Провадження № 2/554/2710/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2013 року Октябрський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «МЕГАБАНК» в
особі Полтавського центрального
регіонального відділення ПАТ
«МЕГАБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«МЕГАБАНК» в особі Полтавського
центрального регіонального відділення
ПАТ «МЕГАБАНК», за участю третіх осіб -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визнання договору
поруки № 82/2005 -П від 06.05.2005 року
припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому просив
розірвати кредитний договір № 47-С/2005
від 06.05.2005 року, стягнути в солідарному
порядку з відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним договором
згідно з уточненими позовними вимогами
в розмірі 57 043 грн. 08 коп., у тому числі:
залишок по кредиту в розмірі 21 894 грн. 22
коп. та неустойку в розмірі 35 148 грн. 86
коп., а також судові витрати: 390 грн. 06
коп. державного мита за звернення до
суду, 180 грн. 37 коп. - за збільшення
позовних вимог, та 30 грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення
судового розгляду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між
ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого
є ПАТ «МЕГАБАНК», та ОСОБА_1 06 травня 2005
року був укладений кредитний договір №
47-С/2005, відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі 26
400 грн. 00 коп. на придбання меблів під 24 %
річних з терміном повернення 03
листопада 2006 року відповідно до
графіку погашення кредиту. З метою
забезпечення виконання умов даного
кредитного договору між банком та
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були укладені договори
поруки, за якими співвідповідачі
несуть солідарну відповідальність за
зобов'язаннями ОСОБА_1 Незважаючи на
неодноразові звернення банку до
відповідача та співвідповідачів із
вимогами сплатити борг умови договору
не виконуються, внаслідок чого станом
на 21.06.2012 року виникла загальна
заборгованість перед банком у розмірі
25 278 грн. 15 коп., яка постійно зростає. З
метою уникнення подальшого
нарахування відсотків за користування
кредитом позивач також просить
розірвати кредитний договір, оскільки
дії відповідача свідчать про
відсутність наміру погасити
заборгованість, що й стало підставою
для звернення до суду з позовом.

Співвідповідач ОСОБА_3 подав до суду
зустрічну позовну заяву до ПАТ
«МЕГАБАНК» про визнання припиненим
договору поруки № 82/2005 П від 06.05.2005 року,
що був укладений між ним та ВАТ
«Мегабанк», посилаючись на пропуск
банком шестимісячного строк для
пред'явлення вимоги до поручителя.

ПАТ «МЕГАБАНК» заперечував проти
зустрічної позовної вимоги на тій
підставі, що пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення йому
вимоги про погашення боргу, так і
пред'явлення до нього позову протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання зобов'язання. Оскільки кошти
за кредитним договором були надані до
03.11.2006 року і вказаний строк можна
вважати строком виконання основного
зобов'язання, то вимога до ОСОБА_3, як до
поручителя, направлялась 05.11.2006 року,
09.02.2007 року, а 02.07.2007 року було подано
позов до суду, а тому вимоги до
поручителя пред'явлені у строки,
встановлені чинним законодавством (а.с.
127).

Представник позивача за довіреністю
Охріменко В.О. подала до суду заяву про
розгляд справи за без її участі. На
задоволенні позовних вимог наполягала
та заперечувала проти зустрічної
позовної заяви ОСОБА_3

Відповідачі в судове засідання не
прибули. Про дату, час та місце розгляду
справи були повідомленими належним
чином. Про причини неявки суд не
повідомляли та жодних заяв на адресу
суду не надсилали.

Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК
України суд розглядає справу по суті у
відсутність відповідача на підставі
наявних по справі доказів та ухвалює
заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 06 травня 2005 року
між ВАТ «Мегабанк», правонаступником
якого є ПАТ «МЕГАБАНК», та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 47-С/2005,
відповідно до умов ОСОБА_1 отримав
кредит у сумі 26 400 грн. на придбання
меблів строком до 03.11.2006 року під 24 %
річних згідно з графіком погашення
кредиту (а.с.5 -7).

Відповідно до п. 3.2.3 та 4.2. вищевказаного
кредитного договору, відповідач
зобов'язаний своєчасно сплачувати
нараховані проценти за користування
кредитом щомісячно не пізніше третього
робочого дня місяця , наступного за
звітним.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору,
нарахування відсотків проводиться з
1-го по останній календарний день
звітного місяця, виходячи з фактичних
залишків заборгованості за позичковим
рахунком, фактичної кількості днів у
місяці і у році та процентної ставки,
передбаченої договором.

П.7.1 кредитного договору передбачено,
що, за користування кредитом понад
строк, встановлений договором, та/або
недотримання строків сплати
нарахованих процентів Позичальник
сплачує кредитодавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочки платежу від
несвоєчасно сплаченої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України
наголошує, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові
у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В силу ст. 550 Цивільного кодексу України
право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

На виконання п. 2.1. кредитного договору
відповідач ОСОБА_1 в якості
забезпечення виконання умов
кредитного договору, 06 травня 2005 року
уклав з банком договір застави майна №
47-С/2005-з, предметом якого був комплект
меблів «Кухня - столова», вартістю 33 169
грн. 00 коп. (а.с. 8-9).

Відповідно до п. 1.3 даного
вищезазначеного договору за рахунок
предмета застави банк має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі, що
визначена на час виконання цієї вимоги,
включаючи сплату процентів, комісійної
винагороди, неустойки, основної суми
боргу та будь - якого збільшення цієї
суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання, а також відшкодування
витрат, пов'язаних з пред'явленням
вимоги за основним зобов'язанням і
зверненням стягнення на предмет
застави, відшкодування збитків,
завданих порушенням основного
зобов'язання чи умов договору.
Максимальний розмір вимоги, яка
забезпечується обтяженням за основним
зобов'язанням складає 33 169 грн. 00 коп.

П. 3.1. встановлено, що банк, як
заставодержатель, набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання строку
виконання основного зобов'язання воно
не буде виконано, крім випадків,
передбачених договором.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання
боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави). В силу ч. 1 ст. 576 ЦК України
предметом застави може бути будь-яке
майно (зокрема річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення. Згідно з ст. 589 ЦПК
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Також між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2, 06
травня 2006 року був укладений договір
поруки № 83/2005П, відповідно до умов
якого остання відповідає перед банком
по зобов'язаннях ОСОБА_1 по кредитному
договору № 47-С/2005 від 06 травня 2005 року,
як солідарний боржник, включаючи
сплату основного боргу за кредитом,
процентів, неустойки, комісійних
винагород, відшкодування збитків (п.п.
2.1.1., 3.1., 3.2). П. 5.1. передбачено, що договір
діє до повного виконання зобов'язання
боржника за кредитним договором. (а.с.
61).

Цього ж дня такий самий договір поруки
був укладений ВАТ «Мегабанк» з ОСОБА_3 -
№ 82/2005П.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником забезпеченого
порукою зобов'язання, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя, поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

П. 24. Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
встановлено, що відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

В порушення взятих на себе зобов'язань
відповідач ОСОБА_1 не сплачує проценти
за користування коштами та не повертає
кредит. Станом на 21.05.2012 року
заборгованість по тілу кредиту
становить 21 894 грн. 22 коп., неустойка - 35
148 грн. 86 коп., а разом - 57 043 грн. 08 коп.
(а.с.86-87).

З огляду на роз'яснення Пленуму,
враховуючи положення п. 1.1 та 3.2.1
кредитного договору № 47-С/2005 від 06
травня 2005 року, відповідно до якого
строк його дії - до 16 години 03.11.2006 року,
положення ч. 4 ст. 559 ЦПК України, в силу
якої порука припиняється з припиненням
забезпечення нею зобов'язання, а також
у випадку, якщо кредитор протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання зобов'язання не пред'явить
саме позову до Поручителя, а не вимогу,
та дату звернення до суду з позовом -
02.07.2007 року року, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача до
поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заявлені
поза межами шестимісячного строку,
встановленого законом, а тому в цій
частині позовних вимог слід відмовити.
Звідси, договори поруки є припиненим
03.05.2007 року, а тому зустрічна позовна
вимога ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Однак, слід зазначити, що припинення
договорів поруки не припиняє договору
застави майна № 47-С/2005-з від 06 травня 2006
року, що був укладений між ВАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_1, дія якого,
відповідно до п. 7.2, продовжується до
повного виконання умов кредитного
договору № 47-С/2005. Оскільки основне
зобов'язання ОСОБА_1 залишилось
невиконаним, то позивач має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
заставленого майна згідно з ст. 589 ЦПК
України.

Ч. 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. Банк

При подачі позову до суду позивачем
були сплачені судові витрати: 390 грн. 06
коп. державного мита за звернення до
суду, 180 грн. 37 коп. - за збільшення
позовних вимог, та 30 грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення
судового розгляду, які він просив у
солідарному порядку стягнути з
відповідачів. Враховуючи те, що
відповідно до ст. 546 ЦК застава (іпотека)
та порука є різними видами
забезпечення, зв'язку з чим солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена, а також те, що суд прийшов
до висновку, що договори поруки є
припиненими, судові витрати
підлягають стягненню одноособово з
ОСОБА_1

Ст. ст. 10 та 60 ЦПК України передбачено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

На підстав вищевикладеного, керуючись
ст. 252, 526, 554, 559, 572, 591, 625, 651, 1049, ст.ст. 5, 10,
11, 14, 57 - 59, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 223, 232 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства «МЕГАБАНК» в особі
Полтавського центрального
регіонального відділення ПАТ
«МЕГАБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір № 47-С/2005,
укладений між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_1
06 травня 2005 року.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, адреса: 36000, АДРЕСА_1, на користь
ПАТ «МЕГАБАНК», 36020, м. Полтава, вул.
Комсомольська, 17, п/р 01 в ПАТ
«МЕГАБАНК», МФО 351629, ідентифікаційний
номер 09804119, заборгованість за
кредитний договір № 47-С/2005 від 06.05.2005
року в розмірі 57 043 грн. 08 коп., у тому
числі: залишок по кредиту в розмірі 21 894
грн. 22 коп. та неустойку в розмірі 35 148
грн. 86 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, адреса: 36000, АДРЕСА_1, на користь
ПАТ «МЕГАБАНК», 36020, м. Полтава, вул.
Комсомольська, 17, п/р 01 в ПАТ
«МЕГАБАНК», МФО 351629, ідентифікаційний
номер 09804119, судові витрати: 390 грн. 06 коп.
державного мита за звернення до суду, 180
грн. 37 коп. - за збільшення позовних
вимог, та 30 грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення судового
розгляду, а разом - 600 грн. 43 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«МЕГАБАНК» в особі Полтавського
центрального регіонального відділення
ПАТ «МЕГАБАНК», за участю третіх осіб -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визнання договору
поруки № 82/2005 -П від 06.05.2005 року
припиненим - задовольнити.

Визнати договір поруки 82/2005-П,
укладений між ВАТ «Мегабанк» і ОСОБА_3
06 травня 2005 року - припиненим.

Стягнути з ПАТ «МЕГАБАНК», 36020, м.
Полтава, вул. Комсомольська, 17, п/р
01 в ПАТ «МЕГАБАНК», МФО 351629,
ідентифікаційний номер 09804119, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса:
АДРЕСА_2, судовий зір у розмірі 107 грн. 30
коп.

Повторне заочне рішення позивач та
відповідач мають право оскаржити в
загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області через Октябрський
районний суд м. Полтави протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяМ. О. Материнко