Апеляційний суд міста Києва
інстанції - Букіна О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Червоненко Рейсінг» на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12 липня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Червоненко
Рейсінг», третя особа: ОСОБА_3 про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 12 липня 2013 року частково
задоволено позов ОСОБА_2 до ТОВ
«Червоненко Рейсінг» про визнання
незаконним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди.

Визнано незаконним наказ № 16-К від 3
січня 2013 року про звільнення з 2 січня
2013 року ОСОБА_2 з посади директора ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» .

Понолено ОСОБА_2 на посаді директора
ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» з 2 січня 2013
року.

Стягнуто з ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
вимушений прогул за період з 02 січня 2013
року по 12 липня 2013 року в розмірі 8 086, 32
грн., моральну шкоду - 2 000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовилено.

Стягнуто з ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» в
дохід держави судовий збір у розмірі
229, 40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволені позову. Вважає, що рішення
суду першої інстанції не
відповідаєобставинам справи,нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що суд встановивши
факт порушення позивачем норм статуту
ТОВ «Червоненко Рейсінг» - укладення
ним договорів із порушенням
встановлених обмежень та здійснення
оплати за вказаними договорами,
фактично ігнорує дані обставини, які
стали підставою звільнення позивача із
займаної посади у зв'язку із втратою до
нього довіри з боку засновників.
Зазначає, що судом в порушення ст. ст.
1166, 1167 ЦК України зроблено невірний
висновок про спричинення позивачу
діями відповідача моральної шкоди.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач наказом
від 01 серпня 2011 року був прийнятий на
посаду заступника директора ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» на підставі
безстрокового трудового договору.

10 лютого 2012 року наказом № 10-К позивача
було переведено на посаду директора
ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» ( а.с. 86).

Наказом № 16-К від 03 січня 2013 року
позивача було звільнено з 02 січня 2013
року з посади директора ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП УРСР ( а.с.
87).

За п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП УРСР трудовий
договір з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути
розірваний у випадках винних дій
працівника, який безпосередньо
обслуговує грошові, товарні або
культурні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу.

З наказу про звільнення позивача
вбачається, що в ньому зазначено, що
звільнення проведене на підставі
рішення загальних зборів учасників ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» - протокол №02/13
від 2 січня 2013 року, посилання на
обставини, які стали підставою для
втрати довір'я до позивача, відсутнє.

Ці підстави були зазначені
представником відповідача в судовому
засіданні та викладені в запереченнях
на позов. Зокрема, представник
відповідача послався на укладання
позивачем без відома і згоди учасників
ТОВ п'яти правочинів, а саме: 07 квітня 2012
року позивач оплатив два простих
іменних векселя ТОВ «Небо Інвест
Едженсі» на загальну суму 140 000 грн; 10
серпня 2012 року уклав з ТОВ «ТАВР МЕДІА»
договір на комплексне рекламне
обслуговування на суму 150 000 грн.; 02
вересня 2012 року уклав з ТОВ
«Орлан-Транс-Груп» договір про
отримання у суборенду в строкове
платне користування комплексу
нежитлових будівель і споруд на суму 220
000 грн; 01 вересня 2012 року уклав з ТОВ
«Орлан-Транс-Груп» договір про
отримання послуг з міжнародних і
внутрішніх перевезень вантажів
автомобільним транспортом на суму 206 000
грн.

При цьому представник відповідача
зазначив, що вказані правочини
відповідач у судовому порядку не
оскаржував з підстав їх укладання з
перевищенням директором своїх
повноважень; зобов'язальні
правовідносини, що виникли з цих
договорів, припинені шляхом прийняття
відповідачем їх належного виконання.
На збори учасників ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО
РЕЙСІНГ» 02 січня 2013 року позивача не
запрошували, участі у цих зборах він не
приймав.

Як вбачається з протоколу загальних
зборів учасників ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО
РЕЙСІНГ» зід 02 січня 2013 року та
прийнятого рішення від 02 січня 2013 року,
підставою для розірвання трудового
договору з позивачем зазначено
«вчинено дії (невиконання зобов'язань,
передбачених статутом Товариства,
укладання договорів та оплата за ними
поза межами обмеження, які містяться у
статуті товариства), які дають підстави
для втрати довір'я до нього..».(а.с. 115-116).

Пояснень щодо невиконання позивачем
зобов'язань, передбачених статутом,
окрім укладення договорів та оплати за
ними поза межами обмежень, які
містяться у статуті товариства,
представник відповідача надати не
зміг.

01 лютого 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, з урахуванням
змін позовних вимог, просив:

-визнати незаконним та скасувати наказ
№ 16-К від 03.01.2013 року про звільнення
його. з посади директора ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ»;

-поновити його на посаді директора ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» та зобов'язати
відповідача внести до трудової книжки
відповідний запис про скасування
наказу № 16-К від 03.01.2013 року про
звільнення з посади директора ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» з підстав п. 2 ст. 41
КЗпП УРСР та внести відповідний запис
про поновлення ОСОБА_2 на посаді
директора ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ»;

-стягнути з ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ»
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 03.01.2013 року,
моральної шкоди 100 000 грн.;

-допустити негайне виконання рішення в
частині поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що свої трудові
обов'язки виконував сумлінно, ніяких
зауважень чи стягнень до нього не
застосовувалося протягом всього часу
роботи у відповідача. За своїм
характером діяльність відповідача
була пов'язана з організацією і
проведенням спортивно-розважальних
заходів з автоперегонів. Задля
максимально ефективного
господарювання у цій сфері створено
Компанію «ЕРНОЛЛІ КОРПОРЕЙПІН» та ПАТ
«СІ. І. ДЕВЕЛОПМЕНТ», які не є
резидентами України. Вже ці іноземні
компанії в свою чергу заснували ряд
вітчизняних товариств, які
безпосередньо і здійснюють
господарську діяльність щодо
організації і проведення
спортивно-розважальних заходів з
автоперегонів. Такими товариствами є,
зокрема, ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» та
ТОВ Орлан-Транс-Груп». Пояснив, що під
час новорічних свят 2012-2013 року від
співробітників (співробітники ТОВ
«Орлан-Транс-Груп», фактичне місце
роботи яких розташоване в тому ж
приміщенні, де було і фактичне місце
роботи позивача, він дізнався про те, що
його звільнено з роботи. 03.01.2013 року
позивач не зміг потрапити до свого
робочого місця, оскільки електронна
перепустка була заблокована. В
телефонній розмові новий директор
відповідача ОСОБА_3 повідомив, що
позивача звільнили 03.01.2013 року з посади
з підстав втрати довір'я. Копії наказу
про звільнення, трудову книжку в день
звільненн, відповідач не видав, а
розрахунок був проведений лише 14.01.2013
року шляхом перерахування коштів на
картковий рахунок позивача. На
письмове звернення позивача про
надання копії наказу про звільнення та
оригіналу трудової книжки відповідач
не відповів.

Вважає, що його звільнення з підстав
передбачених п.2 ст.41 КЗпП України є
незаконним, оскільки дій, які б
свідчили про втрату довіри з боку
учасників товариства не вчиняв,
договору про повну або часткову
матеріальну відповідальність не
підписував, безпосередньо грошові,
товарні або культурні цінності не
обслуговував.

Відповідач позов не визнав, вказував,
що перебуваючи на посаді директора ТОВ
«ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ», позивач порушив
порядок укладання господарських
договорів, передбачений статутом
товариства, уклавши п'ять договорів на
суми, що перевищують 50 000 грн. без
погодження з учасниками товариства,
Вважає, що вказані дії позивача
призвели до втрати довіри до нього, у
зв'язку з чим за рішенням загальних
зборів учасників від 02.01.2013 року ,
позивача було звільнено з займаної
посади.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
наступного.

Звільнення з підстав втрати довір"я за
п.2 ст.41 КЗпП України може бути визнано
обґрунтованим, якщо працівник, який
безпосередньо обслуговує грошові або
товарні цінності /зайнятий їх
прийманням, зберіганням,
транспортуванням, розподілом тощо/,
вчинив умисно або необережно дії, які
дають власнику або уповноваженому ним
органу підстави для втрати довір"я до
нього.

Доказів того, що позивач є
матеріально-відповідальною особою, або
особою, яка за своїми посадовими
обов'язками обслуговує грошові або
товарні цінності, отже він не
відноситься до категорії осіб на
підприємстві, які безпосередньо
обслуговують грошові або товарні
цінності, зайнятий їх прийманням,
зберіганням, транспортуванням,
розподілом, а тому і не може бути
звільнений з цих підстав.

Крім того, судом враховано, що за час
роботи позивача на посаді директора
ТОВ «ЧЕРВОНЕНКО РЕЙСІНГ» до та після
укладення п'яти правочинів, за що він
був звільнений, до дисциплінарної
відповідальності він не притягувався,
а відповідачем було прийняте належне
виконання вказаних договорів.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом проігноровано обставини, які
стали підставою для звільнення
позивача, судова колегія відхиляє,
оскільки судом повно та об'єктивно було
досліджено всі обставини справи, дано
належну оцінку доказам, які подавались
сторонами, і вірно встановлено, що в
даному випадку підстави для звільнення
позивача за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України
відсутні.

Не погоджується судова колегія і з
доводами апеляційної скарги з
посиланням на ст. ст. 1166, 1167 ЦК України
щодо безпідставного задоволення судом
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди. Відповідно до
положень ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих звязків та
потребують додаткових зусиль для
організації свого життя. Судом першої
інстанції було вірно встановлено, що
внаслідок порушення відповідачем
трудових прав позивача, останньому
було завдано моральної шкоди. При
визначенні розміру моральної шкоди
судом враховані положення ст. 23 ЦК
України та конкретні обставини справи.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Червоненко Рейсінг» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 12 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді