Справа № 472/1731/13-ц
Веселинівський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді -
при секретарі -
за участю позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Веселинове
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відповідача Миколаївської сільської
ради Веселинівського району
Миколаївської області про визнання
права власності на земельну ділянку,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на земельну ділянку.
В обгрунтування своїх вимог вказав,
що рішенням Миколаївської сільської
ради народних депутатів від 04 квітня 2001
року № 8 йому була передана у приватну
власність земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 7.34 га, яка
розташована на території
Миколаївської сільської ради
Веселинівського району Миколаївської
Державний акт на право приватної
власності на землю серії І-МК №040965 від
22 грудня 2001 року виданий Миколаївською
сільською радою, зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю № 520,
підписаний головою сільської ради, не
був скріплений печаткою Миколаївської
сільської ради, що тягне за собою
недійсність державного акту на право
приватної власності на землю.
При зверненні до Миколаївської
сільської ради з питанням скріплення
печаткою виданого державного акту йому
було відмовлено з посиланням на те, що в
листопаді 2004 року печатку
Миколаївської сільської ради змінено,
а скріпити державний акт новою
печаткою сільська рада не має права.
Бажаючи підтвердити своє право
приватної власності на земельну
ділянку площею 7.34 га., позивач
звернувся з відповідним позовом до
суду та просить задовольнити позовні
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримав в тому ж обсязі і з тих же
підстав, просив позовні вимоги
задовольнити повністю, оскільки
відсутність печатки в державному акті
тягне за собою його не дійсність, що в
свою чергу позбавляє його права
приватної власності на земельну
ділянку площею 7.34 га, переданої йому
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
котра розташована на території
Миколаївської сільської ради.
Представник відповідача
Миколаївської сільської ради
Миколаївської області Колесник О.А. в
судове засідання не з'явився, подав
заяву про розгляд справи в його
відсутність, проти задоволення позову
Суд за згодою з позивачем,
відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає
можливим розгляд справи у відсутність
представника відповідача.
Заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених вимог, та зазначених і
доведених обставин, суд приходить до
переконання, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено,
що рішенням Миколаївської сільської
ради народних депутатів від 04 квітня 2001
року № 8 позивачу була передана у
приватну власність земельна ділянка
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 7.34 га, яка розташована на
території Миколаївської сільської
ради Веселинівського району
Миколаївської області.
22 грудня 2001 року Державний акт на
право приватної власності на землю
серії І-МК № 040965 підписаний головою
Миколаївської сільської ради та
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 520 не
скріплений печаткою. /а.с.-7/.
При зверненні до Миколаївської
сільської ради з питанням про усунення
недоліків в державному акті на право
приватної власності на землю та
скріпити його печаткою позивачу було
відмовлено з посиланням на те, що в
листопаді 2004 року печатку
Миколаївської сільської ради змінено,
а скріпити державний акт новою
печаткою сільська рада не має права.
Таким чином, в позасудовому порядку
позивач позбавлений можливості
довести своє право приватної власності
на земельну ділянку.
Як встановлено Державний акт на
право приватної власності на землю
серії І-МК №040965 виданий позивачу
Миколаївською сільською радою, в
порушення посадовими особами вимог
інструкції «про порядок складення,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю, договорів на право тимчасового
користування землею ( в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі» котрі відповідальні зокрема за
скріплення печаткою державного акту,
відсутність якої фактично позбавило
позивача права приватної власності на
земельну ділянку площею 7.34 га.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.152 ЗК України
«Власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права на землю. «Захист права
громадян на земельну ділянку
здійснюється шляхом - визнання права.
Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16 квітня
2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ із змінами і
доповненнями, внесеними Постановою
Пленуму Верховного Суду України №2 від
19 березня 2010 року, що «Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його права навіть якщо ці
порушення не пов`язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою».
Захист права громадян та юридичних
осіб на земельну ділянку здійснюється
згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом
визнання права та застосування інших,
передбачених законом, способів
захисту( ст.16 ЦК Украйни).
Відповідно п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права чи інтересу може бути визнання
Згідно з ч.2 ст.373 ЦК України «Право
власності на землю гарантується
Конституцією України. Право власності
на землю (земельну ділянку) набувається
і здійснюється відповідно до закону».
Статтею 41 Конституції України
встановлено, що право приватної
власності набувається в порядку
визначеному законом. Ніхто не може бути
противоправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
Оскільки вищезазначені обставини
позбавляють позивача можливість
захисту свого права приватної
власності на земельну ділянку в
позасудовому порядку, а визнання
позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд прийшов до переконання
про задоволення позову.
Відповідно до ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 16, 373, 392 ЦК України, ст.
152 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 208, 209, 212-
215, 218, 223 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16 квітня
2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ із змінами і
доповненнями, внесеними Постановою
Пленуму Верховного Суду України №2 від
19 березня 2010 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відповідача
Миколаївської сільської ради
Веселинівського району Миколаївської
області про визнання права власності
на земельну ділянку - задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на земельну ділянку
площею 7.34 га, в межах згідно з планом,
яка розташована на території
Миколаївської сільської ради
Веселинівського району Миколаївської
області передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії І-МК
№ 040965, виданого Миколаївською
сільською радою Веселинівського
району 22 грудня 2001 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 520.

Стягнути з Миколаївської сільської
ради Веселинівського району
Миколаївської області розташованої с.
Миколаївка вул. Одеська, 35
Веселинівського району Миколаївської
області, код - 04376104 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 913 /дев'ятсот
тринадцять/ гривень.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Миколаївської
області через Веселинівський районний
суд Миколаївської області шляхом
подачі протягом 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги до апеляційного суду
Миколаївської області, а особами , які
брали участь у справі , але не були
присутніми у судовому засідання під
час проголошення судового рішення - ,
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області С.
С. Кучерявенко