Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/683/13-ц

03.10.2013 Тальнівський районний суд
Черкаської області в складі :

головуючого - судді Міщенко К.М.,

при секретарі - Самсоновій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тальне цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Дружба» с.
Павлівка Перша Тальнівського району
Черкаської області про зміну
формулювання причини звільнення, дати
звільнення, стягнення виплат
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку та стягнення
заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про зміну формулювання
причини звільнення, дати звільнення,
стягнення виплат працівникові його
середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
та стягнення заробітної плати. На
підставу своїх вимог посилається на те,
що до 02.01.2013 року працював в СФГ "Дружба"
за трудовим договором від 12.07.2011 року
завідувачем ферми і відповідно до
зобов'язань та договору про повну
матеріальну відповідальність від
12.07.2011 року, ніс повну матеріальну
відповідальність за доручені йому
матеріальні цінності. В результаті
проведеної інвентаризації
матеріальних цінностей від 31.12.2012 року
було виявлено недостачу доручених йому
матеріальних цінностей - бичків (до 6
місяців) в кількості 2 голів та курчат
"Домінант" в кількості 174 голів на
загальну суму 6900,00 грн. 19.03.2013 року в
судовому засіданні під час розгляду
цивільної справи за позовом СФГ
«Дружба» до ОСОБА_1 про стягнення
недостачі, ОСОБА_1 стало відомо про те,
що 01.02.2013 року з ним розірвано трудовий
договір за ініціативи власника за
прогули, в зв'язку з чим позивач
змушений звернутись до суду з даним
позовом.

Під час розгляду справи в суді позивач
і його представник неодноразово
змінювали позовні вимоги, які в
судовому засіданні підтримали і
просили суд задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що
позивачем 02.01.2013 року подано до СФГ
«Дружба» заяву про звільнення згідно
статті 36 КЗпП України. Причиною
звільнення зазначено «стан здоров'я»,
але дату з якої звільнити позивача в
заяві вказано не було, тому
відповідачем позивачу було надіслано
лист, в якому роз'яснено про
правильність написання заяви про
звільнення і попереджено про
звільнення ОСОБА_1 за прогули якщо він
не буде виходити на роботу.

11.01.2013 року позивач подав заяву про
звільнення, де вказав, щоб його
звільнили за згодою сторін, але йому
було відмовлено про звільнення з такої
підстави, тому ОСОБА_1 написав третю
заяву від 23.01.2013 року про його
звільнення за власним бажанням і на
роботу не виходив, на що керівництвом
СФГ «Дружба» направлено було лист про
надання пояснення про причини невиходу
на роботу і що його буде звільнено за
прогули. В зв'язку з тим, що позивач не
надав документів про поважність його
невиходу на роботу з 22.01.2013 року, тому
01.02.2013 року СФГ «Дружба» звільнило
позивача за прогул з 22.01.2013 року. Копію
наказу було надіслано позивачу
рекомендованим листом № 12 від 01.02.2013
року в якому вказано про можливість
отримання позивачем належної йому
трудової книжки. Позивач за трудовою
книжкою не звертався в адміністрацію
СФГ «Дружба» в зв'язку з чим 22.02.2013 року
розміщено оголошення СФГ «Дружба» в
газеті «Колос» № 7 від 22.02.2013 року про
можливість та умови отримання ОСОБА_1
належної йому трудової книжки.
Неодноразово позивачу направлялися
листи про отримання ним належної йому
заробітної плати, але позивач не
звертався до відповідача про отримання
заробітної плати. Крім того, позивач
пропустив строк звернення до суду без
поважних причин, томувідповідач
просить у позові відмовити.

Заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, дослідивши докази
надані по справі, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступного:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
«Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень».

В судовому засіданні встановлено, що
на підстав наказу № 304 від 01.02.2013 року з
ОСОБА_1 розірвано трудовий договір з
22.01.2013 року за прогул з 22.01.2013 року по
01.02.2013 року. Підстави: відсутність
ОСОБА_1 на робочому місці з 22.01.2013 року
по 01.02.2013 року згідно облікових даних
про вихід працівників СФГ «Дружба» на
місце роботи. Листи ОСОБА_1 від 03.01.2013
року та 24.01.2013 року і акт від 31.01.2013 року
про відмову ОСОБА_1 від надання
пояснень стосовно його відсутності на
робочому місці з 22.01.2013 року по 01.02.2013
року.

Позивач в судовому засіданні
підтвердив, що він дійсно не виходив на
роботу з 22.01.2013 року так як вважав, що
його звільнено з роботи по ст. 38 КЗпП
України за власним бажанням, але за
копією наказу про звільнення і за
трудовою книжкою до відповідача не
звертався.

Згідно ст. 38 КзпП України позивач
повинен був попередити відповідача за 2
тижні про розірвання трудового
договору. Після подачі заяви про
звільнення з роботи за власним
бажанням позивач повинен був ще 2 тижні
виходити на роботу, а тому відповідач
за невихід на роботу ОСОБА_1 звільнив
його за прогули.

Згідно листа № 12 від 01.02.2013 року
копія наказу про звільнення
відповідачем була направлена позивачу,
який отримав наказ про звільнення
07.02.2013 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення рекомендованого листа ОСОБА_1

Відповідно до положень ст.. 233 КЗпП
України «Працівник може звернутися з
заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки».

Копію наказу № 304 від 01.02.2013 року
позивач отримав 07.02.2013 року, а до суду з
позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 29.03.2013
року, тобто через 1 місяць 22 дні.

Поважність причин пропуску строку
звернення до суду позивач в суді не
надав, тому підстави для поновлення
строку для звернення до суду з заявою
про зміну формулювання причини
звільнення відсутні.

Згідно ст.. 256 ЦК України - «позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу».

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України
«позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення».

В своєму запереченні на позов і в
судовому засіданні представник
відповідача заявив клопотання про
відмову у задоволенні позову в зв'язку
з пропущеним місячним строком
звернення до суду.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України - сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

В роз'яснені наданому Пленумом
Верховного Суду України в Постанові № 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» вказано, що «якщо місячний чи
тримісячний строк пропущено без
поважних причин, у позові може бути
відмовлено з цих підстав.

Посилання позивача проте, що він
взнав про звільненя його з роботи за
прогули 19.03.2013 року, суд вважає, що
неможливо такі доводи взяти до уваги, в
зв'язку з тим, що про порушення свого
права позивач взнав 07.02.2013 року коли
отримав копію наказу про звільнення
направленого йому відповідачем 01.02.2013
року.

На підставі вищевказаного суд
вважає за доцільне в позові відмовити
повністю на підставі досліджених в
судовому засіданні доказів та в зв'язку
із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218
ЦПК України, ст. ст. 36, 38, 40, 116, 117, 232, 233, 234
КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Селянського
(фермерського) господарства "Дружба" с.
Павлівка Перша Тальнівського району
Черкаської області про зміну
формулювання причини звільнення, дати
звільнення, стягнення виплат
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку та стягнення
заробітної плати залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Черкаської області
через Тальнівський районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий