Справа № 706/1337/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року
Христинівський районний суд
Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Гирич Ж.М.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Христинівці
Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на його
користь у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 5902 грн., моральної
шкоди - 10000 грн., витрат на правову
допомогу - 300 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
ОСОБА_1 посилався на те, що 29.11.2012 р.
близько 11 год. 20 хв. на автошляху
Христинівка - Верхнячка ОСОБА_3, керуючи
автомобілем ВАЗ-2109, н/з НОМЕР_1, в
порушення ПДР, виявивши грубу
недбалість, виїхала на узбіччя, де
вчинила наїзд на нього, як на
велосипедиста, який рухався в
попутному напрямку, спричинивши йому
легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я та
пошкодивши належний йому велосипед.

За матеріалами досудового
розслідування, внесеного до ЄРДР за №
0000089 від 21.02.2013 р., слідчим СВ
Христинівського РВ УМВС винесена
постанова про закриття кримінального
провадження, оскільки згідно з ч.1 ст. 286
КК України кримінальна
відповідальність настає за
спричинення середньої тяжкості
тілесних ушкоджень.

Неправомірними діями ОСОБА_3 йому
нанесена матеріальна та моральна
шкода.

З 30.11 до 14.12.2012 р. він перебував на
стаціонарному лікуванні в
Христинівській ЦРЛ. Витрати на його
лікування ОСОБА_3 компенсовані в сумі 700
грн., однак його стан здоров'я не
відновився. В нього продовжувались
головні болі, розлад мови.

З 09.04. до 19.04.2013 р. він перебував на
стаціонарному лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
Уманської міської лікарні з діагнозом:
відновний період ЧМТ (забою головного
мозку) у вигляді
глізно-рубцево-атрофічних ділянок
кортикальних відділів лобних та
потиличних долей, вираженого
астено-невротичного синдрому,
гіпертензивно-лікворного синдрому із
стійкою цефалгією, вираженого
вестибуло-атактичного синдрому,
елементів дизартрії.

Витрати на лікування склали 4502,78 грн.,
що підтверджується витягом з медичної
картки та товарними чеками на
придбання медикаментів. У витрати на
лікування входять оплата томографії
головного мозку - 600 грн., 70 грн. - за
ліжко-місце за один день, а всього 700
грн., медикаменти церебролізин та інші.

В Уманську міську лікарню він був
доставлений перевізником-власником
автомобіля, за що заплачено 100 грн., а
також у зворотному напрямку - 100 грн.

В результаті наїзду на нього, як на
велосипедиста, пошкоджений велосипед
жіночий, яким він керував. Велосипед не
може бути відновлений, оскільки крім
пошкодження заднього колеса також
деформовані рама, корпус. Вартість
такого велосипеда становить 1200 грн.
Вважає, що йому має бути повернута
вартість велосипеда, а пошкоджений
велосипед має бути переданий особі, яка
спричинила шкоду, ОСОБА_3

Враховуючи зазначені обставини, розмір
завданої йому матеріальної шкоди
становить 5902 грн.

Крім того, йому нанесена значна
моральна шкода. До ДТП він був здоровою
повноцінною людиною. Внаслідок забою
головного мозку до цього часу у нього
наявні головні болі, розлад мови,
погіршення пам'яті та уваги,
сонливість, неспокій і т.п. Він не може
переносити фізичних навантажень. Не
може керувати велосипедом. Більш того,
він має власний автомобіль, має
посвідчення водія нового зразка. До ДТП
він мав право та міг керувати
автомобілем. Після ДТП він не
спроможний керувати автомобілем,
оскільки в нього подвоюється в очах,
темніє в очах при русі транспорту. Він
не здатен відновити спілкування з
близькими людьми, друзями. Розмір
завданої йому моральної шкоди він
визначає в 10000 грн.

ОСОБА_3 не повідомляла страховій
компанії про страховий випадок, тому
матеріальну відповідальність повинна
нести особисто.

Позивач ОСОБА_1 і представник позивача
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали
позовні вимоги повністю, посилаючись
при цьому на обставини, зазначені в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
вимоги позову визнала частково, а саме
в частині, що стосується відшкодування
вартості пошкодженого велосипеда, в
іншій частині позов не визнала. Вона
пояснила, що при русі в сторону селища
Верхнячки Христинівського району
перед нею йшла колона, коли колона
пройшла, то вискочив велосипедист і
вона не встигла відреагувати, збивши
його. Велосипедиста завезли додому, на
другий день завезли в лікарню, написали
розписку, що відшкодують йому
лікування. Міліцію та страхову
компанію після ДТП вона не викликала.
Вона згодна передати потерпілому свій
жіночий велосипед.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази: копії постанови слідчого СВ
Христинівського РВ УМВС Шевчука О.В.
про закриття кримінального
провадження, внесеного до ЄРДР за №
0000089 від 21.02.2013 р., розписки ОСОБА_3
від 29.11.2012 р., якою вона зобов'язалась
оплатити ОСОБА_1 лікування в повному
обсязі, магнітно-резонансних
томографій головного мозку, протоколи
обстежень від 09.04.2013 р., витягу з
медичної карти № 3088/169 стаціонарного
хворого ОСОБА_1, відповідь Верхняцької
дільничної лікарні Христинівського
району від 06.11.2013 р. за № 8 на запит
адвоката про те, що ОСОБА_1 за медичною
допомогою до сімейного лікаря з
приводу захворювання інсульту до 29.11.2012
р. не звертався, на стаціонарному
лікуванні в терапевтичному відділенні
не перебував, товарні чеки та квитанції
про оплату медикаментів, витяг з
договору про надання юридичної
допомоги та на представництво в суді
від 28.10.2013 р., ордер представника
позивача адвоката ОСОБА_2, інші
письмові докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Судом встановлено, що 29.11.2012 р. близько 11
год. 20 хв. на автошляху Христинівка -
Верхнячка відповідач ОСОБА_3, керуючи
автомобілем ВАЗ-2109, н/з НОМЕР_1, в
порушення ПДР виїхала на узбіччя, де
вчинила наїзд на позивача ОСОБА_1, який
рухався на велосипеді в попутному
напрямку, спричинивши йому легкі
тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я та пошкодивши
належний йому велосипед.

За матеріалами досудового
розслідування, внесеного до ЄРДР за №
0000089 від 21.02.2013 р., слідчим СВ
Христинівського РВ УМВС 18.09.2013 р.
винесена постанова про закриття
кримінального провадження у зв'язку з
відсутністю в діянні складу
кримінального правопорушення,
відповідно до ст. 286 КК України
кримінальна відповідальність настає
за умови заподіяння наслідків у
вигляді фізичної шкоди, яка є не менш
небезпечною, ніж середнього ступеню
тяжкості тілесне ушкодження,
заподіяння в результаті порушення
правил безпеки дорожнього руху легких
тілесних ушкоджень виключає
застосування ст. 286 КК України.

Неправомірними діями відповідача
ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 нанесена
матеріальна та моральна шкода.

Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 з 30.11. до
14.12.2012 р. перебував на стаціонарному
лікуванні в Христинівській ЦРЛ.
Витрати на лікування відповідач ОСОБА_3
компенсувала йому в сумі 700 грн.

Однак стан здоров'я позивача ОСОБА_1
після лікування в Христинівській ЦРЛ
не відновився. У нього продовжувались
головні болі, розлад мови.

З 09.04. до 19.04.2013 р. позивач ОСОБА_1
перебував на стаціонарному лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
Уманської міської лікарні з діагнозом:
відновний період ЧМТ (забою головного
мозку) у вигляді
глізно-рубцево-атрофічних ділянок
кортикальних відділів лобних та
потиличних долей, вираженого
астено-невротичного синдрому,
гіпертензивно-лікворного синдрому із
стійкою цефалгією, вираженого
вестибуло-атактичного синдрому, із
стійкою цефалгією, вираженого
вестибуло-атактичного синдрому,
елементів дизартрії.

Витрати позивача ОСОБА_1 на лікування
склали 3662 грн.

Відповідно до наданих суду товарних
чеків та квитанцій на придбання
медикаментів витрати на лікування
ОСОБА_1 склали 3662,73 грн. Проведення
лікування позивача ОСОБА_1
підтверджується витягом з медичної
картки.

Відповідно до наданої відповідачем
ОСОБА_3 розписки від 29.11.2012 р. остання
зобов'язалась оплатити позивачу ОСОБА_1
лікування в повному обсязі.

В результаті наїзду на позивача ОСОБА_1,
як на велосипедиста, пошкоджений
велосипед жіночий, яким останній
керував. Велосипед не може бути
відновлений. Вартість такого
велосипеда становить 800 грн., що
підтверджується товарним чеком від
20.12.2013 р. виданим підприємцем ОСОБА_5

Всього розмір заподіяної відповідачем
ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 матеріальної
шкоди складає 4462,73 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Після відшкодування збитків
відповідачу ОСОБА_3, яка відповідальна
за заподіяну шкоду, повинен бути
переданий пошкоджений велосипед
жіночий, який належить позивачу ОСОБА_1

Така правова позиція висловлена у п.9
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
відповідно до якого, постановлюючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватись
за призначенням, але має певну
цінність, суд одночасно повинен
обговорити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду.

Позивачу ОСОБА_1 також нанесена значна
моральна шкода. Позовна вимога про
відшкодування моральної шкоди
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Згідно з ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, нанесена позивачеві
ОСОБА_1, полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, а також у
душевних стражданнях, яких він зазнав у
зв'язку із ушкодженням свого майна -
велосипеда, яким він керував на момент
скоєння ДТП.

До ДТП позивач ОСОБА_1 був здоровою
повноцінною людиною. Внаслідок
отриманої ЧМТ (забою головного мозку)
до цього часу він скаржиться на головні
болі, розлад мови, погіршення пам'яті та
уваги, сонливість вдень та неспокій
вночі. Позивач ОСОБА_1 не переносить
фізичних навантажень, не може керувати
велосипедом. Він має власний
автомобіль та посвідчення на право
керування автомобілем, однак після ДТП
не спроможний керувати автомобілем,
оскільки в нього подвоюється та темніє
в очах при русі транспортного засобу.
Після ДТП позивач ОСОБА_1 не здатен
відновити спілкування з близькими
людьми, друзями, як це було до цієї
події.

Нанесення моральної шкоди позивачу
ОСОБА_1 стверджується поясненням
самого позивача, письмовими доказами:
витягом з медичної карти № 3088/169
стаціонарного хворого, протоколом
обстеження магнітно-резонансної
томографії головного мозку.

Враховуючи глибину фізичних та
душевних страждань позивача ОСОБА_1,
погіршення його здібностей та
позбавлення можливості їх реалізації,
а також вимоги розумності і
справедливості, суд вважає, що моральна
шкода повинна бути відшкодована у
розмірі 2500 грн.

Враховуючи, що позов задоволений
частково, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_1 понесені
останнім судові витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката при
оформленні позовної заяви до суду, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера від 24.09.2013
р. про сплату 300 грн.

Також згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України,
враховуючи, що позивача звільнено від
сплати судового збору, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача
ОСОБА_3 на користь держави судовий збір
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22 ч.ч. 1, 2, 23, 1167 ч.2 п.1, 1187
ч.ч. 1, 2 ЦК України, ст. ст. 60, 88 ч.ч. 1, 3,
212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4462
(чотири тисячі чотириста шістдесят дві)
грн. 73 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, та 2500 (дві тисячі
п'ятсот) грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, а всього 6962 (шість
тисяч дев'ятсот шістдесят дві) грн. 73
коп. Після відшкодування збитків
передати ОСОБА_3, яка відповідальна за
заподіяну шкоду, пошкоджений велосипед
жіночий, який належить ОСОБА_1.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 131
(сто тридцять одну ) грн. 37 коп. витрат на
правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 100
(сто ) грн. 45 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя М. Ф. Олійник