АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий 1 інстанції - Цимбал І.К.
Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
25 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» про визнання
дій нотаріуса незаконними, визнання
виконавчого напису недійсним та
скасування виконавчого напису, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій
нотаріуса незаконними, визнання
виконавчого напису недійсним та
скасування виконавчого напису
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в
якій просить рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити новепро
задоволення позовних вимог.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції незаконне,
необґрунтоване та ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом неповно та
неправильно встановлено обставини, які
мають значення для справи. Апелянт
зазначає, що позивач не отримував від
банку вимоги про усунення порушень за
кредитним договором, а про виконавчий
напис дізнався лише після отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження, що позбавило ОСОБА_2
можливості усунути порушення
основного договору протягом 30 днів і
запобігти стягненню у відношенні свого
житла.

Також, зазначає, що загальна сума
заборгованості, що вказана у
виконавчому написі не є безспірною,
оскільки позивач не згоден з сумою
заборгованості та зазначає, що у вимозі
яку банк надсилав позивачу зазначена
значно менша сума заборгованості, а ніж
та, що була стягнена за виконавчим
написом.

Представник відповідача
ПАТ«Укрсоцбанк»в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги.

Позивач та відповідач приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 в судове
засідання не з`явились, про день, час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, колегія суддів вважає
можливим розглядати справу у їх
відсутність.

Заслухавши доповідь судді Борисової
О.В., вислухавшипояснення представника
відповідача ПАТ «Укрсоцбанк»,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
21 червня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_2 укладений договір про надання
не відновлюваної кредитної лінії №
39.29-50/810к.

Відповідно до ст.1 кредитного договору
кредитор зобов'язується надати
позичальнику грошові кошти у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання в
сумі 200 000 доларів США з кінцевим
терміном повернення заборгованості за
кредитом до 20 червня 2017 року.

На забезпечення кредитного договору 21
червня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_2 укладений договір іпотеки №
39.29-50/490і квартири АДРЕСА_1,
зареєстрованої на праві власності за
позивачем.

10 червня 2011 року банком на адресу
позивача направлено повідомлення про
те, що внаслідок невиконання позивачем
умов кредитного договору утворилась
заборгованість в розмірі 199 540 доларів
США, яку банк вимагав погасити, проте
позивач не виконав вимогу.

27 липня 2012 року приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 вчинив виконавчий напис
відповідно до якого звернуто стягнення
на предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості в розмірі 220 341 доларів
США 20 центів.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано доказів на
підтвердження незаконності дій
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
крім того вимоги про визнання
недійсним виконавчого напису та його
скасування є такими, що виключають
одна одну та є неналежним способом
захисту прав та інтересів позивача,
які мають бути визначені, як визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Порядок вчинення виконавчих написів
визначається Законом України «Про
нотаріат» та Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року №
296/5.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про
нотаріат» та п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16
вказаного Порядку для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість, або на
правочинах, що передбачають звернення
стягнення на майно на підставі
виконавчих написів. Нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої і
відповідальності боржника перед
стягувачем. Безспірність
заборгованості підтверджують
документи, передбачені переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусами,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцяти денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога іпотеко-
держателя залишається без задоволення,
іпотекодержатель вправі розпочати
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до даного закону.

Відповідно до ст.88 закону України «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Частиною 1 ст.89 Закону України «Про
нотаріат» визначено, що у виконавчому
написі повинні міститися, зокрема суми,
що підлягають стягненню.

Як вбачається з вимоги, направленої 10
червня 2011 року банком позивачу, сума
заборгованості за кредитним договором,
яку банк вимагав сплатити складала 199 540
доларів США 62 цента та пеню за
прострочку платежів в розмірі 11 600 грн.
72 коп.

У виконавчому написі вчиненому
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
27 липня 2012 року зазначена
заборгованість в розмірі 220 341 доларів
США 20 центів, що в еквіваленті за курсом
НБУ станом на 24 січня 2012 року складає 1
760 482 грн. 11 коп., з яких: сума
заборгованості за кредитом 173 207
доларів США, що в еквіваленті складає 1
383 889грн.29 коп.; сума заборгованості по
відсоткам складає 41 402 доларів США 65
центів, що в еквіваленті складає 330 798
грн. 89 коп.; розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту 1606 доларів США 16
центів, що в еквіваленті складає 12 832
грн. 88 коп.; розмір пені за несвоєчасне
повернення відсотків 4125 доларів США 39
центів, що в еквіваленті складає 32 961
грн. 05 коп.

З наведеного вбачається, що нотаріусом
вчинено виконавчий напис на більшу
суму заборгованості, яка не відповідає
сумі заборгованості, що зазначена у
вимозі від 10 червня 2011 року, яка була
направлена позивачу.

Разом з тим, відповідно до ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету позову на власний розсуд.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
нотаріат» нотаріальна дія або відмова
у вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії чи
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосується такі дії чи акти.

У разі незгоди з нотаріальною дією
нотаріуса - вчиненням виконавчого
напису боржник має право пред'явити
позов до стягувача про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

Проте, позивачем позовні вимоги про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягають виконанню не
заявлялись.

А тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивачем обрано невірний спосіб
захисту його прав.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апелянта про те, що ОСОБА_2 не
отримувалась вимога банку, оскільки в
матеріалах справи наявна копія
поштового повідомлення про вручення
позивачу рекомендованого листа.

Колегія суддів вважає, що в
апеляційній скарзі відсутні доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді апелянтом
не було надано доказів на
спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 25 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: