Справа № 706/1334/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2013 року
м.
Христинівка

Христинівський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді:
Орендарчука М.П.

при секретарі: Танькову
В.І.

позивачки: ОСОБА_1

за участі представника позивачки:
ОСОБА_2

відповідача:
ОСОБА_3

представник відповідача:
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Христинівського
районного суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини та на
утримання матері дитини до досягнення
дитиною трьох років.

встановив:

Позивачка звернулася до суду із
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання дитини та на
утримання матері дитини до досягнення
донькою трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 12 червня 2010 року вона
уклала шлюб із відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син
ОСОБА_5.

Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 16 квітня 2013
року шлюб між сторонами було розірвано.
Після розірвання шлюбу дитина
залишилась проживати разом із матір'ю.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали
покликавшись на обставни викладені у
позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач та
його представник позов не визнали та
пояснили суду, що за домовленістю між
сторонами дитина рівномірно а саме, дві
неділі в місяці проживає з батьком, а
наступні дві неділі в місяць із матір'ю,
тим більше батько фінансово та
матеріально забезпечує дитину.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги позивачки не
підлягають до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а ст.181 СК
визначені способи виконання батьками
обов»язку утримувати дитину -за
домовленістю між ними чи рішенням суду.

-ч.1 ст. 181 СК України передбачає, що
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. В разі
відсутності такої домовленості між
батьками, право на предявлення позову
про стягнення аліментів закон надає
тому з батьків, з ким проживає
неповнолітня дитина, на це звернуто
увагу судів п.17 Постанови Пленуму
Верховного суду України №3 від 15.05.2006
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів».

Згідно ч.3 ст.160 СК України якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою. Але проживання
незначний проміжок часу не є
визначенням місця проживання, так як
дитина через кілька днів знову може
повернутися до попереднього місця
проживання, тобто до матері і тому суд
вважає, що в даному випадку сторони
спільно з дитиною повинні визначитися
у відпровідності до ст.ст.161 та 181 СК
України про постійне місце проживання
дитини та способами її утримання так як
в разі поступлення дитини на навчання
самим логічним способом її утримання є
сплата коштів на платіжну банківську
карту з можливим контролем витрат чи
укладання згідно ст.189 СК України
договору між батьками про сплату
аліментів на дитину і в цьому разі буде
визначено нове місце проживання дитини
і батькам необхідно спільно вирішувати
як її утримувати.

-Відповідно Сімейного Кодексу
примусовий порядок стягнення
аліментів є способом захисту, а не
способом зведення рахунків.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх
дітей є одним з головних
конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51
Конституції України) і закріплюється в
сімейному законодавстві, зокрема
статтею 180 Сімейного кодексу України на
батьків покладено обовязок по
утриманню дитини до досягнення нею
повноліття.

Отже, обов'язок батьків з утримання
своїх дітей виникає незалежно від
факту реєстрації шлюбу, наявності між
ними фактичних шлюбних відносин або
спільного проживання. Батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів. Ст.60
ЦПК України на сторони покладено
обовязок по доведенню обставин, на які
вони посилаються, як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
яка відповідно передбачає, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином, виходячи з аналізу
перелічених норм закону, враховуючи
обставини та матеріали справи,
пояснення сторін, свідків та надані
ними докази, суд приходить до висновку,
що позивач не надав суду жодного
переконливого доказу того факту, що
саме на утриманні позивачки ОСОБА_1
перебуває їх спільний син ОСОБА_5,
навпаки ці викладені позивачем
обставини та надані ним суду докази
були спростовані доказами, наданими
суду відповідачем, тому враховуючи
встановлені судом обставини, суд
вважає, що позовні вимоги позивачки про
стягнення аліментів з відповідача на
її користь на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягають.
Керуючись ч.3 ст. 181, ст.ст. 182, 183, 191,
198 200 СК України, ст.ст. 6, 15, 30, 62, 88, 208, 213,
215, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дитини та на утримання
матері дитини до досягнення дитиною
трьох років, відмовити.

Стягнути в дохід держави з позивачки
ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в
розмірі 229,40 гривні.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Христинівський районний суд
Черкаської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особи які не були присутні під час
проголошення рішення суду протягом
десяти днів з дня отримання рішення
суду.

Суддя М. П. Орендарчук