Єдиний унікальний номер 205/393/13- ц
№ 2-205/1004/2013
№ 205/393/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2013 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Приходченко О.С.

при секретарі
Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 та
Амур-Нижньодніпровський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності та виключення
майна з акту опису й арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 січня 2013 року звернувся до
суду з позовною заявою до відповідачів
ОСОБА_2, АНД ВДВС Дніпропетровського
міського управління юстиції та
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним, визнання права власності,
виключення майна з акту опису й арешту
та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2013
року позов було залишено без руху, а
позивачу запропоновано протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали
усунути недоліки, з метою усунення яких
30 січня 2013 року позивачем було подано
виправлений позов.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 5 березня 2013 року
позовну заяву в частині позовних вимог
про зобов'язання вчинити певні дії було
залишено без розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 5 березня 2013 року
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області було
виключено з числа співвідповідачів.

Позивач у своєму позові посилався на
те, що він придбав шляхом
купівлі-продажу у ОСОБА_3, який діяв на
підставі довіреності від імені ОСОБА_2,
автомобіль Volkswagen Golf, 2007 року випуску,
держномер НОМЕР_2, оформлено це було
довіреністю, автомобіль передано,
гроші отримано, але оформити тепер
належним чином своє право власності на
цей автомобіль він не може, оскільки
актом опису й арешту майна від 5 грудня
2012 року АНД ВДВС на зазначений
автомобіль було накладено арешт.
Позивач у своєму позові просив суд
визнати дійсним фактично укладений між
сторонами договір купівлі-продажу
автомобіля Volkswagen Golf, 2007 року випуску,
держномер НОМЕР_2, визнати за ним право
власності на цей автомобіль та
виключити з акту опису й арешту майна
від 5 грудня 2012 року, складеного АНД
ВДВС Дніпропетровського міського
управління юстиції, спірний
автомобіль. У своїй заяві до суду
представник позивача справу просив
розглянути за його відсутності,
ухваливши рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про день та час слухання
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не повідомив.
Суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про день та час слухання
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не повідомив. У
своїй заяві до суду від 21 лютого 2013 року
позовні вимоги підтримав, не
заперечував проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлялася належним чином. У
своїй заяві до суду від 26 лютого 2013 року
справу просила розглянути за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
та просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник третьої особи АНД ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції у судове засідання
не з'явився, про день та час слухання
справи третя особа повідомлялася
належним чином, про причини неявки
свого представника суду не повідомила.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані і добуті докази, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 10 квітня 2011
року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_3, який діяв на
підставі довіреності від 2 квітня 2011
року від імені та в інтересах ОСОБА_2
(а.с. 5), було укладено угоду, яка
фактично є договором купівлі-продажу
автомобіля Volkswagen Golf, 2007 року випуску,
держномер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який
належить відповідачу ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області 3
лютого 2011 року (а.с. 7).

Під час укладення цієї угоди ОСОБА_3 10
квітня 2011 року було написано розписку,
в якій зазначено, що він отримав суму в
розмірі 1 200 гривень за автомобіль
Volkswagen Golf, 2007 року випуску, держномер
НОМЕР_2 (а.с. 9).

На виконання зобов'язань, які
відповідач взяв на себе, 10 квітня 2011
року ним було видано довіреність, якою
він, діючи від імені та в інтересах
ОСОБА_2, уповноважив позивача ОСОБА_1
або третю особу ОСОБА_4 розпоряджатися
зазначеним автомобілем (а.с. 6). Ця
довіреність була видана строком на три
роки, та діє до 10 квітня 2014 року. Як
видно з зазначених обставин, фактично
між сторонами було укладено правочин
щодо купівлі-продажу спірного
автомобіля.

Нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу сторони не укладали,
вважаючи, що достатньо генеральної
довіреності та розписки про передачу
грошей і зобов'язання відповідача щодо
зняття автомобіля з обліку.

Статтею 235 ЦК України удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який
діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2,
фактично було укладено договір
купівлі-продажу автомобіля, тому
правовідносини, які склалися між ними,
регулюються правилами, які встановлені
для договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) зобов'язується передати
майно у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Як виходить з вищенаведеного, ОСОБА_1
виконав свої обов'язки за договором, а
ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання
частково: хоча він і передав позивачу
автомобіль Volkswagen Golf, однак, до
теперішнього часу не зняв його з обліку
і цей автомобіль зареєстровано за
ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав та не заперечував проти їх
задоволення, зустрічні вимоги не
заявив. Такі обставини свідчать про
правомірність вимог ОСОБА_1 і обмежують
права позивача, як власника, на
автомобіль Volkswagen Golf, оскільки він не
може розпорядитися ним на власний
розсуд.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправне позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

За таких обставин, суд вважає можливим
визнати дійсним фактично укладений 10
квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
який діяв на підставі довіреності від 2
квітня 2011 року від імені та в інтересах
ОСОБА_2, договір купівлі-продажу
автомобіля марки Volkswagen Golf, 2007 року
випуску, держномер НОМЕР_2, кузов №
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області 3
лютого 2011 року, згідно якого ОСОБА_3,
діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2,
передав ОСОБА_1 у власність, а ОСОБА_1
прийняла автомобіль марки Volkswagen Golf, 2007
року випуску, держномер НОМЕР_2, кузов №
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області 3
лютого 2011 року, і сплатив за нього
ОСОБА_3 1 200 гривень; визнати за ОСОБА_1,
право власності на автомобіль Volkswagen Golf,
2007 року випуску, держномер НОМЕР_2,
кузов № НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області 3
лютого 2011 року.

На підставі п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту.

Під час проведення виконавчих дій
у межах виконавчого провадження за
виконавчим листом № 1/422/26/2012/2011, виданим
Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська 7 червня 2012 року,
старшим державним виконавцем АНД ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції 5 грудня 2012 року
було складено акт опису й арешту майна
серії АА № 33415897, до якого було включено
спірний автомобіль (а.с. 26-27).

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

З урахуванням того, що позивач
придбав спірний автомобіль, але через
його включення до акту опису й арешту
майна, його права можуть бути порушені
у зв'язку з реалізацією автомобіля, суд
вважає за необхідне захистити його
права та виключити з акту опису й
арешту майна від 5 грудня 2012 року,
складеного старшим державним
виконавцем АНД ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Шаган О.А.,
автомобіль Volkswagen Golf, 2007 року випуску,
держномер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

Таким чином, позовні вимоги знайшли
своє об'єктивне підтвердження і
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 15,
16, 235, 319, 321, 391 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 11,
абз. 5 ч. 2 ст. 57, ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. ст. 10,
11, ч. 2 ст. 197, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним фактично укладений 10
квітня 2011 року між ОСОБА_3, який діяв на
підставі довіреності від 2 квітня 2011
року від імені та в інтересах ОСОБА_2, та
ОСОБА_1 договір купівлі-продажу
автомобіля марки Volkswagen Golf, 2007 року
випуску, держномер НОМЕР_2, кузов №
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області 3
лютого 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль Volkswagen Golf, 2007 року випуску,
держномер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого Дніпропетровським
ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області 3 лютого 2011
року.

Виключити з акту опису й арешту майна
від 5 грудня 2012 року серії АА № 33415897,
складеного старшим державним
виконавцем Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Шаган О.А.,
автомобіль Volkswagen Golf, 2007 року випуску,
держномер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя