Справа № 206/8792/13-ц
Провадження № 2-п/206/66/13
У Х В А Л А

"30" грудня 2013 р. Самарський
районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючий,
суддя
Сухоруков А.О.,

при
секретарі
Віткалов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у
м.Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про
скасування заочного рішення від 10
грудня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення
3% річних та інфляційних збитків,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 10 грудня 2013
року, ухваленого в порядку заочного
розгляду, задоволено позов.

Стягнуто із ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2) 3% річних у
розмірі 8330 грн. 50 коп. та 10666 грн. 02 коп.
встановленого індексу інфляції за
прострочення виконання зобов’язання,
а також судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп,
загалом 19225 (дев’ятнадцять тисяч
двісті двадцять п’ять) гривень 92 коп.

12 грудня 2013 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд зазначеного
заочного рішення у зв’язку з тим, що
відповідач має заперечення щодо
фактичних обставин справи, оскільки
суд не з’ясовував питань виконання
судового рішення, на підставі якого
існує заборгованість.

Суд вважає, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 232 Цивільного
процесуального кодексу України, заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що
він жодним чином не перешкоджав
виконанню рішення суду, навпаки писав
заяви до виконавчої служби і
пропонував звернути стягнення на ?
частину квартири у м.Орджонікідзе, яка
належить йому, і проводилася оцінка
цієї квартири. Крім того йому належить ?
частина квартири по вул. Світанковій у
Самарському районі м.Дніпропетровська,
але на неї судом було накладено арешт і
у знятті арешту у 2013 році було
відмовлено. Щодо своєї неявки на 10.12.2013
року пояснив, що на початку грудня був у
м.Києві у відрядженні, також з його
участю в суді була інша справа на 12.12 2013
року, і він вважав, що це дата розгляду
даної справи, тому саме 12.12 2013 року
дізнався про рішення, представник
адвокат ОСОБА_3 цілком підтримала
заяву.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4
заперечував проти задоволення заяви,
пославшись на практику Верховного Суду
України, згідно якої такий вид
заборгованості стягується незалежно
від наявності чи відсутності
виконавчого провадження, триває воно
чи закрите.

Суд вважає, що посилання відповідача
можуть мати суттєве значення для
правильного вирішення справи, і ці
питання внаслідок неявки відповідача
не були відомі складу суду. Посилання
представника позивача на судову
практику Верховного Суду України не
можуть братися до уваги, оскільки
наведені в позовній заяві судові
рішення стосуються господарських, а не
цивільних справ.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 231, 232 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення від 10 грудня
2013 року у цивільній справі №206/6361/13
провадження № 2/206/1388/13 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення 3%
річних та інфляційних збитків.

Призначити справу до попереднього
розгляду в загальному порядку на 20
січня 2014 року на 10 год. 00 хв.

Ухвала відповідно до ст. 293 ЦПК України
оскарженню не підлягає.

Суддя
А.О. Сухоруков