Справа № 373/1982/13-ц Головуючий у І
інстанції Овдієнко К.М.Провадження №
22-ц/780/6551/13 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 50
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами Національного
історико-етнографічного заповідника
"Переяслав" та ОСОБА_2 на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року за позовом ОСОБА_2
до Національного
історико-етнографічного заповідника
"Переяслав" про стягнення недоплаченої
компенсації за невикористану
відпустку.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з даним позовом, в якому просила
стягнути з відповідача на її користь
грошову компенсацію за невикористану
відпустку у розмірі 690 грн.80 коп. В
обґрунтування позову посилалась на те,
що з 21.07.2010 р. по 20.04.2011 р. вона працювала
на посаді старшого інспектора з кадрів
Національного історико-етнографічного
заповідника «Переяслав». Після
звільнення з роботи їй була виплачена
компенсація за 22 дні невикористаної
відпустки у розмірі 2373,84 грн, а пізніше
доплачено 120,48 грн. та 122,14 грн. Всього
було виплачено 2616,46 грн. Позивачка
вважає, що при обчисленні сумарного
заробітку за розрахунковий період
відповідач безпідставно не врахував
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 1654 грн., яка була виплачена їй у
вересні 2010 р.; дві виробничі премії у
розмірі 1700 грн. та 3900 грн., виплачені їй
у листопаді та грудні 2010 р.;
винагороду-премію до 8 березня у
розмірі 250 грн., виплачену їй в лютому 2011
року. В результаті цього відбулося
заниження розміру середньоденного
заробітку і їй не доплачено 690 грн.80 коп.
грошової компенсації.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.Стягнуто з
Національного історико-етнографічного
заповідника "Переяслав" на користь
ОСОБА_2 недоплачену їй при звільненні
компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 515 (п»ятсот
п»ятнадцять) грн. 46 коп. Визначен, що
вказана сума присуджується без
утримання прибуткового податку та
інших обов»язкових платежів. В іншій
частині позовних вимог
відмовлено.Стягнуто з Національного
історико-етнографічного заповідника
"Переяслав" на користь держави судовий
збір в розмірі 171 (сто сімдесят одна)
грн. 18 коп.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 58
(п»ятдесят вісім) грн. 22 коп.

В апеляційній скарзі представник
Національного історико-етнографічного
заповідника "Переяслав», посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права та невідповідність висновків
суду обставинам справи, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки завдання, за
які позивач отримувала премії
відповідно до наказів № 229-ОС та № 266-ОС,
носили одноразовий характер та
проводились при наявності фонду
економії і на них поширюється норма
підпункту «а» Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995
№ 100, яку не застосовано судом першої
інстанції при ухваленні рішення. Також,
позаплановою ревізією окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Національного історико-етнографічного
заповідника "Переяслав» за період з
21.07.2010 по 01.05.2011 щодо правильності
обчислення середньої заробітної плати
ОСОБА_2 за період з серпня 2010 року по
березень 2011 року не встановлено
порушень при нарахуванні та здійсненні
виплат заробітної плати ОСОБА_2 за час
щорічної основної та додаткових
відпусток.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі та стягнути з відповідача
грошову компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 690 грн. 80 коп.,
визначеної без утримання прибуткового
податку та інших обов'язкових платежів.
В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, та зазначає, що
отримувала премії відповідно до
наказів № 229-ОС та № 266-ОС, які носили
систематичний характер і на них
поширюється норма дії Законів та
постанов Уряду, а не колективного
договору НІЕЗ «Переяслав». Також,
відповідно ст.5 Закону України «Про
судовий збір», позивачка від сплати
судового збору звільнена, оскільки
позовні вимоги стосуються трудових
правовідносин, тому просить звільнити
її від сплати судових витрат.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вважає, що
апеляційні скарги, як позивача так
відповідача підлягають відхиленню з
таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з копіями розрахункових листів
позивачки ОСОБА_2 їй нарахована
заробітна плата в розмірі: серпень 2010 р.
-3308 грн.; вересень 2010 р. - 3626 грн. (з яких
допомога на оздоровлення 1654 грн.);
жовтень 2010 р.- 3400 грн.. листопад 2010 р. - 5100
грн.(з яких премія 1700 грн.); грудень 2010 р.-
9120 грн. (з яких премія 7380 грн.); січень 2010
р. - 3556 грн.; лютий 2011 р. - 3806 грн.; березень
2011 р. 2459 грн. (з яких 1151,92 грн. оплата
перших п»яти днів тимчасової
непрацездатності, 822,80 грн. - оплата
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів соцстраху); квітень 2011 р.
- 4744,24 грн. (з яких розрахункові за
відпустку 2373,84 грн., 822,80 грн. оплата
перших п»яти днів тимчасової
непрацездатності, 822,80 грн. - оплата
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів соцстраху).

З довідки НІЕЗ «Переяслав» від 27.11.2012 р.
№ 97 вбачається, що відповідачем у липні
2012 р. були перераховані суми виплат
ОСОБА_2 за листками непрацездатності,
недоплачені кошти перераховані на
особовий рахунок позивача. На підставі
рішення суду позивачці проведена
доплата відпускних за 2010 рік (вересень)
в сумі 1327.32 грн. та проведено доплату
компенсації за невикористану
відпустку у розмірі 120.48 грн.

Згідно з довідкою НІЕЗ «Переяслав» від
07.06.2013 р. № 46 відповідач повторно провів
перерахунок компенсації за
невикористану відпустку позивача,
включивши до нарахованої заробітної
плати як виплати за рішенням суду, так і
доплати, по листках непрацездатності,
визначив її у розмірі 2616,46 грн. та
доплатив 122,14 грн.. перерахувавши 13.07.2012
р. вказану суму на рахунок позивачки.

Відповідно до витягу з наказу
генерального директора НІЕЗ
«Переяслав» від 15.11.2010 р. № 229-ОС
працівників заповідника, в тому числі і
позивачку ОСОБА_2, премійовано за
виконання важливих та особливо
важливих завдань, за особливий внесок у
розвиток музейної справи, - у розмірі
посадового окладу.

Наказом генерального директора від
20.12.2010 р. № 266-ОС ОСОБА_2 премійовано за
сумлінне ставлення до виконання своїх
посадових обов»язків і кваліфіковане
вирішення значної кількості завдань у
правовому полі у розмірі 3900 грн.

Згідно з наказом № 13-ОС від 24.02.2011 р.
усіх штатних працівників НІЕЗ
«Переяслав», за виключенням директора,
премійовано грошовою премією у розмірі
250 грн. кожного.

Свідок ОСОБА_3 показала суду першої
інстанції, що вказані в позові виплати
не враховані при обчисленні середньої
заробітної плати ОСОБА_2, оскільки вони
не закладені в кошторис НІЕЗ
«Переяслав» і виплачуються лише у
випадку наявності фонду економії
заробітної плати. З цих підстав свідок
вважає, що в установі не існує
виробничих премій. Премії позивачці
виплачувалися за виконання її
посадових обов»язків, ніяких важливих
чи особливо важливих завдань вона не
виконувала.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції, на думку колегії
суддів, повно та всебічно з»ясувавши
всі обставини справи та давши їм
належну правову оцінку, правильно
встановив, що правовідносини, які
виникли між сторонами, регулюються ст.83
КЗпП України, Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100
(далі Порядок), Постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.2002 р. № 1298
«Про оплату праці працівників на
основі Єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» (далі постанова КМ України № 1298),
Наказом Міністерства культури і
туризму України від 18.10.2005 р. № 745 «Про
впорядкування умов оплати праці
працівників культури на основі Єдиної
тарифної сітки», зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27.10.2005 р.
за № 1285/11565 (далі наказ № 745), Положенням
про порядок преміювання працівників
НІЕЗ «Переяслав» від 16.03.2006 р. (далі
Положення про порядок преміювання), п.
6.17 Колективного договору, схваленого
на загальних зборах трудового
колективу НІЕЗ "Переяслав" 25.03.2006 р.
зареєстрованого в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Переяслав-Хмельницької міської ради
28.03.2006 р. за № 25. та дійшов вірного
висновку, що позов є доведеним та
обґрунтованим частково і тому підлягає
задоволенню частково., виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України у
разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно з п.п. а) п.1 Порядку цей Порядок
обчислення середньої заробітної плати
застосовується у випадках надання
працівникам щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, додаткової відпустки
працівникам, які мають дітей, або
виплати їм компенсації за
невикористані відпустки.

Роз»яснення з питань обчислення
середньої заробітної плати в усіх
випадках її збереження надаються
Міністерством соціальної політики (п.2
Постанови КМ України від 08.02.1995 р. № 100 в
редакції до 25.01.2012 р.).

Обчислення середньої заробітної плати
для оплати часу щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки, відповідно до п.2 Порядку
провадиться виходячи з виплат за
останні 12 календарних місяців роботи,
що передують місяцю надання відпустки
або виплати компенсації за
невикористані відпустки, а
працівникові, який пропрацював на
підприємстві, в установі, організації
менше року, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
фактичний час роботи.

Відповідно до п. 3 Порядку при
обчисленні середньої заробітної плати
у всіх випадках її збереження
включаються: основна заробітна плата;
доплати і надбавки (за надурочну роботу
та роботу в нічний час; суміщення
професій і посад; розширення зон
обслуговування або виконання
підвищених обсягів робіт
робітниками-почасовиками; високі
досягнення в праці (високу професійну
майстерність); умови праці;
інтенсивність праці: керівництво
бригадою, вислугу років та інші);
виробничі премії та премії за економію
конкретних видів палива,
електроенергії і теплової енергії;
винагорода за підсумками річної роботи
та вислугу років тощо.

В п. 4 Порядку визначені виплати, які не
враховуються при обчисленні середньої
заробітної плати, серед яких зазначені
одноразові виплати (компенсація за
невикористану відпустку, матеріальна
допомога, допомога працівникам, які
виходять на пенсію, вихідна допомога
тощо) (п.б); виплати, пов»язані з
ювілейними датами, днем народження, за
довголітню і бездоганну трудову
діяльність, активну громадську роботу
тощо(п.и).

Згідно з п.4 постанови КМ України № 1298
керівникам бюджетних установ, закладів
та організацій надано право в межах
фонду заробітної плати, затвердженого
в кошторисах доходів і видатків
надавати працівникам матеріальну
допомогу, в тому числі на оздоровлення,
в сумі не більше ніж один посадовий
оклад на рік. крім матеріальної
допомоги на поховання: затверджувати
порядок і розміри преміювання
працівників відповідно до їх
особистого внеску в загальні
результати роботи у межах коштів на
оплату праці.

Аналогічні норми відтворені і в наказі
№ 745 Міністерства культури і туризму
України, який видано на виконання п.6
цієї постанови КМ України.

В п.2 Положення про порядок преміювання
визначено, що преміювання проводиться
при наявності фонду економії. Премія
виплачується працівникам за сумлінне
виконання всіх планових завдань (з
врахуванням стажу роботи в
заповіднику), позапланових робіт, або
окремих важливих доручень
адміністрації заповідника,
Міністерства культури і мистецтв
України. Згідно з п.9 цього положення
остаточне рішення про преміювання та
розміри премії працівників
заповідника директор НІЕЗ «Переяслав»
узгоджує з профкомом і видає
відповідний наказ.

Відповідно до п.6.17 Колективного
договору працівникам заповідника
надаються такі гарантії, а саме:

- для святкування 55-річчя у жінок
та 60-річчя чоловіків, які є
працівниками заповідника виплачується
грошова допомога у розмірі посадового
окладу;

- виплачувати на честь знаменних
дат і свят - Новорічних та Різдвяних
свят, Міжнародного жіночого дня, Дня
працівників музею, Пасхи, Дня
міжнародної солідарності трудящих, Дня
перемоги, Трійці, Дня Конституції
України, Дня незалежності України, Дня
міста, ювілею міста та інших премії за
погодженням профспілкового комітету
та наказу директора.

На підставі аналізу норм чинного
законодавства та встановлених
обставин справи суд першої інстанції
правильно дійшов висновку, що допомога
на оздоровлення, виплачена позивачці у
вересні 2010 року, належить до
одноразових виплат, які відповідно до
п.п. б) п.4 Порядку не враховуються при
обчисленні середньої заробітної плати
для нарахування компенсації за
невикористану відпустку.

Виплачена позивачці в лютому 2011 р.
премія до 8-го Березня не пов»язана з
певними критеріями ефективності її
роботи. Вона не є виробничою премією і
може бути віднесена до виплат,
перелічених в п.п. и) п.4 Порядку, які не
враховуються при обчисленні середньої
заробітної плати для нарахування
компенсації за невикористану
відпустку.

Що ж стосується виплачених позивачці
премій, відповідно до наказів від 15.11.2010
р. № 229-ОС (1700 грн.) та від 20.12.2010 р. № 266-ОС
(3900 грн.) то суд першої інстанції вірно
вважав,що вони є виробничими, оскільки
виплачені за виконання її посадових
обов»язків, що не було спростовано
представником відповідача та
допитаним свідком, і не пов»язані з
виконанням доручень одноразового
характеру, що не входять в обов»язки
працівника. Дані виплати не можна
віднести до жодного з підпунктів п.4
Порядку, тому вони мають бути враховані
при обчисленні середнього заробітку.
(Роз»яснення Міністерства праці та
соціальної політики України від 20.12.2007
р. № 929/13/84-07). Урахування при обчисленні
середнього заробітку цих виплат не
пов»язане з джерелами фінансування,
тому їх виплата за рахунок фонду
економії заробітної плати не може бути
підставою для відмови у врахуванні при
обчисленні.

При обчисленні середнього заробітку
для нарахування компенсації за
невикористану відпустку суд першої
інстанції правильно та обґрунтовано
врахував заробітну плату: серпень 2010 р.
- 3308 грн.. вересень 2010 р. - 3298,03 грн. (1970,71 +
1327,32). жовтень 2010 р. - 3400 грн., листопад 2010
р. - 5100 грн., грудень 2010 р. - 7380 грн.. січень
2011 р. - 3556 грн., лютий 2011 р. 3556 грн..
березень 2011 р. - 4426,67 грн. Загальний
розмір нарахованої заробітної плати
становить 34024,7 грн.

У зв»язку з цим розмір середньоденного
заробітку становить - 142.36 грн. (34024,7 грн.:
239), і відповідно розмір компенсації за
невикористану відпустку повинен
становити -3131,92 грн. (142,36 х22).

З урахуванням раніше виплачених сум
компенсацій за невикористану
відпустку доплата компенсації буде
становити - 515,46 грн. (3131.92 грн.-2616,46
грн.).Вказана сума грошової компенсації
і підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Отже, висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

В апеляційних скаргах апелянтами не
наведено доводів, які б спростували
висновки суду, викладені в рішенні,
оскільки вони повністю спростовуються
зазначеними вище нормами
матеріального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційних скаргах.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Національного
історико-етнографічного заповідника
"Переяслав" відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов