Справа № 310/483/13- ц
13 лютого 2013 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Пустовіт З.П.
при секретарі: Гоноболіній О.І.
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради Запорізької області про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
Позивач у січні 2013 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради Запорізької області, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату в сумі 8747,81 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 325,72 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 04.09.2009 року вона була прийнята на посаду головного бухгалтера в комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство Бердянської міської ради згідно з наказом №89о/с від 04.09.2009 року. 14.01.2013 року вона звільнилася за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею 14 років. На день звільнення з роботи підприємство не виплату їй заробітну плату, а також компенсацію за невикористану відпустку. Таким чином, заборгованість підприємства перед нею складає 8747,81 грн. Оскільки підприємство не провело з нею остаточного розрахунку у строки, передбачені ст.116 КЗпП України, вона на підставі ст.117 КЗпП України просила також стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, який становить 325,72 грн. за два дні затримки, розрахований, виходячи із середньоденної заробітної плати 162,86 грн.
30.01.2013 року та 01.02.2013 року позивач подала заяви про збільшення позовних вимог, в яких збільшила розмір середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні до 3420,06 грн., розрахованих нею за 21 день затримки.
У судовому засіданні позивач підтримала позов із зазначених у ньому підстав, та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь розрахункові кошти в сумі 8747,81 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3420,06 грн.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.
Судом встановлено, що позивач працювала на комунальному шляхово-експлуатаційному підприємстві Бердянської міської ради Запорізької області головним бухгалтером з 04.09.2009 р. по 14.01.2013 р., звільнилася за ст.38 КЗпП України за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку, що підтверджується копією трудової книжки, копією наказу «Про звільнення» №15 від 14.01.2013 року, з якого вбачається, що позивачу належить компенсація за невикористану відпустку за 35 календарних днів.
Згідно наданої відповідачем довідки №21 від 14.01.2013 року, станом на 14.01.2013 року заборгованість підприємства по заробітній платі складає 8747,81 грн., в яку входить і компенсація за невикористані дні відпустки, як пояснила позивач.
Судом встановлено, що в день звільнення з позивачем не проведеного повного розрахунку належних їй сум.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Враховуючи, що позивачу не виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку в строки, передбачені законодавством, чим порушені її конституційні права на оплату праці, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача остаточний розрахунок в сумі 8747,81 грн., який підлягає виплаті за вирахуванням відповідних податків та обовязкових платежів, передбачених законом.
Згідно заяви про збільшення позовних вимог, суму середнього заробітку в розмірі 3420,06 грн. позивач розрахувала, виходячи із середньоденної заробітної плати 162,86 грн. помноженої на кількість днів затримки: ( 7002,90 : 43 роб дні х 21 роб днів затримки).
Розрахунок суми середнього заробітку зроблений позивачем правильно, спору про розмір належних їй сум при звільненні немає, тому і в цій частині позов слід задовольнити повністю.
На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 62, 64, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Виплату розрахункових коштів провести за вирахуванням відповідних податків та обовязкових платежів, передбачених законом.
Рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради Запорізької області в дохід держави судовий збір в сумі 229,40 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів після отримання копії рішення.
Суддя: ОСОБА_2