Справа № 1306/3876/12 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/518/13 Доповідач в 2-й інстанції: Мацей М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Мацея М.М.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря: Трофімової І.О.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» про визнання незаконними і скасування наказів в частині невиплати премії та стягнення невиплаченої щомісячної премії, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що позбавлення премій, як пенсіонера, який працює по безстроковому трудовому договору є соціально безпідставним, оскільки позбавляє його можливості здійснити перерахунок пенсії відповідно до заробітної плати, яка мала бути нарахована разом з премією. Вважає, що посилання суду на акт перевірки територіальної Державної інспекції праці у Львівській області, не можна брати до уваги, оскільки ця інстанція фіксує тільки зміст наказів про преміювання, не даючи їм оцінки.

Вважає, що поза увагою суду залишено те, що Головою правління прийнято наказ за №974 від 31.12.2007 року Про премію Голови правління АТ НПК-Галичина, яким Голова правління наділив себе повноваженнями визначати категорії працівників, яким премії не виплачується, що є незаконним, оскільки такі повноваження можуть бути надані Загальними зборами ВАТ НПК-Галичина та з дотриманням положень ст.2-1 КЗпП України. Зазначає про відсутність законних підстав не виплачувати премії працівникам, які працюють на умовах безстрокового трудового договору та досягли віку, що дає право на пенсію за віком. На думку апелянта висновки суду про те, що порядок виплати премії повинен бути врегульований колективним договором, є надуманими і не грунтуються на законі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1 і її представника - ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наказ від 31.12.2007 року за №974/к "Про премію Голови правління АТ "НПК-Галичина" видано в межах повноважень, наданих голові правління Товариства, яке відповідно до Статуту Товариства є самостійним господарюючим суб`єктом, виконавчим органом якого є правління, роботою якого керує Голова правління, який відповідно до положень Статуту вправі розпоряджатися коштами Товариства в межах наданих йому повноважень, а також видавати накази та розпорядження, які є обов`язковими для виконання, а тому накази про преміювання, які видавались Головою правління ВАТ "НПК Галичина" у 2008 2012 роках, не суперечать вимогам діючого законодавства, не порушують прав позивачки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно із ст.2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується записами в трудовій книжці, що ОСОБА_1 з 1973 року працювала у ВАТ НПК-Галичина і була звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату і чисельності працівників відповідно до наказу від 13.02.2012 року № 98/к (а.с. 9).

Із Статуту Відкритого акціонерного товариства "Нафтопереробний комплекс Галичина" вбачається, що це Товариство є юридичною особою та самостійним господарюючим суб`єктом. Виконавчим органом товариства, яке здійснює керівництво його діяльністю, є правління, роботою якого керує Голова правління. Голова правління у процесі виконання своїх функцій має право без довіреності виконувати від імені Товариства усі необхідні дії, зокрема, щодо розпорядження майном та коштами товариства у межах, встановлених законодавством України, Статутом та внутрішніми нормативними актами Товариства з урахуванням лімітів, встановлених Наглядовою радою Товариства, а також щодо видання наказів та розпоряджень, які є обов`язковими для виконання (п.п. 1.3, 1.9, 9.3.1, 9.3.2, 9.3.11 Статуту).

Відповідно до ч.2 ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України "Про оплату праці" форми і система оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премії, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі. Колективним договором ВАТ НПК-Галичинана 2005 рік, який є чинним і на даний час, відповідно до ч. 2 ст.17 КЗпП України виплата премії Голови правління Товариства не передбачена.

Згідно з наказом №974/к від 31 грудня 2007 року "Про премію Голови правління АТ "НПК Галичина", з метою посилення матеріальної зацікавленості працівників Товариства в результатах своєї особистої праці, збільшенні прибутків, якості продукції, зміцнення трудової дисципліни Головою правління Товариства установлено за наявності фінансових можливостей запровадити виплату працівникам Товариства премії Голови правління за результатами роботи за поточний місяць. Розмір вказаної премії встановлюється наказом Голови правління, виходячи з фінансових можливостей товариства. Така премія виплачується в місяці, наступному за місяцем, за який здійснюється преміювання. В щомісячних наказах визначається категорія працівників Товариства, а також структурні підрозділи і категорії працівників Товариства, яким премія не виплачується. Підставою для нарахування та виплати премії є виключно наказ Голови правління.

З оспорюваних пунктів у вказаних вище наказах про преміювання працівників відповідача премією Голови правління, які видавались щомісячно у 2008 - 2012 роках, вбачається, що згідно цих наказів працівникам, які досягнули віку, що дає право на пенсію за віком (крім працівників, які досягнули віку, що дає право на пенсію за віком і працюють на умовах строкового трудового договору) премія не нараховується.

За зверненнями працівників, відповідність даних наказів вимогам трудового законодавства перевіряла Територіальна Державна інспекція праці у Львівській області, про що був складений акт перевірки від 29 березня 2012 року, згідно якого порушень трудового законодавства при винесенні цих наказів не виявлено.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що наказ №974/к від 31 грудня 2007 року "Про премію Голови правління АТ "НПК-Галичина" видано в межах повноважень Голови правління Товариства, оскільки відповідач є самостійним суб`єктом господарювання, виконавчим органом якого є Голова правління, який вправі розпоряджатися коштами Товариства в межах наданих йому повноважень; а також видавати накази та розпорядження, які є обов`язковими для виконання. Відтак, накази про преміювання, які видавались Головою правління ВАТ НПК Галичина у 2008 - 2012 роках, не суперечать вимогам діючого законодавства, не порушують прав позивача.

В оспорюваних пунктах наказів премії встановлені на розсуд керівника і за суб`єктивним правом працівники їх одержують згідно встановлених умов преміювання, що обумовлені результатами господарської діяльності та фінансовим станом підприємства. Питання преміювання належить до кола повноважень підприємства і проводиться на його розсуд.

Виходячи з тлумачення ст. 97 КЗпП України, прийняття керівником підприємства в межах своєї компетенції рішення щодо умов преміювання не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, дискримінацію певної категорії працівників.

Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. З висновками суду, які ґрунтуються на аналізі наявних у справі доказів, слід погодитися. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Мацей М.М.

Судді: Бакус В.Я.

Гірник Т.А.