Справа № 145/2505/13-ц
Провадження №2/145/936/2013
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"19" грудня 2013 р. Тиврівський районний
суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря
Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт.Тиврів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
дружини,-

встановив :

Позивачка звернулась до суду з позовом,
в якому вказує, що 18.06.2013 року вона
уклала шлюб з відповідачем у даній
справі, який вони зареєстрували у
виконавчому комітеті Гніванської
міської ради Тиврівського району
Вінницької області, актовий запис № 38.

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак подружнє життя у них не склалося
через різні погляди на спосіб життя,
ведення спільного господарства, тощо.
Внаслідок цього вдома постійно
виникали сварки, вони втратили
взаєморозуміння та довіру один до
одного.

Така поведінка чоловіка негативно
впливає на її стан та на стан їхнього
сина. Непорозуміння між ними призвели
до того, що вони припинили будь-яке
спілкування, їхня сім'я фактично
розпалась : відповідач у справі
протягом останніх трьох місяців з
сім'єю не проживає.

Син залишився проживати зі нею, що
стверджується довідкою КП
«Гніваньжитлокомунгосп» та актом
обстеження матеріально-побутових умов
проживання.

Вона неодноразово намагалась вирішити
з відповідачем питання про надання їй
допомоги на утримання сина, однак
даного обов'язку він добровільно не
виконує, згоди між ними щодо участі
відповідача в утриманні дитини не
досягнуто.

На даний час вона не працює, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною,
власного житла не має, проживає в
будинку батьків, отримує допомогу при
народженні дитини в розмірі 1485 грн.
щомісячно, інших джерел надходжень не
має, внаслідок чого їй важко самій
утримувати сина.

Відповідач постійного місця роботи не
має, однак виконує роботи з будівництва
та ремонту будинків, отримує дохід,
відтак він спроможний надавати кошти
на утримання сина ОСОБА_3 та на її
утримання.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її
користь аліменти на утримання їхнього
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи
з дня звернення до суду з даним позовом
і до досягнення ним повноліття ; та
стягувати з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на її утримання в розмірі 400
гривень щомісячно, починаючи стягувати
із дня звернення до суду із даним
позовом і до досягнення їхнім
неповнолітнім сином трирічного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, просить позов
задоволити з підстав, викладених у
заяві, пояснила суду, що відповідач
займається ремонтом будинків і отримує
по 3000-4000 грн. у місяць, а вона - 1400 грн.
допомоги на дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоч про розгляд справи
повідомлений у встановленому законом
порядку, що стверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення. Заяв
про відкладення розгляду справи та
заперечень до позову не надав.

Суд за згодою позивачки проводить
заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що 18.06.2013 року
сторони уклали шлюб, який
зареєструвано у виконавчому комітеті
Гніванської міської ради Тиврівського
району Вінницької області, актовий
запис № 38, що стверджується свідоцтвом
про шлюб (а.с.3).

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження дитини (а.с.4).

Відповідач у справі протягом останніх
трьох місяців з сім'єю не проживає.

Син залишився проживати з позивачкою,
що стверджується довідкою КП
«Гніваньжитлокомунгосп» № 2907 від
12.11.2013 р. (а.с.5) та актом обстеження
матеріально-побутових умов проживання
від 11.11.2013 р. (а.с.6).

Відповідач добровільно коштів на
утримання дитини не надає.

На даний час позивачка не працює,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною, власного житла не має,
проживає в будинку батьків, отримує
допомогу при народженні дитини в
розмірі 1485 грн. щомісячно, що
стверджується довідкою про отримання
допомоги № 171 від 04.11.2013 р. (а.с.7). Інших
джерел надходжень не має.

Зі слів позивачки відповідач
постійного місця роботи не має, однак
виконує роботи з будівництва та
ремонту будинків, за що отримує дохід.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
їх повноліття .

Відповідно до ст.11 Закону України „Про
охорону дитинства" мати і батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України,
позивачка має право на утримання від
чоловіка, оскільки знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною.

Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи,
врахувавши матеріальний та сімейний
стан позивачки, суд вважає, що позов
про стягнення з відповідача аліментів
на утримання дитини в твердій грошовій
сумі є обґрунтованим і підлягає до
задоволення частково на 1/2
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, а також позивачка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною, що позбавляє її можливості
працювати, однак вона отримує допомогу
при народженні дитини, тому позов про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання позивачки також підлягає до
часткового задоволення.

На підставі ст.ст.180-183, 184, 84 СК України,
керуючись ст.ст.10; 11; 60; 88; 212-215; 223-226; 367
ЦПК України, суд , -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 515 (п'ятсот п'ятнадцять) грн.,
починаючи з 25.11.2013 року до досягнення
ним повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання у твердій
грошовій сумі у розмірі 200 (двісті) грн.,
починаючи з 25.11.2013 року і до досягнення
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,трирічного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розмір аліментів підлягає індексації
відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Тиврівського районного суду протягом
десяти діб з дня отримання копії
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заява про апеляційне оскарження
рішення може бути подана до
Вінницького апеляційного суду через
Тиврівський районний суд протягом
десяти діб з дня отримання копії
рішення.

Суддя: А. Г. Мазурчак