб, від
якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася
дитина син ОСОБА_3. Позивачка зазначала,
що вона не працює, оскільки зайнята
доглядом за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку. Просить стягнути з
відповідача аліменти на її утримання в
розмірі 600.00 грн., щомісяця, починаючи з
дня подачі заяви до досягнення дитиною
трьохрічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5, так як відповідач
ухиляється надавати допомогу на
утримання сім'ї в добровільному
порядку.

Позивачка заявлені позовні вимоги
підтримала із підстав, які зазначені у
її позовній заяві та надала до суду
письмову заяву з проханням про розгляд
справу у її відсутності.

Відповідач також надав до суду
письмову заяву з проханням про розгляд
справи у його відсутність, заявлені
вимоги позивачки визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов ОСОБА_1, підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
08.10.2011 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, було
укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_4
народилася дитина - син ОСОБА_3 (а.с.3).
Сторони проживають окремо одна від
одної, дитина проживає разом з матір'ю.

Позивачка не працює, зайнята доглядом
за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку. Відповідач ігнорує
свій обов'язок, як чоловіка і батька по
утриманню своєї сім'ї, хоча має таку
можливість, оскільки працює в
приватному сільськогосподарському
підприємстві «Лан-2» с.Рудня-Хочинська,
Олевського району Житомирської
області і має відповідний заробіток та
може утримувати дружину і дитину
належним чином.

Відповідач не є інвалідом та не
страждає на тяжке захворювання.

Відповідно до положень ч.2 ст.84 СК
України з якої слідує, що дружина, з
якою проживає дитина, має права на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років. Таке
право на утримання вона має за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Частиною 1
ст.80 СК України визначено, що аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі.

Із п.2 та п.4 ч.1 ст.182 СК України слідує, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, а також інші обставини, що
мають істотне значення.

Так позивачка просить суд стягнути з
відповідача аліменти на своє утримання
у твердій грошовій сумі, в розмірі 600
грн., щомісяця, починаючи з дня подачі
заяви до досягнення дитиною трирічного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Однак, як вбачається із довідки ПСП
«Лан-2» від 17.12.2013 року №19, відповідач
працює у даному підприємстві на
постійній основі, а тому, суд вважає, що
розмір аліментів повинен бути
визначений у частці від заробітку
/доходу/ відповідача, яка визначається
судом.

Враховуючи те, що позивачка не працює,
оскільки перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку і не має достатніх
коштів для забезпечення першочергових
витрат, враховуючи передбачені законом
обставини при яких судом може бути
визначено розмір аліментів на
утримання дружини, з врахуванням
матеріального становища відповідача,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дружини, зайнятої вихованням дитини до
досягнення дитиною трьох років в
розміри 1/4 частки від його заробітку
/доходу/.

Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст.10,11,15,57,60,88,212-215,218 ЦПК
України та ст.ст.80,84,180-183 СК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дружини, з якою
проживає дитина, до досягнення дитиною
трьох років - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1, працюючого в
приватному сільськогосподарському
підприємстві «Лан-2» с.Рудня-Хочинська,
Олевського району Житомирської
області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН - НОМЕР_2 аліменти на її утримання, в
розміри 1/4 частки всіх видів заробітку
/доходу/ відповідача, починаючи з дня
звернення до суду - з 15 листопада 2013
року і до досягнення дитиною, сином
ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 229.40 грн., які
перерахувати на р/р 0460, Код
отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, УДК у
Олевському районі, код класифікації
доходів бюджету - 220300001, Банк отримувача
ГУ ДКУ у Житомирській області, МФО -
811039.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового
збору за розгляд цивільної справи
Олевським районним судом Житомирської
області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір».

В решті позову відносно стягнення
аліментів на утримання дружини у
твердій грошовій сумі відмовити.

Рішення може бути оскарженим до
Апеляційного суду Житомирської
області через Олевський районний суд
Житомирської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. А особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. В. Волощук