Справа № 195/423/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2013 року смт.
Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Кондус Л.А., при
секретарі -Горват Н.Є.,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт.Томаківка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Томаківської
селищної ради Томаківського району
Дніпропетровської області про
встановлення факту володіння
земельною ділянкою та про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача
Томаківської селищної ради
Томаківського району
Дніпропетровської області про
встановлення факту володіння
земельною ділянкою та про визнання
права власності на спадщину за законом,
після смерті ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
11 жовтня 2013 року він звернувся до
приватного нотаріуса Томаківського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4 для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на присадибну і для
підсобного господарства земельну
ділянку, розташовану на території
Томаківської селищної ради
Томаківського району
Дніпропетровської області в АДРЕСА_1,
що належала його матері ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що право власності на
вищевказану земельну ділянку його
матері ОСОБА_3 перейшло на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом ОСОБА_5.

Позивач також зазначає, що його мати
ОСОБА_3, як фактичний власник вказаної
земельної ділянки мала право на
отримання свідоцтва про право
власності на земельну ділянку, але по
причині смерті не встигла його
отримати.

Нотаріус відмовив йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на зазначене нерухоме майно,
так як відсутня державна реєстрація
зазначеної земельної ділянки за
спадкодавцем ОСОБА_3, і запропонував
звернутися до суду для вирішення цього
питання.

Право власності на нерухоме майно:
житловий будинок з прибудовою та
надвірними спорудами, які розташовані
на зазначеній земельній ділянці, він
оформив на себе у встановленому
законом порядку, як спадкоємець за
законом.

Позивач вважає, що в порядку
правонаступництва він має право на
отримання спадщини навіть при тих
обставинах, що за свого життя
спадкодавець не встигла отримати
свідоцтво про право власності на
належне їй майно.

Відповідно до пункту 2 ППВСУ № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання
не з'явився, але подав до суду заяву про
розгляд справи за відсутності
представника відповідача, при цьому
зазначив, що проти даного позову не
заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача, суд вважає, що
даний позов підлягає задоволенню, так
як знайшов своє підтвердження
матеріалами справи, що підтверджують
вказані факти та викладені
правовідносини.

Зі свідоцтва про смерть /серії НОМЕР_1/
виданого відділом ДРАЦС
Томаківського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області
вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3
дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /актовий
запис № 120/. Спадкодавець ОСОБА_3 є
матір'ю позивача у справі, що
підтверджується свідоцтвом про
народження останнього / серії НОМЕР_2
виданого 11.06.1974 року.

З матеріалів справи також вбачається,
що у позивача виникла необхідність в
оформленні спадщини, що залишилась
після смерті його матері ОСОБА_3, а
саме: земельної ділянки площею 0,23 га,
розташованої на території
Томаківської селищної ради
Дніпропетровської області в АДРЕСА_1.

Позивач звертався до приватного
нотаріуса Томаківського нотаріального
округу щодо видачі йому свідоцтва про
право на спадщину на вказану земельну
ділянку, який відмовив позивачу у
видачі в зв'язку з відсутністю
державної реєстрації на вказане майно,
що підтверджується копією листа
нотаріуса від 11.10.2013 року за вих. №
Б-13/02-17.

Мати позивача, ОСОБА_3 дійсно була
власником спадкового майна
вищевказаної земельної ділянки площею
0,23 га, що підтверджується копією
Державного акту на право приватної
власності на землю зареєстрованого в
Книзі записів державних актів за № 139
від 09.06.1993 рок, виданого на ім'я ОСОБА_5, в
якому державним нотаріусом зроблено
запис від 12.03.2012 року в тім, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом право власності
на земельну ділянку переходить до
ОСОБА_3.

Відділом Держземагенства у
Томаківському районі
Дніпропетровської області надано
Витяг № 138 від 16.10.2013 року з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки землі на вищевказану земельну
ділянку загальною площею 0,23 га, згідно
якого нормативно - грошова оцінка
зазначеної земельної ділянки
становить 30 683,00 грн.

Право власності на нерухоме майно:
житловий будинок з прибудовою та
надвірними спорудами, які розташовані
на зазначеній земельній ділянці,
позивач оформив на себе у
встановленому законом порядку, як
спадкоємець за законом, що
підтверджується копією свідоцтва про
право на спадщину за законом законом
серії ВТМ № 156878 від 08.10.2013 року та
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав та їх обтяжень серії ЕАК № 853500, в
якому позивач зазначений власником.

Крім того, на запит суду приватним
нотаріусом надано копію спадкової
справи після померлої ОСОБА_3 та
Інформаційну довідку зі Спадкового
реєстру № 35879948 від 26.11.2013 року.

Викладені обставини та письмові докази
свідчать про те, що мати позивача,
ОСОБА_3, фактично являлася власником
земельної ділянки площею 0,23 га, яка
розташована на території Томаківської
селищної ради Дніпропетровської
області в АДРЕСА_1. Оскільки мати мала
право на отримання свідоцтва про право
власності на земельну ділянку, але по
причині смерті не встигла його
отримати, а після її смерті має місце
перехід прав та обов'язків від
спадкодавця до спадкоємців, то в
порядку правонаступництва позивач має
право на отримання спадщини навіть при
тих обставинах, що за свого життя
спадкодавець ОСОБА_3 не встигла
отримати свідоцтво про право власності
на належне їй майно.

Факт володіння ОСОБА_3 зазначеною
земельною ділянкою та визнання за
позивачем права власності на земельну
ділянку не суперечить суспільним
інтересам та не порушує прав та
інтересів інших осіб.

У відповідності до ст.ст.1216 та 1218 ЦК
України після смерті спадкодавця,
якому на праві приватної власності
належала земельна ділянка, до
спадкоємців переходить право на
отримання у спадщину цього спадкового
майна.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення. Визнання права
власності на земельну ділянку за
позивачем не оспорюється
відповідачем та не порушує прав чи
інтересів інших осіб.

Згідно п. "г"ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу
України, громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 2 ППВСУ № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності виникає на підставах, не
заборонених законом, і вважається
придбаним правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність
придбання права власності не
встановлена судом.

Таким чином, до позивача, як до
спадкоємця за законом першої черги,
який прийняв спадщину, перейшло право
на отримання у спадщину вищевказаного
нерухомого майна, фактичним власником
якого являлася померла ОСОБА_3

Тобто інші спадкоємці, які б
заявляли свої права на спадкове майно
відсутні, тому суд має підстави для
визнання права власності на спадкове
майно.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення. Тобто судом може бути
встановлено факт володіння
спадкодавцем вищевказаним нерухомим
майном на праві приватної власності.

Виходячи із наведеного,
враховуючи ту обставину, що ніхто, крім
позивача не претендує на спадщину
після смерті матері ОСОБА_3, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог і має
підстави для задоволення позову в
повному обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60,88, 212, 215, 256, 257-259
ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ,
1296 ЦК України", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Томаківської
селищної ради Томаківського району
Дніпропетровської області
задовольнити.

Встановити факт володіння ОСОБА_3
земельною ділянкою площею 0,23 га, що
розташована на території Томаківської
селищної ради Томаківського району
Днпропетровської області в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за
законом першої черги псля смерті
ОСОБА_3, право власності в порядку
спадкування, на земельну ділянку
площею 0,23 га, яка розташована на
території Томаківської селищної ради
Томаківського району
Дніпропетровської області в АДРЕСА_1, і
належала ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду
Дніпропетровської області. Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Томаківський районний суд.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: /підпис/ Л. А.
Кондус

З оригіналом згідно:

Суддя Л.А.Кондус