_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8205/13-ц
Провадження № 2/520/4417/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2013 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання - Бродецька Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

12. липня 2013 року ухвалою Київського районного суду в м. Одесі відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

15 липня 2013 року позивач надав до Київського районного суду м. Одеси уточнену позовну заяву про стягнення боргу з ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 04 травня 2011 року у гривні, що еквівалентна 25400 (двадцять пять тисяч чотириста) доларів США за курсом НБУ на день постановлення рішення, стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2035,23 грн. та в порядку забезпечення позову накласти арешт на належну відповідачу земельну ділянку, загальною площею 0,0500 гектарів для будівництва та обслуговання жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Друга, 27а, кадастровий номер :48:007:0005.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи доводи та поясненням представника позивача, відповідача, з урахуванням вимог діючого цивільного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, договір позики є реальним договором та вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Момент укладання договору позики збігається з моментом передання грошей позичальнику. Розписка це доказ, який підтверджує передачу та одержання грошей. Тобто для реального правочину необхідна домовленість сторін і передача речі, які повинні бути зазначені в розписці.

В судовому засіданні представник позивача повідомив, що ОСОБА_1 в якості позики передав ОСОБА_2 грошову суму в розмірі еквівалентному 25400 (двадцять пять тисяч чотириста) доларів США.

ОСОБА_2, паспорт: серія ОД номер 2143/2004, виданий ОВІР України в Одеській області 15 листопада 2004 року. За відомостями Адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Одеській області станом на 01 липня 2013 року значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підтвердження укладення договорів позики та отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_2, представник позивача надав суду письмову розписку за 2011 рік з визначенням розміру позиченої грошової суми та строку її повернення: від четвертого травня на суму еквівалентну 25400 (двадцять пять тисяч чотириста) доларів США з строком повернення до 30 грудня 2011 року (а.с.6) та пояснив, що зобовязання з боку ОСОБА_2 щодо повернення боргу не виконані.

Зобовязання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обовязків щодо повернення грошей в установлені договорами строки.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому суд може захистити право або інтерес способом, встановленим законом або договором.

Несплачена сума боргу не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до курсу на міжбанківському валютному ринку України, по даним НБУ, курс валюти США станом на 06 листопада 2013 року складає 815,21 гривен за 100 доларів США, таким чином сума боргу ОСОБА_2 складає 207063 (двісті сім тисяч шістдесят три) гривні 34 копійки.

За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані із явкою до суду, витрати, пов'язані із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Позивачем були понесені витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 2030,23 грн (а.с.1).

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 11, 202, ч.2 ст. 509, 525, 526, 530, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 79, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за договором позики в розмірі 207063 (двісті сім тисяч шістдесят три) гривні 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2035 (дві тисячі тридцять пять) гривен 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судові витрати в сумі 35 (тридцять пять) гривен 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Літвінова І. А.