Справа 120/1362/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2013 року Чорноморський районний
суд Автономної Республіки Крим в
складі:

головуючого судді -Єрохіної І.В.

при секретарі - Олевському О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Чорноморське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення
від права спадкування

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування, мотивуючи свої вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його
мати - ОСОБА_4. Після її смерті
відкрилась спадщина у вигляді
земельної ділянки та житлового
будинку. Заповіт складений не був.
Позивач постійно проживав разом з
матір'ю, є спадкоємцем першої черги та
своєчасно звернувся з заявою до
нотаріальної контори. Також з заявою
про прийняття спадщини звернувся
відповідач. Житловий будинок, в якому
він проживав разом з матір'ю та своєю
сім'єю, був викуплений в радгоспі в 1992
році. Мати сама не могла утримувати
будинок, тому все будувалось та
придбалось позивачем за власний
рахунок. В 2006 році мати важко
захворіла, перенесла інсульт. Через
похилий вік та тяжку хворобу мати була
у безпорадному стані, потребувала у
постійній турботі, догляді та
матеріальній допомозі. Витрати на її
лікування та догляд здійснював саме
він. З боку відповідача не було ніякої
матеріальної та моральної допомоги.
Він просив допомоги у відповідача, але
той відмовився. Позивач вважає, що
відповідач свідомо ухилявся від
надання спадкодавцю матеріальної
допомоги та моральної підтримки.
Просить усунути відповідача від права
на спадкування після смерті матері.

У судовому засіданні позивач пояснив
згідно до вищевикладеного, просив
позов задовольнити. Також додав, що
будинок, в якому проживала його мати, а
зараз проживає він разом з сім'єю, свого
часу отримала мати. Він зробив багато
роботи по утриманню будинку, його
облаштування. Він тривалий час
проживав разом з матір'ю. Відповідач
має своє житло, його діти також
забезпечені житлом. В даний час у нього
немає іншого житла. Вважає, що оскільки
він доглядав за матір'ю, а відповідач не
надавав ніякої допомоги, то спадщина
повинна дістатись йому, а тому просить
усунути відповідача від права на
спадкування.

Представник відповідача у судовому
засідання позов не визнав, пояснив, що
відсутні підстави для усунення
відповідача від права на спадкування,
просив в позові відмовити.

Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беріть участь у справі.

Згідно ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про народження (а.с. 9).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 10).

Згідно довідки Міжводненської
сільської ради № 692 від 25.06.2013 року
ОСОБА_1 проживав разом з матір'ю та
був зареєстрований по 1990 рік по
АДРЕСА_1.

Згідно довідки Міжводненської
сільської ради № 1238 від 28.11.2013 року
ОСОБА_1 зареєстрований з 1991 року по
АДРЕСА_2.

Згідно паспорту ОСОБА_4 (а.с. 13), вона
була зареєстрована по АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, що не
заперечувалось сторонами, тому не
підлягає доказуванню.

Згідно паспорту ОСОБА_2 був
зареєстрований по 09.09.2009 рік у
Волинській області, з 13.10.2009 року у м.
Сімферополь, з 21.08.2012 року в с. Мирне
Сімферопольського району (а.с. 26-31).

Пунктом 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року зазначено, що правило другого
абзацу частини 3 ст. 1224 ЦК України
стосується особи, яка зобов'язана була
утримувати спадкодавця згідно з
нормами Сімейного кодексу України.
Факт ухилення від виконання обов'язку
щодо утримання спадкодавця
встановлюється судом за заявою
заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому, слід врахувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем,
який мав право на утримання позову про
стягнення аліментів до особи, яка
претендує на спадщину, не є достатньою
підставою для відмови в позові про
усунення від права на спадкування.
Правила частини п'ятої ст. 1224 ЦК
України стосується всіх спадкоємців
за законом, зокрема й тих, які
відповідно до СК не були зобов'язані
утримувати спадкодавця. Безпорадним
слід розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Вимога про усунення
спадкоємця від права на спадкування
може бути пред'явлена особою, для якої
таке усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій ст. 1259 ЦК
України.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 1224 ЦК
України за рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Суд при вирішенні вимог про
усунення від права спадкування повинен
встановити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий
вік, тяжку хворобу або каліцтво та
потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Виходячи з загальних засад чинного
законодавства для постановлення
рішення про усунення від
спадкування у справі повинні
бути надані належні та допустимі
докази, які б свідчили про те, що
спадкодавець потребував допомоги
відповідача, останній мав можливість
її надати, проте ухилявся від
обов'язку її надання. Ухилення
особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто таке ухилення пов'язано з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб, чи
мав спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Таких належних та допустимих доказів
позивач суду не надав.

Судом були допитані свідки за
клопотанням позивача:

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснила, що вона є завідуючою
терапевтичним відділенням
Чорноморської ЦРБ. У неї на лікуванні
перебувала ОСОБА_4 Вона була тяжкою
хворою, її син ОСОБА_1 доглядав її у
лікарні, купував ліки. Більше у лікарню
до неї ніхто не приходів. В лікарні вона
знаходилась десь за рік до смерті. З
лікарні її виписали у задовільному
стані, вона сама пересувалась.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснила, що коли ОСОБА_4 перебувала у
лікарні, її син ОСОБА_1 доглядав за нею,
взяв на себе її лікування. Іноді у
лікарню приходила дочка його брата
ОСОБА_2, сам брат у лікарню не приходив.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
пояснила, що коли ОСОБА_4 перебувала у
лікарні, ОСОБА_1 купував для неї ліки,
ночував у неї у лікарні. У лікарню також
приходила дочка ОСОБА_2, вона
приїжджала кожен день протягом 10 днів.
Самого ОСОБА_2 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_1 доглядав за матір'ю
до її смерті. ОСОБА_2 приїжджав до
матері рідко, оскыльки проживає у
Сімферополі. ОСОБА_4 іноді скаржилась,
що ОСОБА_2 рідко до неї приїжджає.
Відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були
добрі.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком.
Чоловік доглядав за матір'ю самостійно.
Останній час вона була лежачою. ОСОБА_1
просив ОСОБА_2 взяти мати до себе на
деякий час, оскільки йому було важко
фізично і морально, але ОСОБА_2
відмовився, посилаючись на зайнятість.
Матеріально ОСОБА_2 не допомагав. Все це
їй відомо зі слів дочки, яка проживала з
батьком, оскільки сама вона періодично
знаходилась на заробітках. Коли вона
приїжджала, то ОСОБА_2 вона не бачила,
але іноді приходила дочка ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні
пояснив, що є сином ОСОБА_1. Батько
доглядав за своєю матір'ю, вона була
лежачою. Батько дуже страждав, йому
було важко, від утримував будинок та
доглядав мати. ОСОБА_2 за рік приїжджав
десь 4 рази. ОСОБА_1 просив допомоги, але
ОСОБА_2 йому відмовив. Також іноді
приходила дочка ОСОБА_2.

Судом були допитані свідки за
клопотанням відповідача:

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні
пояснила, що коли ОСОБА_4 перебувала у
лікарні, дочка ОСОБА_2 приїжджала до неї
у лікарню, допомагала. Коли ОСОБА_4
знаходилась дома, дочка ОСОБА_2 також
ходила до неї, купувала ліки, памперси.
ОСОБА_2 передавав гроші через дочку на
лікування своєї матері та на її
потреби. Після смерті матері ОСОБА_2
давав гроші на поминки, ховав мати
ОСОБА_2 за свій рахунок.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні
пояснила, що лежала у лікарні разом з
ОСОБА_4 у одній палаті. Коли бабцю
привезли до лікарні, то були разом і
ОСОБА_2 і ОСОБА_1, також разом купували
ліки. Потім ОСОБА_2 вона не бачила, але
приходила його дочка, допомагала,
привозила памперси, пелюшки.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні
пояснила, що вона була приятелькою з
ОСОБА_4 Останній раз ОСОБА_4 лежала в
лікарні в травні 2010 року, а померла вона
у 2011 році. Коли її везли у лікарню, то
приїжджав її син ОСОБА_2. Він разом з
ОСОБА_1 відвезли її у лікарню. Потім до
неї у лікарню, а потім і додому ходила
дочка ОСОБА_2, яка носила їжу, покупала
памперси. У ОСОБА_4 були добрі стосунки
з сином ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні
пояснив, що він є зятем ОСОБА_2. ОСОБА_2
Проживає у м. Сімферополі. Коли мати
тестя хворіла, тесть передавав дочці
гроші, щоб вона купувала все необхідне,
оскільки дочка проживає у одному селі з
бабцею. Дружина їздила майже кожен день
у лікарню. Після смерті бабці, тесть
купував труну та інші речі для
поховання.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні
пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_2. Коли
бабцю поклали в лікарню, батько
приїжджав, їздив у лікарню разом з
братом ОСОБА_1. Потім батько уїхав,
оскільки він живе у м. Сімферополі і там
працює. Вона разом з ОСОБА_1, який є її
дядьком, через день їздили у лікарню.
Коли бабця знаходилась вдома, вона
кілька разів на день приходила до неї,
купувала продукти, памперси, лікі. Коли
бабця померла, її поховання оплачував
ОСОБА_2, привіз також з Сімферополя
продукти.

З пояснень сторін, показань свідків і
письмових матеріалів справи не
випливає факт ухилення відповідача
ОСОБА_2 від надання допомоги матері.
Позивачем не надано суду доказів того,
що мати зверталась за допомогою до
відповідача, а він відмовлявся від
надання допомоги, хоч і мав на це
можливість.

Крім того, вимогами ст. 202 СК України
передбачено обов'язок дітей по
утриманню непрацездатних і таких, що
потребують матеріальної допомоги
батьків.

Враховуючи, що непрацездатним
вважається той з батьків, хто досяг
загального пенсійного віку,
спадкодавець був непрацездатним.
Потреба у матеріальній допомозі має
визначатися в залежності від наявності
чи відсутності прожиткового мінімуму
особи, що потребує допомоги, проте,
належні та допустимі докази на
підтвердження цього факту в матеріалах
справи відсутні.

З огляду на викладене та враховуючи, що
обов'язок повнолітньої дитини
утримувати батька виникає у разі
наявності двох передбачених законом
умов у їх сукупності -
непрацездатності батька та його
потреби у матеріальній допомозі, у
даному випадку не встановлено що мати
відповідача - ОСОБА_4 потребувала
матеріальної допомоги від сина - ОСОБА_2

Суд критично ставиться до акту
матеріально-побутового обстеження
від 18.11.2011 року (а.с. 7), оскільки він був
складений після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Крім того,
згідно вказаного акту ОСОБА_4 за станом
здоров'я не могла управляти
господарством, тому всі дії виконував
її син ОСОБА_1

Але судом не встановлено і позивачем не
надано доказів, що ОСОБА_2 навмисно
ухилявся від надання допомоги своєї
матері, і що він мав можливість
допомагати їй і, що ОСОБА_4 потребувала
в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, суд вважає позивачем не
надано жодних доказів ухилення ОСОБА_2
від надання допомоги спадкодавцеві,
що могло би бути підставою для
усунення її від права на
спадкування.позов не обґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209,213-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про усунення від права
спадкування - залишити без задоволення.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
АРК через Чорноморський районний
суд АРК в 10-ти денний
строк з дня проголошення
рішення

Суддя:
І.В. Єрохіна