РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2013 Франківський районний суд
м.Львова в складі:

головуючого-судді
Дячишин В.Ф

при секретарі
Довба Ю.І.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідачів
ОСОБА_4

третьої особи
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Львові цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, за
участю третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_5 про
виселення з житлового приміщення та
зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_6 в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_8,
ОСОБА_9, органу опіки та піклування
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради про визнання
права на користування житловою площею,
-

встановив:

Позивач звернулася до суду з
позовом про виселення з житлового
приміщення, свої вимоги мотивує тим, що
постійно проживає та зареєстрована у
квартирі АДРЕСА_1, разом з тим є
основним квартиронаймачем вказаної
квартири. На житловій площі квартири -
35, 90 м. кв. крім неї зареєстровані та
проживають її сини ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та
крім того, без згоди позивача
проживають відповідачі: онук ОСОБА_3 з
дружиною ОСОБА_6 та дітьми, які
зневажливо ставляться до позивача.
Просить виселити відповідачів та їх
дітей з квартири АДРЕСА_1 без надання
їм іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 подали
зустрічну позовну заяву про визнання
права на користування житловою площею,
свої вимоги мотивують тим, що тривалий
час проживають зі згоди інших
мешканців у квартирі АДРЕСА_1, позивачі
та їх малолітні діти ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
вважають, що набули право на
користування даною житловою площею.
Просять визнати за ними право на
користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача повні вимоги
підтримала в повному обсязі, пояснення
надала аналогічні викладеним. Проти
задоволення зустрічного позову
заперечила та пояснила, що у квартирі
АДРЕСА_1 позивач проживає разом з
синами, позивач пояснила, що відповідач
ОСОБА_6 має інше місце реєстрації за
адресою АДРЕСА_2, крім того зазначає, що
відповідач по справі має право
проживати в оспорюваній квартирі,
оскільки є онуком позивачки.

В судовому засіданні
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, у
задоволенні позову просять відмовити.
Зустрічну позовну заяву підтримали в
повному обсязі, пояснення викладені в
зустрічній позовній заяві підтримали в
повному обсязі, просять визнати за ними
право на користування житловою площею
у квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_7 просить задоволити позовні
вимоги позивача, у задоволенні
зустрічного позову просить відмовити.

Представник третьої особи органу
опіки та піклування Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради по зустрічному позову в
судове засідання не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
час і місце розгляду справи. Згідно ст.
169 ЦПК України суд вважає, що справу
слід слухати у його відсутності на
підставі наявний у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задоволити частково, зустрічну
позовну заяву слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки
№453 від 12.03.2012 року виданої ЛКП
«Сонячне» у квартирі АДРЕСА_1
проживають та зареєстровані: основний
квартиро наймач ОСОБА_1, син ОСОБА_7, син
ОСОБА_5.

Однак, відповідачі по основному,
позивачі по зустрічному позову, по
вказаній адресі не зареєстровані.

Згідно довідки №478 від 14.03.2012
року виданої ЛКП «Сонячне» у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач
ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_6, як
встановлено судом, має інше місце
реєстрації за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.41 Конституції
України та ст.1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналась 17.07.1997р. відповідно до ЗУ
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
1950р., Першого протоколу та протоколів
№2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти будь-які
угоди щодо свого майна, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Як вбачається з ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Стаття 383 ЦК України та ст.150 ЖК
України передбачає право власника
квартири на використання помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім»ї та інших осіб.

Згідно ст. 64 ЖК України, до членів
сім'ї наймача належить дружина наймача,
їх діти, онуки і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано і інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до ст. 156 ЖК України,
члени сім'ї власника житлового будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування
приміщенням.

Частина 1 ст. 15 ЦК України
передбачає право кожної особи на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Зазначені обставини, а також
правові позиції сторін у справі,
свідчать про те, що між сторонами існує
спір відносно користування житлового
приміщення.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з рішення
Франківського районного суду м.Львова
від 07 травня 2012 року ОСОБА_3 визнано
такими, що втратили право на
користування житловою площею у будинку
АДРЕСА_1.

В той же час, в судовому
засіданні судом встановлено, що
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, а також їх
діти: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3 не зареєстровані, проте
проживають за адресою: АДРЕСА_1, що
стверджується актом від 11.06.2012 року,
складеним комісією ЛКП «Сонячне».

Так, як встановлено в судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_3 тривалий
час, а саме на протязі 2012, 2013 років
щомісячно надавав кошти ОСОБА_1 для
оплати за комунальних послуг, що
стверджується розписками ОСОБА_1 про
отримання даних коштів для оплати
комунальних послуг, що знаходяться в
матеріалах справи.

Безпідставними, на
думку суду, є покликання позивачки по
основному позову на ту обставину, що
відповідачі не мають права проживати
за вказаною адресою, що відповідачі
забезпечені житлом , оскільки мають
реєстрацію.

Так, як вбачається із рішення
Франківського районного суду м.Львова
від травня 2012 року ОСОБА_3 визнано
такими, що втратили право на
користування житловою площею у будинку
АДРЕСА_1, а відтак, суд приймає до
уваги твердження відповідача про
те, що іншого постійного місця
проживання у нього немає, крім того,
враховує, що відповідач представляє
інтереси неповнолітніх дітей, які
повинні проживати разом з батьками.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_3 по основному позову не має
іншого житла, відтак не підлягають до
задоволення вимоги по основному позову
щодо його виселення та його дітей
ОСОБА_8, 2008 року народження, ОСОБА_9, 2011
року. Однак позовна вимога по основному
позову щодо виселення відповідачки
ОСОБА_6 підлягає до задоволення
оскільки, на думку суду, відповідачка
має інше місце реєтрації, а тому
безпідставною, на думку суду, є
вимоги по зустрічному позову щодо
визнання за відповідачкою ОСОБА_6
права користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1.

Проте, на думку суду, підлягають
до задоволення вимоги по зустрічному
позову щодо визнання за ОСОБА_3,
неповнолітніми ОСОБА_8, ОСОБА_9 права
користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1 з підстав ст. 64 ЖК
України.

Керуючись
ст.10,11,60,88,208-209,212-215,218,224 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.
Виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6.

В решті позову відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов задовольнити
частково. Визнати за ОСОБА_3,
неповнолітніми ОСОБА_8, ОСОБА_9 право на
користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1.

В решті зустрічного позову
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Дячишин Віра
Феодосіївна.