У Х В А Л А

іменем України

26 листопада 2013 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва
в складі: головуючого – судді Тішко
Д.А., при секретарі – Тихонюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 16.07.2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення, -

встановив:

У листопаді 2013 року представник ОСОБА_1
звернулася до суду із заявою про
перегляд заочного рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 16.07.2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення. В обґрунтування заявлених
вимог, заявник посилалася на те, що вона
належним чином не повідомлялася про
судове засідання, за такого не змогла
надати у судовому засіданні своїх
заперечень та відстояти свою позицію.
Ґрунтуючись на викладеному, заявник
просила представлену заяву
задовольнити, заочне рішення
скасувати, а цивільну справу
призначити до розгляду в загальному
порядку.

В судове засідання заявник не
з'явилася, про поважні причини своєї
неявки суд не повідомив.

Інші сторони у судове засідання не
з’явилися, причини неявки суду не
повідомили.

За викладених обставин, відповідно до
вимог ст. 231 ЦПК України, суд вважає за
можливе розглянути зазначену заяву за
відсутності сторін.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

У травні 2013 року ПАТ КБ „Приватбанк"
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: на будинок, що
знаходиться за адресою, Миколаївська
область, м. Миколаїв, смт. Тернівка, вул.
Левського, буд. 58, шляхом продажу
вказаного будинку позивачем з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, а також наданням
позивачу всіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № NKH3GK04040025 від 18.04.2007 року в
розмірі 386 247 грн. 46 коп., та виселення
відповідача та інших зареєстрованих
осіб із вказаної квартири, зі зняттям з
реєстраційного обліку у Відділі у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб УМВС України
м. Миколаїв, посилаючись на невиконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
сплати кредиту та відсотків за
кредитним договором № NKH3GK04040025 від
18.04.2007 року.

Ухвалою судді Тішка Д.А. від 21.05.2013 року
провадження по справі відкрито та
призначено до розгляду у судове
засідання на 13.06.2013 року о 14-40 годин.

У судове засідання 13.06.2013 року
відповідач, не з’явився. (а.с.33)

Судове засідання перенесено на 16.07.2013
року на 14-40 годин, про що відповідач був
сповіщений належним чином,
рекомендованим письмом із зворотнім
повідомленням. (а.с. 36).

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 16.07.2013
року позовні вимоги ПАТ КБ
„Приватбанк" було задоволено частково.

Згідно вимог ч. 1 ст. 232 ЦПК України,
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Однак, з огляду на представлену заяву
та ураховуючи матеріали справи, суд не
вбачає можливим погодитись із доводами
заявників. Так, відповідач
повідомлялися судом про час та дату
розгляду справи. Відповідач не був
позбавлений права та можливості
звернутись до суду із запереченнями
або із клопотанням чи заявою стосовно
відкладення розгляду справи в порядку
ст. 169 ЦПК України у випадку
неможливості явки до судового
засідання, в матеріалах справи
подібних заяв не виявлено.

Тому доводи заявника щодо поважності
причин неявки до судового засідання не
можуть бути розцінені судом в якості
підстави для скасування
постановленого судового рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення
заявник не наводить посилань на докази,
що мають, на його думку, істотне
значення для правильного вирішення
справи, і які не досліджувались судом
при розгляді справи у зв'язку із
неявкою відповідача. Доказів, що б
підтверджували необґрунтованість
вимог позивача до заяви не додано.

Згідно ст. 231 ч.3 п.1 ЦПК України, у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою залишити заяву без
задоволення.

Вивчивши матеріали справи у їх
сукупності, приймаючи до уваги
посилання, викладені у заяві ОСОБА_1,
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 231, 232, ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 16.07.2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Д.А. Тішко