Справа № 2-п/489/89/13
Ухвала

Іменем України

02 грудня 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Бреженюк Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 25 жовтня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2013 року ухваленим за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено.

ОСОБА_1 звернувся до суду про перегляд заочного рішення, посилаючись на те що не був присутній в судовому засіданні та не мав можливості захищати свої права, про час і місце розгляду справи він не був повідомлений, оскільки не отримував судові повістки, а тому не зявився в судове засідання. Має заперечення проти вимог позивача.

Заявник в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 25.10.2013 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що подається протягом десяти днів з дня отримання останнім його копії.

Водночас ч. 1 ст. 232 ЦПК України встановлює дві обставини, що в своїй сукупності є підставою для скасування судом заочного рішення, а саме: відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання про заочний розгляд справи, суд виходив з належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду - в матеріалах справи наявні зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення про дату слухання справи, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи призначеної на 27.09.2013 та як вбачається з розписки, яка є в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про те, що справу призначено на 25.10.2013.

Крім того, доводи, на які посилається відповідач, заперечуючи проти позову не є істотними як докази для правильного вирішення справи та не спростовують висновків суду у справі. Посилання відповідача на те, що пеня стягнута за період більше одного року спростовується матеріалами справи в яких міститься розрахунок де вказано, що нараховано пеню за один рік до звернення до суду з позовом. Судом не було зменшено розмір пені, оскільки в порівнянні із сумою невиконаних зобов"язань вона є не значною, тому у суду не було підстав для її зменшення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 25 жовтня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. В. Кокорєв