АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ін.-
17 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
головуючого судді - Слободянюк
суддів - Лапчевської О.Ф.,
при секретарі - Трофименко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 25 жовтня 2013 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

в с т а н
о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з наведеним позов, зменшивши позовні
вимоги (а.с.41), просив суд стягнути на
його користь з відповідачки борг за
договором позики, оформлений розпискою
в сумі 1500,00 грн., зазначаючи про
часткове повернення боргу в сумі 39 000,00
грн.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 25 жовтня 2013 року у позові
відмовлено (а.с.57-59).

На рішення суду першої інстанції
позивач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просить оскаржуване рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

В судовому засіданні представник
апелянт ОСОБА_2 - ОСОБА_5, діючи на
підставі договору про надання правової
допомоги № 84 від 05 грудня 2013 року,
підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_3 та
її представник ОСОБА_6 ( договір від 16
липня 2013 року а.с.40) чітку позицію щодо
апеляційної скарги не зазначили,
представник третьої ОСОБА_4 - ОСОБА_7
(довіреність від 08 червня 2013 року а.с.30)
апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарги
з таких підстав.

В суді першої інстанції відповідачка
визнала позовні вимоги, проти позову не
заперечувала.

Відповідно до положення ч.1ст.174 ЦПК
України визнання відповідачем позову
не повинно суперечить закону або
порушувати права, свободи чи інтереси
інших осіб.

За матеріалами справи позивач ОСОБА_2 і
відповідачка ОСОБА_3 уклали 04 липня 2013
року розписку про те, що 22 червня 2007
року остання отримала від ОСОБА_2
позику грошових коштів у розмірі 150 000,00
грн. для придбання автомобіля. Кошти
відповідачка зобов`язувалась
повернути до 22 червня 2012 року (а.с.11).

Виконання розписки між сторонами у
липні 2013 року позивачем у позові
пояснюється втратою оригіналу
розписки від 22 червня 2012 року,
відповідно до якої відповідачка
отримала в борг грошові кошти.

Відповідно до положення ч.1 ст.1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов`язується повернути
позикодавцеві зобов`язується
повернути таку ж суму грошових коштів
(суми позику) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положення ст..1047 ЦК
України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не
менше як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладання
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної суми.

Договір позики вважається укладеним в
момент здійснення дії з передачі
предмету договору, тобто договір
позики є реальним.

Відповідно ч.1 ст.640 ЦК України
відповідно до акту цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є
укладеним з моменту передання
відповідного майна або вчинення
певної дії.

Відповідно до положень ст.10, ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
позові, оскільки сторонами не було
надано належних та допустимих доказів,
які б свідчили про укладання між
позивачем та відповідачкою договору
позики, оформленого розпискою, саме 22
червня 2007 року.

Доводи апеляційної скарги стосовного
того, що розписка про отримання
відповідачкою боргу укладалась 22
червня 2007 року не підтверджуються
матеріалами справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів не
вбачається підстав для задоволення
апеляційної скарги, оскаржуване
рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст..ст. 303, 307,308, 313 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 25 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: