Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/3923/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Гукової О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
справу за скаргою ОСОБА_2 на
неправомірні дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції Козлова В.В. за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 10 жовтня
2013 року,-

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із скаргою на постанову
державного виконавця від 31.07.2013 року
про арешт майна та оголошення заборони
на його відчуження. Зазначав, що з даною
постановою категорично не згоден,
оскільки вона не відповідає дійсності
і є незаконною. При її винесенні
виконавець не врахував, що вирок по
кримінальній справі, по якій видано
виконавчий лист, не набрав законної
сили.

Ухвалою Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 10 жовтня 2013 року заявнику
відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
заявник звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить її скасувати та
ухвалити нову про задоволення його
скарги. Посилається на те, що суд не
витребував з Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних та
кримінальних справ інформацію щодо
оскарження вироку.

Вважає ухвалу суду першої інстанції
незаконною, оскільки судом неповністю
з'ясовані обставини справи, що мають
значення, суд дійшов помилкових
висновків, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Апелянт подав заяву про відкладення
розгляду справи у зв'язку із
перебуванням у відрядженні, однак
будь-яких підтверджуючих документів не
долучив, а тому колегія суддів визнала
зазначену причину неявки неповажною.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Суд розглянув скаргу на підставі норм
розділу VII «Судовий контроль за
виконанням судових рішень» ЦПК
України.

У відповідності до ст.383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

По питанню юрисдикційності розгляду
скарг на рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця Вищій
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у листі
№ 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі» зазначив, що юрисдикційність
розгляду скарг на рішення, дії та
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи ДВС залежить від
спеціалізації суду, який ухвалив
рішення, що підлягає примусовому
виконанню органами ДВС.

У порядку цивільного судочинства
скарги на рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС підлягають
розгляду, якщо підлягає виконанню
рішення суду загальної юрисдикції,
ухвалене відповідно до ЦПК (ст.383 ЦПК
України).

Учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи ДВС
порушено їх права, свободи чи інтереси,
а також якщо законодавством не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб (ст.181 КАС
України).

З матеріалів справи вбачається, що
об'єктом оскарження в даній справі є
постанова про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
від 31.07.2013 року ( а.с.12), яка винесена
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа по вироку
Новоград-Волинського міськрайонного
суду по справі № 1-15/11 в частині
стягнення з ОСОБА_2 судових витрат,
пов'язаних із проведенням експертизи.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_2 по суті, суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що судове рішення ухвалено не на
підставі норм Цивільного
процесуального кодексу України та не
стосується вирішення цивільного
позову, а дії державного виконавця
пов'язані із виконанням вироку суду у
частині стягнення витрат за
експертизу.

Пунктом 8 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №5 від
21.02.2012 року «Про внесення змін до
постанови Пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010
року №3 «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» надано роз'яснення, що
відповідно до частини четвертої статті
82 Закону України «Про виконавче
провадження» до юрисдикції
адміністративних судів належать
справи щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні вироків судів у
частині, що підлягає примусовому
виконанню державною виконавчою
службою (про стягнення штрафів,
конфіскацію майна тощо), за винятком
справ за позовами сторін виконавчого
провадження.

При розгляді справи судом не враховано,
що дана справа не підвідомча судові
загальної юрисдикції, а підлягає
розгляду адміністративним судом у
порядку позовного провадження.

За наведених обставин оскаржуване
судове рішення підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 205, 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 10 жовтня 2013 року скасувати,
а провадження у справі закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2, що він вправі
звернутися зі скаргою на дії
державного виконавця до
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: