УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №: 22-ц/191/1155/13Головуючий суду
першої інстанції:Григор`євська І.В.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Романова Л. В. "09" вересня 2013
р. колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в
м.Феодосія у складі:

головуючого-суддіРоманової Л.В.,
суддівРедько Г.В., Моісеєнко Т.І., при
секретаріКувшиновій А.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за скаргою Приватного
підприємства "Сервісна компанія
"Комфорт" на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Керченського міського управління
юстиції за апеляційною скаргою
Приватного підприємства "Сервісна
компанія "Комфорт" на ухвалу
Керченського міського суду АР Крим від
09 липня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року Приватне підприємство
"Сервісна компанія "Комфорт" звернулося
до суду із скаргою на дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Керченського міського управління
юстиції Хорошко Ю.А. Скарга мотивована
тим, що постановою державного
виконавця від 10.06.2013 р. відмовлено у
відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом від 25.02.2013 р., який
виданий Керченським міським судом АР
Крим про стягнення з ОСОБА_7 на користь
ПП "Сервісна компанія "Комфорт" суми
заборгованості з оплати послуг у
розмірі 5383,33 грн., оскільки виконавчий
документ не відповідає вимогам пункту 3
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема у виконавчому
документі не вказано ідентифікаційний
номер боржника, або номер і серія
паспорта боржника для громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України.

Ухвалою Керченського міського суду АР
Крим від 09 липня 2013 року у задоволенні
скарги ПП "Сервісна компанія "Комфорт"
на дії державного виконавця,
скасування постанови від 10 червня 2013
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження та відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документу, зобов'язання державного
виконавця винести постанову про
відкриття виконавчого провадження
відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ПП
"СК "Комфорт" подало апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, не
застосуванням судом норм
матеріального права, які належало
застосувати, неповне з'ясування
обставин справи, які мають значення для
вирішення справи, просить ухвалу суду
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою вимоги по скарзі задовольнити.

Апелянт посилається на те, що державний
виконавець наділений правом
витребування інформації щодо
ідентифікаційного номера боржника
самостійно, тому відсутність у
судовому наказі ідентифікаційного
номера боржника не є підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження. ПП "СК "Комфорт" при
зверненні до суду з заявою про видачу
судового наказу не зобов'язано було
надавати ідентифікаційний номер
боржника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні скарги, виходив з того, що
постанова про відмову у прийнятті
виконавчого документа державним
виконавцем винесена відповідно до
вимог ст. ст. 18, 26 Закону України «Про
виконавче провадження».

З такими висновками суду погоджується
колегія суддів, вважає їх
обґрунтованими та такими, що
відповідають вимогам Закону.

Згідно ч.2 ст.103 ЦПК України судовий
наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документу, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження» та обов'язково містити
положення про дату видачі судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що судовий наказ від 25
лютого 2013 р., виданий за заявою ПП "СК
"Комфорт" Керченським міським судом АР
Крим, про стягнення з ОСОБА_7 суми
заборгованості з оплати послуг за
утримання будинку та прибудинкової
території, який набрав законної сили та
звернений до примусового виконання, не
містить ідентифікаційного номеру
боржника.

Постановою державного виконавця ВДВС
Керченського міського управління
юстиції від 10.06.2013 р. відмовлено у
відкритті виконавчого провадження
оскільки виконавчий документ не
відповідає вимогам пункту 3 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема у виконавчому документі не
зазначений ідентифікаційний номер
боржника, або номер і серія паспорта
боржника для громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України. Вказане
робить неможливим отримання
відомостей про майновий стан та доходи
боржника.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
18 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції чинній з 08.08.2012
року) у виконавчому документі
зазначається повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника і можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно п.6 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документу
вимогам, передбаченим ст. 18 цього
Закону.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що дії державного виконавця
щодо відмови у прийнятті виконавчого
документа до виконання та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання зазначеного судового наказу
відповідають вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, чинній на день видачі
судового наказу та звернення його до
виконання), тому підстави для
скасування постанови державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до Закону України «Про
інформацію», Закону України «Про
захист персональних даних», Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» інформація про
ідентифікаційний номер фізичної особи
є конфіденціальною інформацією, яку не
може бути отримано державним
виконавцем без згоди боржника, а право
та обов'язок державного виконавця на
прийняття виконавчого документа до
виконання та відкриття виконавчого
провадження не може залежати від волі
стягувача.

Разом з тим, наведеними та будь-якими
іншими нормами права не передбачено
право державного виконавця на
отримання інформації щодо
індивідуального ідентифікаційного
номера фізичної особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу та не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Питання щодо отримання відомостей про
індивідуальний ідентифікаційний номер
врегульовані Законами України «Про
захист персональних даних», «Про
доступ до публічної інформації» та
Порядком надання судам загальної
юрисдикції інформації про
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників та
стягувачів, затвердженого наказом
Державної судової адміністрації
України і Державної податкової служби
України від 26.02.2013 року №30/40, відповідно
до яких суд може запитати відповідну
інформацію у податкових органів.

Порядок оформлення виконавчого
документа та внесення в нього
виправлень регламентується статтями
103, 369 ЦПК України і заявник (стягувач) не
позбавлений можливості звернутися до
суду із заявою про усунення судом
недоліків у виконавчому документі.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що постанова про відмову у
прийнятті виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження
винесена у відповідності з вимогами
Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема статтями 26, 18
Закону, тому підстав для її скасування
та визнання дій державного виконавця
незаконними, не має.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
312 ЦПК України апеляційний суд,
розглянувши скаргу на ухвалу суду,
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись
пунктом 1 частини 2 статті 307, статтями
303, 312-315 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у місті Феодосії,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Сервісна компанія
"Комфорт" відхилити.

Ухвалу Керченського міського суду АР
Крим від 09 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Судді:

Романова Л.В. Моісеєнко
Т.І. Редько Г.В.