УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого Бисага Т.Ю.,

суддів Власова С.О., Дроботі В.В.

при секретарі Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю ОСОБА_1, який діє в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк», на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання протиправними дій щодо підняття процентної ставки за кредитним договором та зобовязання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 03.03.2008 року між нею та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (змінено назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №08/295-5, за умовами якого банк надав їй кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання, із сплатою 14,5% річних та комісії в розмірі визначеним тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості до 225 тис. грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 02.03.2023 року.

Позивачка зазначає, що в порушення правових норм та в порушення процедури зміни процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної договором про надання відновлювальної кредитної лінії, без укладення додаткової угоди до Договору про зміну процентної ставки визначеної п.1.1 цього Договору від 03.03.2008 року, відповідач в односторонньому порядку змінив умови договору - збільшив із 31.10.2008 року встановлену договором процентну ставку за користування кредитними коштами з 14,5% річних до 22% річних.

ОСОБА_2 вважає дії відповідача по збільшенню в односторонньому порядку процентної ставки за Договором №08/295-5 від 03.03.2008 року протиправними, оскільки вони прямо суперечать умовам даного Договору та ст.ст.525, 526, 654 ЦК України, а також порушують її права та законні інтереси.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2012 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанку» по збільшення в односторонньому порядку процентної ставки з 14,5% річних до 22% річних за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №08/295-5 від 03.03.2008 року, укладеного між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі заступника керуючого Закарпатської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», починаючи з 31.10.2008 року здійснити перерахунок розміру процентів за користування кредитом за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №08/295-5 від 03.03.2008 року, укладеного між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі заступника керуючого Закарпатської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2, виходячи з процентної ставки 14.5% річних.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 107,30 грн.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, представник ПАТ «Укрсоцбанк», подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2012 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позову повністю.

У судовому засіданні представник банку апеляційну скаргу з наведених в ній підстав підтримав.

Позивач та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 03.03.2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (змінено назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №08/295-5, за умовами якого банк надав їй кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання, із сплатою 14,5% річних та комісії в розмірі визначеним тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості до 225 тис. грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 02.03.2023 року.

В подальшому, відповідач в односторонньому порядку змінив умови договору - збільшив із 31.10.2008 року встановлену договором процентну ставку за користування кредитними коштами з 14,5% річних до 22% річних.

Однак, з договору чітко вбачається, що Банк бажаючи змінити розмір процентної ставки за користування кредитними коштами повинен не пізніше ніж за десять робочих днів до дати початку застосування нової процентної ставки повідомити позичальника про свій намір та надати для укладення відповідну додаткову угоду. Тільки після підписання позичальником відповідної додаткової угоди, у Банка виникає право на нарахування за користування кредитними коштами зміненої процентної ставки.

Проте в даному випадку між позивачем та апелянтом жодної додаткової угоди до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 08/292-5 від 03.03.2008 р., яка б передбачала збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами, не укладалося. Така додаткова угода в суді першої інстанції не надавалася, апелянт на існування такої додаткової угоди (підписану сторонами основного договору) у апеляційній скарзі не посилається.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

Таким чином, Банком в порушення вимог чинного законодавства було не дотримано встановлений порядок підвищення відсоткової ставки за користування кредитними коштами, підвищено відсоткову ставку в односторонньому порядку без погодження з позичальником та без підписання відповідної додаткової угоди до Договору кредиту.

Не можна погодитись і з твердженням апелянта про те, що ОСОБА_2 визнала підняття процентної ставки, оскільки той факт, що під час проведення листування з Банком позивач помилково сплатила два платежі за завищенною ставкою не свідчить про те, що вона з нею погодилася, оскільки далі вже сплачувала відсотки за встановленою договором ставкою в 14,5 % річних.

Доводи апелянта про те, що представник ПАТ "Укрсоцбанк" ОСОБА_3 у першій інстанції не мала повноважень визнавати позов, а натомість його визнала не можуть слугувати підставою для скасування рішення, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Дане питання лежить в площині кадрової політики та відносин довірительства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно зі ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_1, який діє в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк» - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2012 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: