Справа № 191/4964/13-ц
Провадження № 2/191/1552/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі
суду :

головуючого судді - Порошиної О.О.,

при секретарі - Бутенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Синельниківської міської
ради про визнання прав та обов»язків
забудовника в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з
позовом до виконкому Синельниківської
міської ради з вимогами про визнання
прав та обов»язків забудовника в
порядку спадкування за законом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3,
який постійно проживав за адресою:
АДРЕСА_1. Після смерті батька
відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1.

Заповіту батько не залишив.
Спадкоємцями першої черги в порядку
спадкування за законом є позивачі, як
діти спадкодавця.

Позивачі вказали, що прийняли
спадщину після смерті батька: ОСОБА_1
згідно з вимогами ст.1268 ЦК України, так
як потсійно проживав разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. ОСОБА_2 подала нотаріусу у
встановлений законом шестимісячний
строк заяву про прийняття спадщини як
це передбачено ст.1269 ЦК України, але
нотаріусом Першої синельниківської
державної нотаріальної контори ОСОБА_2
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв»язку
з тим, що право власності за померлим
ОСОБА_3 на вищезазначений будинок-не
зареєстровано.

Надати нотаріусу документ, який
посвідчує право власності на житловий
будинок позивачі не можуть, оскільки
спірний будинок лише
заінвентаризований за ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
посвідченого Синельниківською
держнотконторою 20 вересня 1956 року в
реєстрі № 4562 на незакінчений будовою, а
право власності не зареєстровано.
Будинок АДРЕСА_1 розташований на
неприватизованій земельній ділянці
площею 442 кв.м.

Згідно рішення №20
Синельниківської міської ради від
22.10.1963 року вулиця Павлоградська у
м.Синельникове Дніпропетровської
області була перейменована на АДРЕСА_1.
Також згідно зазначеного рішення №
будинку 31 «а» було змінено на № 51.
Позивачі вказали, що будинок їх батько
давно добудував і будівництво було
здійснено згідно з законом, але
закінчений будівництвом об»єкт він не
здав в експлуатацію і помер.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ст..1218 ЦК України зазначено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику у справах про спадкування"від
30.05.2008 року №7 зазначено, якщо
будівництво здійснювалося згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки як забудовника входять до
складу спадщини.

Так як житловий будинок АДРЕСА_1
будувався згідно із законом, а позивачі
є спадкоємцями першої черги у порядку
спадкування за законом, спадщину вони
прийняли, то за ними, кожним окремо по ?
частині, мають бути визнані права
забудовника, які належали померлому
ОСОБА_3.

До початку слухання справи в
судовому засіданні позивачі, кожен
окремо, надав суду заяву якою просить
розглядати справу без його участі,
позовні вимоги підтримує повністю та
просить їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача - Виконком
Синельниківської міської ради в судове
засідання не з'явився, але до початку
слухання справи через канцелярію суду
представник по довіреності Тарабара
Є.П. надала письмову заяву про слухання
справи без участі представника міської
ради. Проти вимог зазначених у позовній
заяві не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи,
та оцінивши їх в сукупності, встановив
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть НОМЕР_2, (а.с.6). Факт
смерті дружини спадкодавця ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується копією
свідоцтва про смерть НОМЕР_3 на а.с.5.

Факт родинних відносин між
спадкоємцями та спадкодавцем
підтверджується копіями свідоцтв про
народження: ОСОБА_2, народженої
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, народженого
ІНФОРМАЦІЯ_3 від батьків ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 (а.с.7-8).

З матеріалів справи вбачається, що
після смерті спадкодавця ОСОБА_3
залишився житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією технічного
паспорту на зазначений житловий
будинок (а.с.10-12).

Згідно листа №1386 від 24.07.2013 року КП
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації» повідомляє,
що житловий будинок, господарські
будівлі та споруди розташовані у
АДРЕСА_1,заінвентарізовані за ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
посвідченого Синельниківською
держнотконторою 20 вересня 1956 року в
реєстрі № 4562 на незавершене
будівництвом житлового будинку. Право
власності не зареєстровано. (а.с.13).

З копії Договору купівлі-продажу
посвідченого державним нотаріусом
Синельниківської держнотконтори 20.09.1956
року вбачається, що продавець ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 продали ОСОБА_3 належне їм
домоволодіння по вулиці АДРЕСА_2, яке
складається з: житлового будинку
незакінченого будовою, розташованого
на земельній ділянці площею 442 кв.м.
(а.с.9)

Згідно довідки КП "Синельниківське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Дніпропетровської
області № 279 від 21.10.2013 року житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований в м. АДРЕСА_1,
заінвентаризований за ОСОБА_3. Право
власності не зареєстровано. З довідки
також вбачається, що згідно рішення №20
Синельниківської міської ради від
22.10.1963 року вулиця Павлоградська була
перейменована на АДРЕСА_1. Також згідно
вищезазначеного рішення №31-а було
змінено на №51.(а.с.14)

Згідно копії довідки голови
квартального комітету №25
Синельниківської міської ради що на
а.с.16, померлий ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
проживав та був зареєстрований з 14.05.1979
року за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1. Проживав разом з сином.
Син- ОСОБА_1, АДРЕСА_1 проживає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по
теперішній час. (а.с.16).

З копії паспорту НОМЕР_1, виданого на
ім.»я ОСОБА_1, народженого ІНФОРМАЦІЯ_3
вбачається, що останній значиться
зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 з 24
листопада 1983 року (а.с.19-20).

В матеріалах спадкової справи №
99/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, наданої на запит суду
нотаріусом Першої синельниківської
державної нотаріальної контори,
міститься заява ОСОБА_2, якою вона 04
травня 2012 року прийняла спадщину після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3
(а.с.31).

Згідно постанови державного
нотаріуса Першої Синельниківської
державної нотаріальної контори Монич
Н.Д. від 20.08.2013 року, ОСОБА_2 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в зв»язку з
тим, що право власності на житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями по АДРЕСА_1, за померлим
ОСОБА_3 не зареєстровано. (а.с.17).

В судовому засіданні встановлено
та матеріалами справи підтверджено, що
спадкодавцем ОСОБА_3 було завершено
будівництво житлового будинку
загальною площею 70,8 кв.м. на земельній
ділянці площею 442 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 у м.Синельникове
Дніпропетровської області, що
підтверджується копією технічного
паспорту на зазначений житловий
будинок.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

На виконання вимог Цивільного
Кодексу України прийнято спеціальний
Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" від 1 липня 2004 р., яким
врегульовано відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обмежень
та правочинів щодо нерухомості.
Правочини щодо нерухомого майна
вчиняються, якщо право власності на це
майно зареєстровано відповідно до
цього Закону, а реєстрація речових прав
на нерухомість, їх обмежень
здійснюється лише у разі вчинення
правочинів щодо нерухомого майна, а
також за заявою власника (володільця)
нерухомого майна (ст. 3), що підтверджує
взаємопов'язаність державної
реєстрації цих фактів. Державна
реєстрація зазначених трьох видів
фактів здійснюється за допомогою
створюваної державної інформаційної
системи - Державного реєстру прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

У п.1 ст. 4 Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" від 1
липня 2004 року зазначено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, фізичних та юридичних осіб,
держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, а саме: 1)
право власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст..19 Закону України "Про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обмежень" підставою для
реєстрації права власності на майно є
акт прийому нерухомого майна в
експлуатацію.

Так, в судовому засіданні
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_3 за життя не встиг
оформити реєстрацію права власності на
новостворене майно, що не
заперечувалось позивачами.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ст..1218 ЦК України зазначено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
передбачено відкриття спадщини
внаслідок смерті особи та часом
відкриття спадщини є день смерті особи.
Останнє місце проживання спадкодавця є
місцем відкриття спадщини, що
передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У відповідності до вимог ч.1 ч.2
ст.1223 ЦК України, право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачі є рідними дітьми спадкодавця
ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших
спадкоємців немає. Спадщину після
смерті батька позивачі прийняли:
ОСОБА_1 згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України,
так як постійно проживав разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а ОСОБА_2 подала у
встановлений шестимісячний строк
заяву нотаріусу Першої
синельниківської держнотконтори.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику у справах про спадкування"від
30.05.2008 року №7 зазначено, якщо
будівництво здійснювалося згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки як забудовника входять до
складу спадщини.

Таким чином, зясувавши всі
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є обґрунтованими, повністю
підтверджені документально, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, ст. 331,
1216,1217,1218,1220,1261,1268,1296 ЦК України, п.п.8.,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
про спадкування" від 30.05.2008 року №7,
Закону України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обмежень керуючись ст.10,11,60,212-214,215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, АДРЕСА_1 права та
обов»язки забудовника житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом на ? його частину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, з правом отримання
свідоцтва про право власності на ?
частину зазначеного будинку.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
права та обов»язки забудовника
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом на ? його
частину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, з правом отримання свідоцтва
про право власності на ? частину
зазначеного будинку.

На рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Синельниківський
міськрайонний може бути подана
апеляційна скарга . Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. О. Порошина