Справа №
УХВАЛА

іменем України

30 жовтня 2013 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого – судді Тішко Д.А.,
при секретарі – Тихонюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення
суду від 01 липня 2013 року, що було
винесене по цивільній справі №
1423/20265/2012 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Миколаївської міської ради, треті
особи - Перша Миколаївська державна
нотаріальна контора, Миколаївське
міське відділення Ощадного банку
України про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, -

встановив:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою про роз'яснення рішення
суду від 01 липня 2013 року, що було
винесене по цивільній справі №
1423/20265/2012 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Миколаївської міської ради, треті
особи - Перша Миколаївська державна
нотаріальна контора, Миколаївське
міське відділення Ощадного банку
України про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом. Так, заявник просила надати
роз'яснення щодо того, яка саме частка
житлового будинку, розташованого по
вул. М.Малиновського, 14 в м. Миколаєві
належить кожному з позивачів в цілому
відплвідно до вищезазначеного рішення
суду. В обґрунтування заявлених вимог
заявник зазначала, що такі
незрозумілості унеможливлюють
реєстрацію права власності на вказане
нерухоме майно за позивачами.

У судове засідання сторони не
з'явились, про час, день та місце
судового розгляду були сповіщені
належним чином, про поважні причини
своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України
заява про роз'яснення рішення суду
розглядається протягом десяти днів.
Неявка осіб, які брали участь у справі,
і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Вивчивши заяву і матеріали справи,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, при розгляді заяви судом
встановлено, що у грудні 2012 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до
Миколаївської міської ради та просили
встановити факт, що вони – ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, є онуками ОСОБА_3, яка померла
18.06.2006 року, визнати за позивачами як за
спадкоємцями за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла 18.06.2006 року, право
власності за кожним на 1/3 частку
житлового будинку із господарськими та
побутовими будівлями та спорудами, що
розташований по вул. М.Малиновського, 14
в м. Миколаєві, а також, як за
спадкоємцями за законом після смерті
останньої, право власності за кожним
на:

1/6 частку житлового будинку із
господарськими та побутовими
будівлями та рудами, що розташований по
вул. М.Малиновського, 14 в м. Миколаєві;

1/2 частку грошових вкладів на рахунках
№ 58614, № 33689, № 53336, № 011583 в філії № 8196/088,
Миколаївського міського відділення
Ощадного банку України, № 51/1345, №
91551/014499 в філії № 8351/066 Миколаївського
міського відділення Ощадного банку
України.

Рішенням Центрального районного суду
від 01 липня 2013 року позов ОСОБА_1 було
задоволено та встановлено факт, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_3, яка
померла 18.06.2006 року, визнано за ОСОБА_1,
ОСОБА_2, як за спадкоємцями за заповітом
після смерті ОСОБА_3, яка померла 18.06.2006
року право власності за кожним на 1/3
частку житлового будинку із
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, що
розташований по вул. М.Малиновського, 14
в м. Миколаєві та за ОСОБА_1, ОСОБА_2, як
за спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_3, яка померла 18.06.2006 року
право власності на:

- 1/6 частку житлового будинку із
господарськими та побутовими
будівлями та рудами, що розташований по
вул. М.Малиновського, 14 в м. Миколаєві;

- 1/2 частку грошових вкладів на рахунках
№ 58614, № 33689, № 53336, № 011583 в філії № 8196/088,
Миколаївського міського відділення
Ощадного банку України, № 51/1345, №91551/014499
в філії № 8351/066 Миколаївського міського
відділення Ощадного банку України.

Згідно зі ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Згідно п.21 постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року „Про судове рішення у
цивільній справі" при роз'ясненні
рішення в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду. Якщо
фактично порушено питання про зміну
рішення або внесення в нього нових
даних, у тому числі й роз'яснення
мотивів ухваленого рішення, суд
ухвалою відмовляє в роз'ясненні
рішення.

Так, судом було винесено рішення
відповідно до позовних вимог, що були
викладені позивачем в прохальній
частині поданої позовної заяви. З
резолютивної частини рішення від 01
липня 2013 року вбачасчається, що частка
кожного спадкоємця - сторін по справі в
спадщині складається з частки
отриманої за заповітом (1/3) та за
законом (1/6), що в цілому складає по 1/2
частині за кожним із них.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
роз'яснення судового рішення, оскільки
вважає, що текст рішення є зрозумілим,
так як не припускає декілька варіантів
тлумачення, містить вичерпні, чіткі і
такі, що випливають із встановлених
фактичних обставин, висновки по суті
розглянутих вимог.

Керуючись ст. ст. 14, 221 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення
суду від 01 липня 2013 року, що було
винесене по цивільній справі №
1423/20265/2012 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Миколаївської міської ради, треті
особи - Перша Миколаївська державна
нотаріальна контора, Миколаївське
міське відділення Ощадного банку
України про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - залишити без задоволення.

Суддя

Д.А. Тішко