Дата документу 12.12.2013
Справа № 2-1404/11
Провадження № 2/334/2286/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Турбіної Т.Ф.

при секретарі Якушеві
Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» до ОСОБА_1, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», Приватного
акціонерного товариства «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329» про
стягнення коштів, -

в с т а н о
в и в:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС» у січні 2011 року
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення в порядку регресу
виплаченого розміру страхового
відшкодування у сумі 7371,88 грн.,
зазначивши в обґрунтування позову, що
12.09.2007р. сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки
«Богдан» під керуванням водія ОСОБА_1 і
автомобіля ГАЗ 3302 під керуванням водія
ОСОБА_2 В результаті ДТП було
пошкоджено автомобіль ГАЗ 3302, який був
застрахований ЗАТ «Страхова група
«ТАС» за договором добровільного
страхування наземного транспорту
ДСНТ/-21/ від 25.09.2006р.

Згідно висновку експерта №А10707 від
05.10.2007р. вартість матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу ГАЗ 3302, становить 6966,72 грн.

За вказаною ДТП АТ «Страхова група
«ТАС» сплатило згідно заяви
страхувальника відповідно до умов
Договору добровільного страхування
наземного транспорту ДСНТ/-21/ від
25.09.2006р. платіжним дорученням №1062 від
06.02.2008р. страхове відшкодування у
розмірі 7371,88 грн.

25.02.2007р. на адресу ОСОБА_1 було
направлено регресну вимогу №Г.08.0.0/88
про відшкодування шкоди, 13.05.2008р. -
інформаційний лист про стан регресної
справи, однак відповідачем
відшкодування не було здійснене.

На час скоєння ДТП ОСОБА_1 працював у
ПАТ «Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» та його
цивільно-правова відповідальність та
транспорт були застраховані згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
№ВВ/609068. Франшиза за даним полісом
становить 510,00 грн., ліміт шкоди,
заподіяної майну становить 25500,00 грн.

З наведених підстав за заявою позивача
у січні 2013 року до участі у справі в
якості співвідповідачів залучені ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна», ПАТ
«Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» . Уточнивши 02.08.2013р.
позовні вимоги, позивач просить
стягнути з ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» 6861,88 грн., з ПАТ
«Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» - 510,00 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову
заперечував, посилаючись на те, що у 2007
році він працював у ЗАТ «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329», за
ним був закріплений автомобіль марки
«Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_2.
Він дійсно був учасником ДТП, яке
сталося 12.09.2007р., однак не був визнаний
винним і до відповідальності не
притягався, згідно всіх документів
стосовно вказаного ДТП його прізвище
зазначене неправильно, жодних вимог
від позивача з приводу виплати
регресної вимоги не отримував.
Відповідно до вимог ст. 1172 ЦК України
позов у даному випадку має бути
пред'явлений до роботодавця та його
страховика. Крім того, ст. 257 ЦК України
встановлена позовна давність у три
роки, яка спливла до подання позову. З
наведених підстав у задоволенні позову
просить відмовити.

Відповідач ПАТ «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329»
надало заперечення проти позову,
зазначивши, що ОСОБА_1 працював в
автопідприємстві водієм на умовах
строкового трудового договору з
25.06.2007р. по 04.01.2008р. на автобусі «Богдан»,
реєстраційний номер НОМЕР_2. За період
його роботи і до часу розгляду справи
жодних матеріалів щодо фактів ДТП та
заяв про відшкодування шкоди,
заподіяної з його вини, до підприємства
не надходило. Докази винуватості водія
ОСОБА_1 в ДТП, що сталося 12.09.2007р.,
відсутні. Цивільно-правова
відповідальність ПАТ «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329» була
застрахована у СК «Універсальна», тому
зобов'язаною особою по відшкодуванню
шкоди, завданої в результаті ДТП, є СК
«Універсальна». Розмір страхової
виплати знаходиться в межах ліміту
страхового відшкодування, тому
підстави для покладення
відповідальності на підприємство
відсутні.

Термін позовної давності за подіями 2007
року сплинув наприкінці 2011 року, з
моменту виплати відшкодування по дату
пред'явлення позову до підприємства,
тобто до 30.01.2013р., позовна давність
сплинула, що є підставою для відмови у
позові. Терміни зберігання відповідної
документації також сплинули, тому дані
щодо укладення договору обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу підприємство
надати не може.

Представник відповідача ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» в судове
засідання не з'явився, звернувся із
заявою про застосування позовної
давності до заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Судом встановлено, що 12.09.2007р. сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Богдан»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_1 і автомобіля
«ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_3,
під керуванням водія ОСОБА_2 В
результаті ДТП було пошкоджено
автомобіль «ГАЗ 3302» що підтверджується
довідкою про ДТП (а.с.74). Вказаний
автомобіль був застрахований за
договором добровільного страхування
наземного транспорту ДСНТ/-21/ від
25.09.2006р., укладеним між ЗАТ «Страхова
група «ТАС» і ТОВ «Торговий дім
«Родоніт» (орендар транспортного
засобу за договором оренди від 03.01.2007р.).

Предметом цього договору є страхування
майнових інтересів страхувальника,
пов'язаних з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортними
засобами, в тому числі експлуатацією
автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний
номер НОМЕР_3, згідно додатку №3 до
цього договору (а.с.6-10).

Відповідно до висновку експерта №А10707
від 05.10.2007р., вартість матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу «ГАЗ 3302»,
становить 6966,72 грн. (а.с.13-18).

Згідно наряду-замовлення №642 (замовник
ТОВ «ТД «Родоніт») автомобіль «ГАЗ 3302»
був прийнятий на ремонт 29.10.2007р., ремонт
був закінчений 29.10.2007р., вартість
ремонтних робіт склала 7697,52 грн. (а.с.31).
Виконання вказаних робіт
підтверджується актом №642 приймання
виконаних робіт (а.с.33), платіжним
дорученням 2513 від 29.10.2007р. (а.с.37).

На підставі заяви АТ «Страхова група
«ТАС» складено страховий акт від
31.01.2008р., згідно з яким сума страхового
відшкодування становить 7371,88 грн.
(а.с.48). Згідно платіжного доручення №1062
від 06.02.2008р. страхове відшкодування у
розмірі 7371,88 грн. перераховане на
рахунок ТОВ «ТД «Родоніт» (а.с.55).

Водій автомобіля «Богдан» ОСОБА_1
працював в ПАТ «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329»
водієм на умовах строкового трудового
договору, що підтверджується копією
трудової книжки. На момент
дорожньо-транспортної пригоди
знаходився при виконанні трудових
обов'язків, що підтвердив представник
ПАТ «Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329».

Згідно довідки УДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області, відносно
громадянина ОСОБА_1 складено
адміністративний протокол серії ЯЯ
№120946 від 15.09.2007р. за ст. 124 КУпАП і
направлено на розгляд суду, постановою
суду від 16.10.2007р. за фактом ДТП, яка
сталася 12.09.2007р. за участю автомобіля
«Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_2, і
автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний
номер НОМЕР_3, визнано винним і
притягнуто до адміністративної
відповідальності водія транспортного
засобу «Богдан», працюючого водієм в
АТП-12329. При цьому прізвище водія
транспортного засобу «Богдан» в
матеріалах ДТП і відповідно в
постанові суду зазначено помилково як
«Остапчук».

Цивільно-правова відповідальність,
пов'язана з експлуатацією
транспортного засобу «Богдан»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на
12.09.2007р. була застрахована СК
«Універсальна», поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності №ВВ/609068. Франшиза
за даним полісом становить 510,00 грн.,
ліміт шкоди, заподіяної майну,
становить 25500,00 грн. (а.с.144-145).

25.02.2007р. на адресу ОСОБА_1 було
направлено претензію №Г.08.0.0/88 про
добровільне відшкодування виплаченого
страхового відшкодування протягом 15
діб з дня отримання претензії. 13.05.2008р.
на адресу ОСОБА_1 було направлено
інформаційний лист про стан регресної
справи, однак відповідачем
відшкодування не було здійснене
(а.с.50-54).

Позивач просить вирішити справу на
підставі ст.ст. 1172, 1191 ЦК України.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Статтею 1191 ЦК України також
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

За положеннями зазначених норм права
зворотня вимога може існувати у
вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у
вигляді суброгації (ст. 1194 ЦК України).

Пошкоджений автомобіль застраховано
за договором добровільного
страхування. Скориставшись правом на
отримання страхової виплати від АТ
«Страхова група «ТАС», ТОВ «Торговий
дім «Родоніт» передав своє право
вимоги до особи, відповідальної за
спричинення шкоди страховику. Отже, у
спірному зобов'язанні страхувальник
передав страховикові, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки. При
цьому строк позовної давності у
страховому зобов'язанні є загальним
(три роки) та його перебіг починається
від дня настання страхового випадку.

Тобто, від дня страхового випадку
внаслідок заміни кредитора у
зобов'язанні з відшкодування шкоди до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
та у межах загального строку позовної
давності переходить право вимоги до
особи, яка відповідальна за завдані
страхувальнику збитки.

Таким чином, у правовідносинах, які
виникли між сторонами, перебіг строку
позовної давності починає
обчислюватися з моменту виникнення
страхового випадку, тобто заподіяння
шкоди застрахованому транспортному
засобу - 12.09.2007р.

З позовом до ОСОБА_1 позивач звернувся у
січні 2011 року. Згідно пояснень
представника позивача та наданих
доказів, АТ «Страхова група «ТАС» з
моменту ДТП і до залучення до участі у
справі в якості співвідповідачів ПАТ
«Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» і СК «Універсальна»,
тобто до 30.01.2013р., не зверталося до них з
жодними вимогами по даному страховому
випадку. Це узгоджується з поясненнями
ПАТ «Запорізьке автотранспортне
підприємство 12329» про те, що за період
роботи ОСОБА_1 і до часу розгляду даної
справи жодних матеріалів щодо фактів
ДТП та заяв про відшкодування шкоди,
заподіяної з його вини, до підприємства
не надходило.

Згідно із статтею 256 ЦК України позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України). Відповідачі у
справі просили суд застосувати строк
позовної давності, що є підставою для
відмови у позові.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова группа «ТАС» до
ОСОБА_1, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна», Приватного
акціонерного товариства «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329» про
стягнення коштів, - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.