ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ступак О.В.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчого комітету
Мукачівської міської ради, житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 3 м. Мукачева про
визнання недійсним договору найму
жилого приміщення, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 20
березня 2013 року, ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 22
травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з указаним позовом, просила
визнати недійсним договір найму
квартири АДРЕСА_1, укладений 15 липня 2004
року житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3 м. Мукачева із ОСОБА_4

Свої вимоги мотивувала тим, що
відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від 14
грудня 2005 року вона є власником
квартири АДРЕСА_1, але позбавлена
можливості користуватись своїм майном,
оскільки 15 липня 2004 року між житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3 м. Мукачева та ОСОБА_4
було укладено договір оренди
зазначеної квартири.

Крім того, рішенням Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 12 жовтня 2004 року, яке
набрало законної сили, задоволено її
позов, розірвано договір найму
квартири АДРЕСА_1 від 27 липня 1985 року,
укладений комунальним підприємством
із ОСОБА_4, та виселено ОСОБА_4 і ОСОБА_5
із цієї квартири із наданням іншого
житла.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовляються
звільнити квартиру із посиланням на
зазначений вище договір найму
квартири.

Під час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 померла.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 24 січня 2012
року до участі в справі залучено
правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_3.

Справа розглядалась судами різних
інстанцій неодноразово.

Останнім рішенням Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 20 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 22 травня 2013 року, позов
задоволено. Визнано недійсним договір
найму квартири АДРЕСА_1, укладений 15
липня 2004 року між житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3 м. Мукачева та ОСОБА_4

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 20 березня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 22 травня 2013
року, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 14 грудня 2005 року
ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1.

22 травня 1985 року виконавчим комітетом
Мукачевської ради депутатів трудящих
ОСОБА_4 видано ордер № 25 на жилу площу
квартири АДРЕСА_1 на сім'ю з двох осіб
(а.с. 195, т.1).

27 липня 1985 року між житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3 м. Мукачева та ОСОБА_4
укладено договір найму зазначеної
квартири.

25 січня 2000 року Закарпатська обласна
державна адміністрація скасувала
рішення виконавчого комітету
Закарпатської обласної ради від 25
грудня 1953 року, яким було скасовано
реєстрацію права власності на будинки
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 за громадянином
ОСОБА_8 і зараховано зазначені будинків
на баланс комунального підприємства м.
Мукачевого.

28 лютого 2002 року рішенням виконавчого
комітету Мукачівської міської ради
знято з балансу квартиру АДРЕСА_1 та
розірвано договір найму зазначеної
квартири, який було укладено з ОСОБА_4

Рішенням Мукачівського місцевого суду
від 22 січня 2003 року відмовлено в позові
ОСОБА_4 про визнання зазначених вище
розпорядження облдержадміністрації та
рішення виконавчого комітету
недійсними.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 28 квітня 2004
року рішення Мукачівського місцевого
суду від 22 січня 2003 року скасовано,
позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано
незаконним розпорядження
Закарпатської обласної державної
адміністрації від 25 січня 2000 року з тих
підстав, що Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні» не
передбачено право голів
облдержадміністрацій скасовувати
рішення виконавчих комітетів;
зобов'язано Мукачівський
міськвиконком поновити розірваний
договір найму жилого приміщення з
ОСОБА_4 на тій підставі, що його
розірвання передбачено лише у судовому
порядку.

15 липня 2004 року на виконання
зазначеного рішення апеляційного суду
між житловим ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3 м. Мукачева та ОСОБА_4
укладено (відновлено) договір найму
спірної квартири.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 12
жовтня 2004 року визнано незаконним та
скасовано рішення виконавчого
комітету Закарпатської обласної ради
депутатів трудящих № 901 від 25 грудня 1953
року «Про зарахування на баланс
комунального господарства
будинковолодінь АДРЕСА_2 та будинку
АДРЕСА_1»; розірвано договір найму
квартири АДРЕСА_1 від 27 липня 1985 року,
укладений між житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3 м. Мукачева та ОСОБА_4
Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1 із наданням іншого жилого
приміщення. Зобов'язано виконавчий
комітет Мукачівської міської ради
Закарпатської області надати ОСОБА_4,
ОСОБА_5 інше житло, зняти з комунального
балансу м. Мукачева квартиру АДРЕСА_1 і
передати її ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 29 січня 2007
року рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 12 жовтня 2004 року у частині
зобов'язання виконавчого комітету
Мукачівської міської ради
Закарпатської області надати ОСОБА_4,
ОСОБА_5 інше житло змінено. Зобов'язано
виконавчий комітет Мукачівської
міської ради Закарпатської області
надати ОСОБА_4, ОСОБА_5 інше житло, не
гірше за розміром, благоустроєм та
місцем розташування, ніж квартира
АДРЕСА_1. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 29
жовтня 2008 року рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 12 жовтня 2004 року та рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 29 січня 2007 року залишено
без змін.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із того, що на
виконання ухвали апеляційного суду
Закарпатської області від 28 квітня 2004
року житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство № 3 м. Мукачева мало
відновити укладений 27 липня 1985 року із
ОСОБА_4 договір найму квартири АДРЕСА_1,
а не укладати новий, що є підставою для
визнання недійсним договору найму,
укладеного 15 липня 2004 року між житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 3 м. Мукачева та ОСОБА_4

Залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, апеляційний суд
виходив із того, що ОСОБА_7 на час
укладення оспорюваного договору була
власником квартири АДРЕСА_1, тому
відповідно до ст. 321 ЦК України
зазначений договір порушує її права.
Крім того, із набранням законної сили
рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 12
жовтня 2004 року у частині розірвання
укладеного 27 липня 1985 року із ОСОБА_4
договору найму жилого приміщення,
перестала існувати правова підстава
для укладення договору найму від 15
липня 2004 року.

Водночас, апеляційний суд виходив із
того, що оспорюваний договір найму від
15 липня 2004 року був укладений на
виконання рішення Мукачівського
міськрайонного суду, яким зобов'язано
Мукачівський міськвиконком поновити
розірваний договір найму жилого
приміщення з ОСОБА_4 від 27 липня 1985 року.

Із висновками апеляційного суду
погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЖК Української
РСР договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Як убачається із позовної заяви,
підставою звернення до суду із позовом
стало порушення договором найму, який
було укладено із ОСОБА_4, права
власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд у порушення
ст. ст. 303, 315 ЦПК України не перевірив
належним чином доводи апеляційної
скарги ОСОБА_4 та їх не спростував; не
з'ясував, чи підлягає визнанню
недійсним договір найму із урахуванням
підстав позову та установлених
обставин про його розірвання рішенням
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 12 жовтня 2004
року (яке набрало законної сили 29 січня
2007 року); чи порушені права ОСОБА_3

Оскільки допущені
апеляційний судом порушення норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення спору, ухвалу апеляційного
суду необхідно скасувати та направити
справу на новий розгляд до цього суду
відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 22 травня 2013
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

О.В. Ступак

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

А.С. Олійник