УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2013 р.

Київський районний суд м.Харкова у
складі:

Головуючого –суді

ОСОБА_1

при секретарі
–
В.В.Калініченко ,

розглянувши подання Державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_2 до боржника: ОСОБА_3,
Стягувач: Харківський міський центр
зайнятості про тимчасове обмеження
виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2013 року Державний виконавець
Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_2
звернувся до суду з поданням , в якому
просить:

- Обмежити права для виїзду за межі
України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІІН НОМЕР_1
за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання
своїх зобов'язань та судового рішення.

В поданні державний виконавець
посилається на те, що в провадженні
Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження, а
саме:

- виконавчий лист № 2а-757/12/2070 від 27.04.2012
року виданий Харківським окружним
адміністративним судом про стягнення з
ОСОБА_4 на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості у розмірі 5432,12 грн.

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на нього
судовими рішеннями, у тому числі
аліментних, є підставою для обмеження
його у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Вивчивши матеріали справи, суд
задовольняє подання державного
виконавця з наступних підстав.

У відповідності ч.2 ст. 377-1 ЦПК України
суд негайно розглядає подання
головного державного виконавця без
виклику чи повідомлення боржника
ОСОБА_5 та інших заінтересованих осіб у
судове засідання, неявка цих осіб не
перешкоджає розгляду питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України.

Згідно частини 1 статті 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб), вирішується судом за
місцезнаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження». Зокрема,
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії (стаття 11 Закону).

Одним із таких заходів може бути
тимчасове обмеження особами
(боржниками) у праві виїзду за межі
України з вилученням паспортного
документа чи без такого, причому таке
обмеження можливе на підставі судового
рішення за поданням державного
виконавця.

Відповідно до п.2, п.8 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України» від 21.01.1994 р.
№ 3857-ХП це є підставою заборони виїзду
з України. Встановлено, що громадянину
України може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон, зокрема у випадках
діють неврегульовані аліменти,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених Законом випадку,
або забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта у таких випадках
здійснюється судом та іншими
уповноваженими органами.

Згідно п. 8 ст. 19 Закону України «Про
Державну Прикордонну службу України»
встановлено, що на державну
прикордонну службу відповідно до
визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в'їзду в Україну або виїзду
з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученнями правоохоронних
органів.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що подання ВДВС
підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 377-1 ЦПК України,
статтею 124 Конституції України, статтею
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в України громадян
України», суд -, -

УХВАЛИВ:

Подання Державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_2 до боржника: ОСОБА_3,
Стягувач: Харківський міський центр
зайнятості про тимчасове обмеження
виїзду за межі України -задовольнити.

- Обмежити права для виїзду за межі
України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІІН НОМЕР_1
за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання
своїх зобов'язань та судового рішення
без вилучення у останньої закордонного
паспорту.

Виконання цієї ухвали
доручити Державній прикордонній
службі України.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги потягом п’яти днів
з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
Д.В.
Нев’ядомський