Справа № 318/3160/13-ц
Номер провадження №2/318/806/2013
м. Кам'янка-Дніпровська
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області у складі
головуючого: судді Васильченка В.В.; при
секретарі Крук О.В.; за участю: позивача
ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
відшкодування матеріальної і
ОСОБА_1 звернулася до суду із
вищезазначеним позовом в якому
зазначає, що у серпні 2010 року
виконувалося рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 09.06.2010
року про її виселення ОСОБА_3 та її
дітей з АДРЕСА_1. Зайшовши до будинку
позивач побачила відсутність багатьох
речей, на дворі валялися телевізор та
холодильник, які були у непридатному
для користування стані. Окрім цього, на
її твердження відповідач знищила ще
багато речей на загальну суму 3220 грн. за
сім років свого проживання в її будинку
вона також винна їй 8000 грн. Також
вважає, що неправомірними діями
відповідача їй була заподіяна і
моральна шкода. Просила суд стягнути з
відповідача 11 220 грн. заподіяних
матеріальних збитків і 20 000 грн.
У судовому засіданні позивачка та її
представник, вимоги викладені у
позовній заяві підтримали у повному
Відповідач в судове засідання не
з?явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена своєчасно у
належній формі, про що в матеріалах
справи є розписка. Відповідно до
приписів ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що
згідно ухвали Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
15.04.2013 року ОСОБА_3 повторно виселено
разом з її дітьми з житлового будинку
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення та вселена ОСОБА_1 та її
онук. 24.07.2013 року державним виконавцем
Андрієнко С.В. відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 6/318/15/2013 від 16.07.2013 року.
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України передбачено -
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК
України потерпіла особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Статтею 1167 ЦК
України передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.
Разом з тим, у відповідності до ст. 60
Цивільного процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Під час звернення до суду ОСОБА_1 не
надала належних документів, які
підтверджують фактів заподіяння
матеріальної шкоди відповідачем,
розмір майнової шкоди, витрати на
відновлення пошкодженого майна, як-то:
ремонтно-відновлювальних робіт;
висновок незалежного експерта, який
має відповідну ліцензію, про заподіяні
збитки; рішення правоохоронних органів
щодо встановлення вини ОСОБА_3
прийнятого за заявами ОСОБА_1
(наприклад, постанови: про притягнення
до адміністративної відповідальності
або закриття кримінальної справи;
вироку суду тощо).

Акти від 08.10.203 року та від 11.12.2013 року, як
і довідка директора КП
«Кам?янсько-Дніпровський ринок», що
містяться в матеріалах справи суд до
уваги не приймає, оскільки вони не
містять конкретних даних про
заподіяння шкоди саме ОСОБА_3 Зазначені
документи носять суто інформаційний
характер, а отже не тягнуть за собою
ніяких юридичних наслідків. Судом не
встановлено обставин, які б
підтверджували наявність заподіяння
матеріальних збитків у сумі 3220 грн.

До твердження позивачки, що ОСОБА_3
повинна їй сплатити 8000 грн. за
проживання в її будинку, з огляду на те,
що вона вносила таку плату за своє
проживання протягом 40 місяців по 200 грн.
нинішньому наймодавцю житла, ставиться
критично, оскільки позивачка не надала
суду доказів, які б достовірно свідчили
про це. Так, укладатися договір найму
житла відповідно до ст. 811 ЦК України
повинен у письмовій формі (вона може
бути надана договору як шляхом
складання єдиного документу,
підписаного сторонами, так і іншими
способами, що передбачені у ст. 207 ЦК).
Втім, недодержання сторонами договору
найму житла вимог закону щодо
обов'язкової письмової форми договору
не тягне за собою визнання його
недійсним - у такому разі діє загальне
правило, передбачене ч. 1 ст. 218 ЦК
України щодо позбавлення сторін (при
виникненні спору) права посилатися на
показання свідків для підтвердження як
самого факту укладення договору найму
житла, так і будь-яких умов, на яких
зазначений договір було укладено. У
таких випадках допустимими доказами
можуть бути лише письмові та
прирівняні до них докази - суд при
винесенні рішення не буде брати до
уваги свідчення свідків.

Твердження позивача щодо заподіяння їй
моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.
також нічим об'єктивно не
підтверджуються, а отже суд приходить
до висновку про те, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Оскільки в задоволенні позову
відмовлено, витрати по справі в силу
приписів норми ст. 88 ЦПК України,
покладаються на позивача.

На підставі ст.ст. 23, 207, 218, 811, 1166, 1167, 1192
ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 169,
209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди залишити без
задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Васильченко