Номер провадження № 22-ц/785/1197/13
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів
Заїкіна А.П., Процик М.В.,

при секретарі судового
засідання Булгак К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 червня 2012 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» про стягнення шкоди,
третя особа на боці відповідача ОСОБА_4,
-

ВСТАНОВИЛА:

До Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
звернулися позивачі з позовом до
відповідача про стягнення шкоди,
вказуючи, що 08.07.2011 року у будинку
АДРЕСА_1 з вини відповідача сталася
пожежа, матеріальні збитки від якої
позивачі просять стягнути з
відповідача. Обгрунтовуючи поданий
позов, посилалися на те, що 08.07.2011 року
о 02.30 годин у будинку АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_2 сталася пожежа, в
результаті якої обгоріла веранда та
приміщення усього будинку, було
пошкоджено майно, яке належало
позивачці дочці ОСОБА_2 - ОСОБА_3.
Причиною пожежі, на думку позивачів,
стало те, що 16.03.2011 року співробітниками
Білгород-Дністровського РЕМ була
здійснена заміна старого лічильника на
новий лічильник. Втім, при установці
нового лічильника співробітником
відповідача були грубо порушені
Правила монтажу електроустановок та
правила пожежної безпеки, зокрема,
провід лічильника був проложений до
найближчої розподільчої коробки, а не
до того місця, де раніше знаходився
лічильник, з'єднання проводів у коробці
було здійснено скруткою, що заборонено.
Вказане стало обумовило виникнення
пожежі. Просили стягнути компенсацію
прямої матеріальної шкоди від пожежі -
17 477,11 гривень, компенсацію збитків 25
534,00 гривень, а також просили стягнути з
відповідача компенсацію моральної
шкоди у розмірі 3000,00 гривень.

Представник відповідача позов не
визнав, посилався на належну якість
виконаних робіт, а тому просив в
задоволенні позову відмовити.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 червня 2012 року було відмовлено в
задоволені позовних вимоги ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» в особі
Білгород-Дністровського РЕМ про
стягнення шкоди.

27.06.2012 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6
та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 червня 2012 року. В обґрунтування
посилалися на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
на невідповідність висновків суду
обставинам справи. Звертали увагу на
те, що висновки суду щодо межі
балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
сторін є необґрунтованими, оскільки
підключення проводів у розподільчій
коробці було здійснено саме монтером
відповідача з порушенням вимог правил
пожежної безпеки та правил улаштування
електроустановок. Також апелянти
вважають, що висновки суду щодо
недоведеності розміру матеріальної
шкоди не відповідають обставинам
справи, так як в матеріалах справи є
докази понесених позивачами витрат.

Представник позивачів апеляційну
підтримав, просив рішення суду
скасувати, прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В судовому засідання представник
відповідача позов не визнавав,
апеляційну скаргу просив відхилити. В
останнє судове засідання не з'явився,
про день і час розгляду справи
сповіщений належним чином. У
відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК
України неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи не
перешкоджає розглядові справи.

Колегією суддів, в зв'язку з
порушеннями судом першої інстанції
норм процесуального права, зокрема при
визначенні суб'єктного складу
учасників провадження, доказовою
діяльністю по справі сторін та її
результатів, виходячи з позиції
Європейського суду з прав людини щодо
розумних строків розгляду справи та
завдань, які повинен вирішувати суд,
при здійсненні цивільного судочинства
(ст. 1 ЦПК України) було притягнуто до
участі в розгляді справи в якості
третьої особи на боці відповідача
ОСОБА_4, та призначено пожежно-технічну,
товарознавчу та будівельно-технічну
експертизи (т.1, а.с. 209-213, т.2, а.с. 103-106).

Третя особа на боці відповідача ОСОБА_4
пояснив в судовому засіданні 27.12.13 р.,
що вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.
Також пояснив, що будь-яких порушень
при монтажі електролічильника ним не
було допущено, що дійсно проводилась
перенесення лічильника, через
необхідність відключення іншого
абонента, з яким у позивачів був
спільне підключення до електромережі,
і що пожежа відбулась через три місяці
після завершення ним робіт.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
скарги, пояснення учасників
провадження, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов`язковою підставою для
скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з
врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України,
судова колегія вважає за необхідним
зазначити наступне.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№14 «Про судове рішення у цивільній
справі», рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність і допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи. Судова колегія
вважає, що рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 червня 2012 року зазначеним вимогам
не відповідає.

Так, відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів, які б
вказували на неправомірні дії
відповідачів, причинний зв'язок між
цими діями та нанесеною шкодою, т.я.
відповідно до Постанови Верховного
суду України №6 від 27.03.1992 р. "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди", розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суд повинен
звернути увагу, що відповідно до ст. 440
та 450 ЦК України, шкода нанесена особі
та майну особи підлягає відшкодуванню
в повному обсязі особою, як її завдала,
при умові, що дії останньої були
неправомірні, між дією та шкодою є
безпосередній причинний зв'язок, а
також доказана вина зазначеної особи.
На підставі зібраних по справі доказів,
суд першої інстанції зробив висновок,
що позивачі не надали суду
переконливих доказів, які б вказували
на неправомірні дії відповідача, а саме
дії заборонені законом або які
суперечать приписам закону, причинний
зв'язок між цими діями та нанесеною
шкодою. При цьому, встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою особи, яка завдала шкоду, та
збитками потерпілої сторони є важливим
елементом доказування наявності
реальних збитків.

Судова колегія не погоджується з такою
оцінкою зібраних по справі доказів, а
також, вважає, що вона проведена з
порушенням доказової презумпції,
встановленої ст. 1166 ЦК України, що
призвело суд першої інстанції до
помилкового висновку, що позивач не
довів передбачені законом підставі для
покладення обов'язку відшкодувати
завдану шкоду майну позивачів. Між тим,
згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа яка
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Таким чином,
не позивачі доводять вину у завданні
шкоди конкретної особи, а навпаки у
разі наявності шкоди, зокрема майну,
вина заподіювача презюмується (п. 4
Постанови ВССУ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» N 4 від 01.03.2013).

Наведене принципово змінює схему
доведення, при цьому за заявлених
підстав та предмету позову, вирішення
спору виниклого між сторонами
передбачає з'ясування обставин, які
мають значення по справі та потребують
спеціальних знань, що передбачало
призначення експертизи (ст. 143 ЦПК
України). Разом з тим, суд першої
інстанції в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК
України такого права стороні
відповідача, який доводить відсутність
вини, згідно з вказаною вище
презумпцією, не роз'яснив, що
підтверджується копією технічного
звукозапису судових засідань,
проведених по справі та приєднаного до
матеріалів справи, експертизи не
призначав, обмежившись посиланням на
те, що відповідач не порушив законні
права чи охоронювані законом інтереси
позивачів (т.1, а.с. 107), допустивши
неповноту встановлення обставин
справи. Крім того, перевіряючи
обставини справи, на які посилались
позивачі, судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_2 є власником
будинку АДРЕСА_1. Разом з ним мешкає
його донька -ОСОБА_3. Разом з тим,
позивачу по справі належить лише 1/6 в
нерухомому майні, яке знаходиться за
адресою, в якої відбулася пожежа, при
цьому ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 спільно
використовують свої частки в
домоволодіння. На вказану обставину
суд першої інстанції уваги не звернув,
копії право установчих документів до
матеріалів справи не приєднав. На
усунення вказаного недоліку
апеляційним судом Одеської області
було приєднано копію договору
дарування від 27.05. 97 р. (т.2, а.с.130), на
підставі якого вказані особи набули
право власності на ? частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
копію реєстраційного посвідчення на
домоволодіння (т.2, а.с. 131), та копію
технічного паспорту (т.2, а.с. 122-129).

Крім того, в зв'язку з тим, що судом
першої інстанції не було уточнено
позовні вимоги, а редакція позову не
дозволяє чітко визначити суб'єкта, на
користь якого було заявлена вимога про
стягнення компенсації завданої
моральної шкоди, представником була
подана заява про уточнення позовних
вимог, яка враховувалась при прийнятті
процесуального рішення (т.2, а.с. 213), при
цьому, колегія суддів, як і щодо інших
дій вчинених в апеляційної інстанції
виходила з того, що апеляційний суд
позбавлений права повернути справу на
новий розгляд до суду про інстанції для
усунення вказаних недоліків, а справа
повинна бути вирішена по суті. Так
само, в зв'язку з тим, що до участі в
розгляді справи при розгляді заявлених
позовних інших співвласників ? частини
домоволодіння, які постраждали під час
пожежі, до матеріалів справи були
приєднані заяви інших співвласників
ОСОБА_7, ОСОБА_8, засвідчені належним
чином (т.2, а.с. 212), щодо власника
пошкодженого пожежею рухомого майна
(т.2, а.с. 208-210), та порядку
взаєморозрахунків між співвласниками
нерухомого майна (т.2, а.с. 208).

Вирішуючи спір колегія суддів вважає,
встановленими такі фактичні обставини
на підставі зібраних по справі
доказів.

16.03.2011 року у будинку АДРЕСА_1 було
проведено заміна електролічильника,
перемонтування підключення з опори та
опломбування, що не визначається всіма
учасниками провадження, зокрема
третьою особою на боці відповідача (т.1,
а.с. 7-9). Позивач ОСОБА_2 та відповідач є
сторонами договору на користування
електричною енергією (т.1, а.с. 71).

08 липня 2011 року у будинку АДРЕСА_1
виникла пожежа. Вказана обставина не
заперечуються та визначається
сторонами провадження, а крім того,
зафіксована нижче вказаними належними
доказами.

Зокрема, як вбачається з акту про
пожежу від 08.07.2011 року, який був
складений старшим інженером ВНПД
Білгород-Дністровського РУ ГУ МНС
України в Одеській області капітаном
служби цивільного захисту Галицьким
Є.С. ймовірна причина пожежі -коротке
замкнення електромережі у прибудові
(т.1, а.с.6).

Постановою від 11.07.2011 року № 53 було
відмовлено у порушенні кримінальної
справи, при цьому умисних дій зі
сторони кого-небудь не виявлено,
причиною виникнення пожежі є коротке
замкнення електромережі (т.1, а.с. 5).

Згідно повідомлення № 2364 від 13.07.2011
року відділу з питань
наглядово-профілактичної діяльності
Білгород-Дністровського РУ Управління
з питань Державного нагляду у сфері
пожежної безпеки ГУ МНС України в
Одеській області причиною пожежі

в прибудові до будинку АДРЕСА_1 є
коротке замкнення електромережі у
розподільчій коробці (т.1, а.с. 4).

З метою встановлення причини короткого
замкнення та відповідно пожежі,
колегію суддів була призначена
пожежно-технічна експертиза, на
забезпечення проведення якої
витребувались з
Білгород-Дністровського районного
відділу Головного управління
Держтехногенбезпеки в Одеської
області матеріали про пожежу, копії
яких були приєднані до матеріалів
справи (т.1, а.с. 218-232), а також матеріали
перевірок за скаргами ОСОБА_10, а також
інших мешканців с. Шабо (т.1, а.с. 255-261).

Згідно з висновком судового експерта
НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській
області Дей Р.В. № 34В від 27.06.2013 року,
пожежа, яка сталася 08.07.2011, в прибудові
до житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, найбільш ймовірно,
характеризується наявністю осередку
пожежі в верхній частині правої стіни
відносно входу, між віконними
прорізами, в прибудові до житлового
будинку, в місці знаходження скруток
електропроводів; найбільш ймовірним
джерелом запалювання, дія якого могла
привести до пожежі, є джерело
електричної природи, яке виникло
внаслідок проявів великих перехідних
опорів та коротких замкнень в
електромережі, в місці скруток
електропроводів, в осередку пожежі;
найбільш ймовірною причиною пожежі є
контакт джерела запалювання
електричної природи, яке виникло
внаслідок проявів великих перехідних
опорів та коротких замкнень в
електромережі, в місці скруток
електропроводів в осередку пожежі;
виникнення пожежі безпосередньо
пов'язано з порушенням вимог «Правил
улаштування електроустановок» (п. 2.1.21
та п. 2.1.25) та «Правил пожежної безпеки в
Україні» (п. 5.1.7) (т.1, а.с. 14-15,83); механізм
виникнення даної пожежі, найбільш
вірогідно, пов'язаний з великим
перехідним опором, який утворився
через нещільне з'єднання
струмопровідних елементів
електромережі між собою, внаслідок
неякісного виконання монтажних робіт,
що призвело до розігріву провідників і,
при стиканні з горючими матеріалами,
викликало їх запалення; пожежа, яка
сталася 08.07.2011, розповсюджувалась по
дерев'яним конструкціям будівлі
(віконні рами, дерев'яні елементи
стелі), горючим елементам меблів
(крісло), шпалерам, а також по іншим
предметам, виконаним з горючих
матеріалів, що знаходились в зоні
горіння (том 2, а.с. 33-63).

Таким чином, заперечення відповідача,
що точну причину пожежі не встановлено
спростовуються вказаними матеріалами.
При цьому, твердження представника
позивача, що пожежа виникла в
результаті порушення працівником
відповідача Правил монтажу
електроустановок та правил пожежної
безпеки знайшли своє підтвердження не
тільки у вказаному висновку, але й
підтверджуються іншими матеріалами
справи.

Так, факт згідно протоколу огляду місця
пожежі від 08.07.2011 р. (т.1, а.с. 220-222) скрутка
проводів мала місця (т.1, а.с. 221). Як
вбачається з відповіді
Білгород-Дністровського районного
відділу Головного Управління
Держтехногенбезпеки № 228 від 13.03.2012
року, вказано, що вхідні алюмінієві
проводи які йшли від електролічильника
були намотані на інші -мідні, що
заборонено правилами пожежної безпеки,
на мідних та алюмінієвих проводах
виявлені капле видні бульбашки, що
свідчить про коротке замикання
електромережі; місця з'єднання жил
проводів і кабелів, а також
з'єднувальні та відгалужу вальні
затискачі повинні мати мінімальний
перехідний опір, щоб уникнути їх
перегрівання і пошкодження ізоляції
стиків (т.1, а.с. 69). При цьому, факт
виконання саме представниками
Білгород-Дністровського РЕМ ВАТ ЕК
«Одесаобленерго» з'єднань жил
провідників кабелів після виносу
приладів обліку електричної енергії на
зовнішні стіни житлових будинків з
порушенням вимог Правил улаштування
електроустановок (п. 2.1.21, 2.1.25) та правил
пожежної безпеки України (п. 5.1.17.)
знайшли своє підтвердження в ході
перевірки звернення мешканців с. Шабо,
що вбачається з відповіді в.о.
начальника ВП «Держенегонагляду» у
південному регіоні» начальника
інспекції В.І. Стародуб від 07.09.2012 р.
факти, підтвердився (т.2, а.с. 16), зокрема
на адресі позивачів.

Посилання представників відповідача,
на те, що експертиза була проведення
без додержання вимог ЦПК України, а
також те, що він є необ'єктивним, та як
наслідок таким, що не підлягає
оцінюванню, як належний доказ по справі
(том 2, а.с 82-86) не приймається колегією
суддів до уваги. При цьому, судова
колегія зауважує, що ані суд, ані
представник ВАТ «Одесаобленерго», який
до того ж є зацікавленою особою у
певному вирішенні справи, не можуть
спростовувати доказ - висновок
експерта, який до того ж узгоджується з
висновками інших спеціалістів та
підтверджується іншими матеріалами
справи, своїми простими поясненнями, а
належним та допустимим доказом у цьому
випадку, який міг би спростувати доказ
позивача був би висновок
пожежно-технічної експертизи.
Одночасно підстав для призначення
повторної або додаткової експертизи
передбачених законом у колегії суддів
не було

Таким чином, зроблений судом першої
інстанції висновок, що представлені
суду матеріали, ні яким чином не
доказують законність позовних вимог
позивача не відповідає положенням
статтям 10, 58, 60 ЦПК України та
презумпціям встановленим ст.ст.1166, 1167
ЦК України. При цьому згідно зі ст. 1172
ЦК України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Щодо посилань на те, що позивачами було
підписано акт та технічний паспорт без
зауважень щодо якості виконання робіт,
то колегія суддів зауважує, що суд має
виходити з припущення, що споживач не
має спеціальних знань про властивості
та характеристики товарів (робіт,
послуг), на що свого часу звертав увагу
Верховний суд України в Постанові «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»,
тобто сам факт підписання технічного
паспорту та акту установки лічильника
свідчить лише про завершення робіт, а
не про якість їх виконання. Тобто якщо
припустити, твердження представників
відповідач є правильним, то споживач
електричної енергії повинен мати
відповідний фах для перевірки якості
викання робіт, зокрема дотримання
правил підключення до електромереж
працівниками відповідача, що
протирічить загальним засадам
цивільного законодавства. Наведене
згідно п.п. 1, 2, 3, 4 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
і ухвалення нового рішення по суті
заявлених позовних вимог, які з
врахуванням встановлених обставин по
справі підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає встановленим
факт виконання неякісних робіт
працівником відповідача, який призвів
до пожежі та пошкодженню майна
позивачів. При цьому, причинний зв'язок
між проведеними роботами (підключення
за допомогою скруток) підтверджується
вказаною вище перевіркою (т.2, а.с. 16),
відповіддю Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Одеської області від 13.04.2012 р.
№ 11/6-465 (т.1, а.с. 139), а також численною
фото фіксацією проведеною на місці
пожежі (т.1, а.с. 10). При цьому, колегія
суддів оцінює критично посилання
представника відповідачів та третьої
особи, що з моменти монтажу і до пожежі
пройшло три місяці, а тому позивач сам
міг зробити знайдені скрутки. Оскільки
функції контролю за станом
електромереж та режимом їх
експлуатації покладені на відповідача,
то доказом такого твердження могли
бути лише відповідні акти перевірок та
фіксація таких порушень, чого не мало
місце. Більше того, в матеріалах справи
є копії колективного звернення (т.1, а.с.
137), а також акти від 15.04.12 р. про
аналогічне порушення допущене за
іншими адресами (т.1, а.с. 90-97, 170-171). До
матеріалів справи також приєднано акт
складений за участі представників
сільської ради від 10.09.2012 р. (т.1, а.с.
172-174), а також результати перевірки
Білгород-Дністровського районного
відділу Головного управління
Держтезногенбезпеки в Одеській
області від 05.11.2012 р. (т.1, а.с. 205). Після
цих звернень скрутки на підключення
лічильників були усунуті за всіма
адресами працівниками відповідача (т.1,
а.с. 176-182). Так само відхиляється
посилання відповідача, що первинному
огляді місця пожежі не були присутні
представники відповідача, оскільки яв
вбачається з довідки
Білгород-Дністровського районного
відділу Головного управління
Держтезногенбезпеки в Одеській
області від 13.12.2011 р. № 2612 (т.1, а.с. 53),
працівники управління можуть самі
встановлювати причину пожежі , яка має
звязок з електромережею. Крім того,
вказана державна установа є сторонною
незацікавленою компетентною
установою, до функціоналу та
компетенції і віднесено такі
розслідування таких випадків.

Так само посилання представників
відповідача на те, що стан
електромережі позивачів не відповідає
вимогам, не підтверджені належними
доказами, та має характер припущення на
якому не можу бути ґрунтуватися
рішення суду. Традиційне перекладання
негативних наслідків, зокрема неякісно
виконаної роботи по заміні
еклектролічільника та його виносу на
фасад будинку, на фізичну особу, яка в
аналогічних умовах не може довести
вини установ, не через відсутність
вини, а через специфіку доказової бази,
на думку судової колегії є порушенням
загальних засад цивільного
законодавства, зокрема розумності,
добросовісності та справедливості,
оскільки вважає, що кожна особа, яка
опинилась в такої ситуації як позивачі,
вправі розраховувати на компенсацію
завданої шкоди її майну, що буде
відповідати практиці Європейського
суду з прав людини та ст.1 Першого
Протоколу до «Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод»
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права. Відповідно власник
має право на компенсацію завданої його
майну шкоди згідно з ст. 22 ЦК України та
моральної шкоди згідно зі ст. 23 ЦК
України.

Судова колегія вважає, що оскільки
діями працівника відповідача була
завдана матеріальна та моральна шкода,
то обов'язок компенсувати її повинен
бути покладений на відповідача
виходячи з положень ст.ст. 22,23 1166, 1167, 1172
ЦК України.

Разом з тим, судова колегія частково
задовольняє позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК
України: належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Згідно зі ст.ст. 10,60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язані
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК
України обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Обсяг пошкодженого майна
підтверджується довідкою
Білгород-Дністровського районного
відділу Головного управління
Держтезногенбезпеки в Одеській
області від 05.12.2011 р. (т.1, а.с. 49), від 15.10.12
(т.1, а.с. 169), а також протоколом огляду
місця пожежі від 08.07.2011 р. (т.1, а.с. 220-222).

Відповідно до висновку судового
експерта ОНДІСЕ МЮ України Мохаммед
К.І. № 5121/26 від 24.10.2013 року, розмір шкоди
заподіяної дослідженому майну за
адресою: АДРЕСА_1, внаслідок пожежі
складає 7 123,65 грн. (том 2, а.с. 133-137).

Відповідно до висновку судового
експерта ОНДІСЕ МЮ України Макарова
Б.Ю. № 5930 від 18.11.2013 року, вартість
ремонтно - відновлювальних робіт, які
необхідно виконати для усунення
пошкоджень на веранді житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, які
виникли в результаті пожежі, за цінами
станом на червень 2013 року, складає 7 158
грн. (том 2, а.с. 152-153).

Позовні вимоги про компенсацію
завданої моральної шкоди підлягають
задоволенню частково виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Згідно зі ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Оскільки винність
відповідача знайшла своє
підтвердження в ході провадження по
справі, судова колегія вважає, що
позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди підлягають
задоволенню. При цьому, суд враховує
конкретні обставини справи, а також
вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. Внаслідок пожежі було
противоправно пошкоджено рухоме майно
позивача ОСОБА_3, що само по собі
ускладнило звичайні життєві зв'язки
позивача, змусило прикладати
додаткових зусиль до їх нормалізації,
зокрема проводити ремонт пошкодженого
майна або набувати аналогічні речі.

Згідно ст. 55 Конституції України права
і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Відповідно до ст. 16
ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права. Одним із способів захисту є
відшкодування завданої матеріальної
та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. До судових витрат
згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться
судовий збір та витрати, пов'язані з
розглядом справи, зокрема, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення;
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи. Витрати позивача
понесені в зв'язку зі зверненням до
суду складають: по сплаті судового
збору при зверненні до суду першої
інстанції 460,11 грн. (том 1, а.с. 1), до
апеляційної інстанції - 230,06 грн. (том 1,
а.с. 110), всього 690,17 грн., вартість
проведеного експертного дослідження
705,60 грн. та 1176 грн., всього 1881,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 червня 2012 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» про стягнення шкоди,
третя особа на боці відповідача ОСОБА_4
- задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 червня 2012 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» (, вул. М.
Боровского 28б, м. Одеса, 65031), про
стягнення шкоди, третя особа на боці
відповідача ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» (,
вул. М. Боровского 28б, м. Одеса, 65031) на
користь ОСОБА_2 компенсацію, завданої
матеріальної шкоди нерухомого майна
(веранди) в розмірі 7 158 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» (,
вул. М. Боровского 28б, м. Одеса, 65031) на
користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у
розмірі 7 723 грн. 65 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» (,
вул. М. Боровского 28б, м. Одеса, 65031) на
користь ОСОБА_3 компенсацію завданої
моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» (,
вул. М. Боровского 28б, м. Одеса, 65031) на
користь ОСОБА_3 судові витрати в
розмірі 690,17 грн., та 1881,60 грн. за
проведені експертні дослідження.

В частині задоволення інших позовних
вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А.І.
Дрішлюк

А.П. Заїкін

М.В. Процик