Справа № 188/2220/13-ц
Провадження № 2/188/905/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року
смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд,
Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді Курочкіної О.М.

при секретарі: Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Петрівської сільської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Петрівської сільської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно.

В обґрунтування позову зазначила,
що рішенням II сесії XXII скликання
Петрівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області від 29.12.1994
року було передано безкоштовно у
приватну власність земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель та споруд , особистого
господарства громадянам сіл - Марїна
Роща. Катеринівка, ІІетрівка та
Маломиколаївка, відповідно до окремо
складених списків. В такому списку
визначено під номером 153 - ОСОБА_3, який в
шестидесятих роках 20 століття збудував
домоволодіння АДРЕСА_1, але
правовстановлюючі документи на таке
домоволодіння належним чином не
виготовив, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3
помер.

Рішенням виконкому Петрівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області за №
20 від 11.04.1997 року в зв'язку зі смертю
голови колгоспного двору за адресою :
домоволодіння АДРЕСА_1, визнано право
власності на вищенаведене
домоволодіння за його донькою, тобто
позивачкою, і з цього часу вважати її
головою колгоспного двору.

20.05.1997 року Петропавлівським бюро
технічної інвентаризації було
виготовлено на вищенаведене
домоволодіння технічний паспорт в
якому його власником було зазначено
ОСОБА_1, позивачку.

Відповідно до довідки Петрівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області № 494
від 04.09.2013 року зазначено, що згідно з
даними по господарської книги № 08
особовий рахунок № НОМЕР_2 житловий
будинок та господарські споруди,
розташовані за адресою : АДРЕСА_1,
належать ОСОБА_1.

Відповідно до письмової інформації
Петрівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області № 417 від
26.09.2013 року визначено, що ОСОБА_3 було
передано у приватну власність земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
селянського господарства за адресою :
АДРЕСА_1, а після його смерті право
власності на домогосподарство було
передано його доньці - ОСОБА_1.

Отже після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2
року позивач одноосібно користується
та розпоряджається домоволодінням,
відкрито ним володіє, і жодних
претензій щодо неправомірності такого
користування вона не отримувала.
Влітку 2013 року позивач вирішила
продати належне їй домоволодіння але
нотаріус повідомила їй про
неможливість посвідчення такого
правочину через відсутність у неї
правовстановлюючого документу на
домоволодіння. Позивач звернулась до
органу місцевого самоврядування з
проханням надати їй
правовстановлюючий документ на
домоволодіння, але їй надали довідки №
494 від 04.09.2013 року та № 417 від 26.09.2013 року
з інформацію викладеною в позові.
Позивачці пояснили, що інших
правовстановлюючих документів їй
видано не буде та запропонували
звернутись до місцевого суду для
захисту її порушених прав.
Представники державної реєстраційної
служби Петропавлівського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в усному
порядку відмовили позивачці у
реєстрації належного їй нерухомого
майна та аналогічно запропонували їй
звернутись до суду для доведення її
права власності на таке нерухоме майно.

Позивач надала суду заяву про розгляд
справи у її відсутність, позов
підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача позов
визнав в повному обсязі, просять
розглянути справу у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
вимоги викладенні в заяві доказаними і
такими що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням II сесії
XXII скликання Петрівської сільської
ради Петропавлівського району від
29.12.1994 року було передано безкоштовно у
приватну власність земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель та споруд , особистого
господарства ОСОБА_3, який збудував
домоволодіння АДРЕСА_1, але
правовстановлюючі документи на таке
домоволодіння належним чином не
виготовив, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3
помер.

Рішенням виконкому Петрівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області за №
20 від 11.04.1997 року в зв'язку зі смертю
ОСОБА_3 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, визнано за
позивачкою.

20.05.1997 року Петропавлівським бюро
технічної інвентаризації було
технічний паспорт на ОСОБА_1 на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з наступних об'єктів нерухомого майна
відповідно до технічного паспорту
визначених спеціальними позначками:

- будинок «А» - площею 55.9 кв. м.;

- сіни «а» - площею 13,7 кв. м.;

- сарай «Б» - площею 21.0 кв. м.;

- погріб «пдБ» - площею 6.0 кв. м.;

- сарай «В» - площею 12.1 кв. м.;

- літня кухня «Г» - площею 39.2 кв. м.;

- колодязь «к».

Відповідно до довідки Петрівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області № 494
від 04.09.2013 року зазначено, що згідно з
даними по господарської книги № 08
особовий рахунок № НОМЕР_2 житловий
будинок та господарські споруди,
розташовані за адресою : АДРЕСА_1,
належать ОСОБА_1.

Відповідно до довідки Петрівської
сільської ради № 417 від 26.09.2013 року
визначено, що ОСОБА_3 було передано у
приватну власність земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку
та ведення особистого селянського
господарства за адресою : АДРЕСА_1, а
після його смерті право власності на
домогосподарство було передано його
доньці - ОСОБА_1.

Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 331 ЦК
України, якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. З ст. З Закону України
від 1 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української PCP.
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
PCP 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав і
обов'язків від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Батько позивачки помер і відповідно до
документів позивачка є єдиним
спадкоємцем і таким, що прийняла
спадщину.

Правовстановлюючі документи на
спадковий житловий будинок на ім'я
померлого втрачено, проте право
власності спадкодавця на житловий
будинок підтверджується технічним
паспортом та довідками.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону, або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного,
керуючись, ст. 328, 331, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК
України, ст.ст. 212-214 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Петрівської
сільської ради про визнання права
власності на нерухоме майно
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
індивідуальний податковий номер :
НОМЕР_1, право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з наступних об'єктів нерухомого майна
відповідно до технічного паспорту
визначених спеціальними позначками:

- будинок «А» - площею 55.9 кв. м.;

- сіни «а» - площею 13,7 кв. м.;

- сарай «Б» - площею 21.0 кв. м.;

- погріб «пдБ» - площею 6.0 кв. м.;

- сарай «В» - площею 12.1 кв. м.;

- літня кухня «Г» - площею 39.2 кв. м.;

- колодязь «к».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна