справа № 1309/9677/12
УХВАЛА

13 червня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого - судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
подання старшого державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визначення частки, суд, -

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець
Залізничного ВДВС ЛМУЮ звернувся до
суду із поданням погодженим з
начальником Залізничного ВДВС ЛМУЮ, в
якому просить визначити 1/10 частину у
квартирі АДРЕСА_2, належної на праві
спільної сумісної приватної власності
ОСОБА_1, на яку звернено стягнення для
виконання з подальшою реалізацією в
рахунок погашення боргу. В
обґрунтування подання покликається на
те, що на примусовому виконанні у
Залізничному ВДВС ЛМУЮ знаходиться
два виконавчі листи № 1309/9677/12 видані
27.12.2013 року Залізничним районним судом
м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі
4999,74 грн., що становить суму отриманого
кредиту за договором про надання
кредиту № 182 від 07.07.2006 року та 4240,73 грн.
заборгованості за процентами за
користування кредитом, однак,
боржником заборгованість згідно
вищезгаданих виконавчих листів не
погашена.

Представником боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3
подано письмове заперечення на
подання, яке оголошено в судовому
засіданні, в якому вона просить
відмовити державному виконавцю у
зв'язку з тим, що згідно п.7 ст. 52 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі якщо
сума, що підлягає стягненню за
виконавчим провадженням, не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника. Так, загальна сума,
пред'явлення до стягнення становить 9
240 грн.47 коп., а десять розмірів
мінімальної зарплати становить 12 180
грн.

Суд, із врахуванням вимог ч. 2 ст. 379 ЦПК
України, ухвалив розглядати подання за
відсутності ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника
кредитної спілки «Християнська
злагода», які в судове засідання не
з'явились, проте належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
подання ї їх неявка не є перешкодою для
розгляду подання по суті.

Заслухавши пояснення старшого
державного виконавця Барилко Л.В. та
Тимочко О.М. на підтримку подання про
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, вивчивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що у
задоволенні подання слід відмовити
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця.

В силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції
України, ст.ст.319, 369 ЦК України всі

громадяни є рівними у своїх правах,
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення цих прав, у тому числі
щодо захисту права спільної сумісної
власності.

Виходячи з цих положень, правовий режим
спільної сумісної власності
визначається з урахуванням інтересів
усіх її учасників.

Володіння, користування і
розпорядження сумісною власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом.

Відповідно до вимог ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд (ст.319 ЦК
України).

Згідно вимог ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст.32 Закону
України «Про виконавче провадження»,
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувану певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах. У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчих
листів № 1309/9677/12 виданих 27.12.2013 року
Залізничним районним судом м. Львова
про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
заборгованості в сумі 4999,74 грн.
заборгованості, що становить суму
отриманого кредиту за договором про
надання кредиту № 182 від 07.07.2006 року та
4240,73 грн. заборгованості за процентами
за користування кредитом, однак,
боржником заборгованість згідно
вищезгаданих виконавчих листів не
погашена.

Разом з тим, в матеріалах подання
відсутні будь-які дані, які б
підтверджували факт ухилення боржника
від виконання зазначених зобов'язань,
докази, які підтверджують надіслання
боржнику ОСОБА_1 вимоги про добровільне
виконання зобов'язання та докази
одержання усіх документів, що
виносились у процесі виконання
виконавчого провадження, які
передбачені вимогами ч.1 ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження».

Враховуючі викладені обставини, а
також те, що визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами з подальшою
реалізацією в рахунок погашення боргу,
зачіпає права та інтереси інших
співвласників даного майна, суд
приходить до висновку, що подання є
необґрунтованим та не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.379 ЦПК України, ст.ст.11, 32, 52
Закону України «Про виконавче
провадження», суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Залізничного
ВДВС ЛМУЮ про

визначення 1/10 частини квартири
АДРЕСА_2, належної на праві спільної
сумісної приватної власності ОСОБА_1 з
подальшою реалізацією в рахунок
погашення боргу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особою, у відсутності
якої таке було постановлено, - протягом
того ж строку з дня отримання її копії.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Бориславський Ю. Л.