РІШЕННЯ

іменем
України

30 грудня 2013 року
м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Володимир-Волинський цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 про стягнення майнової та
моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення майнової та
моральної шкоди.

Під час розгляду справи за заявою
позивача судом було залучено до участі
у справі в якості співвідповідача
ОСОБА_6

В позовній заяві покликається на ту
обставину, що 19.03.2013 року приблизно в 11
год. 40 хв., під час перерви між уроками, в
приміщенні загально - освітньої школи N2
м. Володимир-Волинського, що
розташована по вул. Котляревського, 2,
малолітній ОСОБА_7 умисно наніс побої
його дочці ОСОБА_5, заподіяши їй легкі
тілесні ушкодження, внаслідок чого
ОСОБА_5 знаходилась на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
Володимир-Волинської центральної
районної лікарні з 19.03. по 29.03.2013 року.

В зв'язку цим слідчим СВ
Володимир-Волинського MB УМВС України у
Волинській області Свірщ Л.М. внесено
до єдиного реєстру досудових
розслідувань відомості про факт
заподіяння тілесних ушкоджень та
розпочато розслідування.

В ході проведення досудового
розслідування встановлено, що тілесні
ушкодження дочці ОСОБА_5 умисно
заподіяв саме малолітній ОСОБА_7

Згідно постанови про закриття
кримінального провадження від 29.04.2013
року встановлено, що ОСОБА_7 на момент
вчинення кримінального правопорушення
не досяг віку, з якого може наставати
кримінальна відповідальність за ст. 125
ч.І КК України, а тому він не може бути
суб'єктом даного злочину. В зв'язку з
тим, що в діях батьків малолітнього
ОСОБА_6 слідчим виявлено ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 184 КУпАП, відповідні
матеріали направлено до ВКМСД
Володимир-Волинського МВ УМВС України
у Волинській області.

Згідно постанови судді
Володимир-Волинського міського суду
від 22 липня 2013 року ОСОБА_3, мати
малолітнього ОСОБА_7, визнана винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 184 ч. 4
КУпАП, а саме, в тому, що вона на протязі
березня 2013 року неналежним чином
виконувала обов'язки, щодо виховання
свого малолітнього сина ОСОБА_7, в
наслідок чого він 19.03.2013 року спричинив
тілесні ушкодження малолітній дочці
позивача ОСОБА_5.

Протиправними діями малолітнього
ОСОБА_7 позивачу заподіяно майнову
шкоду, яка полягає у відшкодуванні
збитків, понесених на лікування дочки
на суму 437грн. 48 коп.

Крім цього, позивачу заподіяно значну
моральну шкоду, яка полягає у
фізичних болях та стражданнях, яких
малолітня дочка ОСОБА_5 зазнала у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
душевних стражданнях, яких зазнала
сім'я позивача внаслідок протиправної
поведінки малолітнього ОСОБА_7, у
приниженні честі та гідності внаслідок
розповсюдження через засіб масової
інформації неправдивих конфіденційних
відомостей про неповнолітню
доньку.Моральну шкоду оцінює в розмірі
20 тисяч гривень.

Просить стягнути з відповідачів по
справі - з ОСОБА_3237 грн.48 коп. майнової
шкоди, з ОСОБА_6 200 грн. майнової шкоди,
та з кожного по 10 000 грн. моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 позов
підтримали, в своїх поясненнях
послались на обставини, викладені у
тексті позовної заяви та доповненнях
до неї. Суду пояснили, що різні суми
матеріальної шкоди визначені з
урахуванням ступеню вини батьків
малолітнього ОСОБА_7, оскільки матір -
ОСОБА_3 притягнута судом до
адміністративної відповідальності, а
батько - ОСОБА_6 не притягувався. Крім
цього, пояснили що при визначенні
розміру матеріальної шкоди сума згідно
квитанцій та згідно довідки ТМО була
помилково додана. Це одна й та є сама
сума витрат на лікування, яка становить
233 грн. 74 коп., в тому числі 30 грн. витрати
на благодійні внески.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 позов не визнали, суду пояснили
що дійсно між малолітніми дітьми був
конфлікт, в ході якого малолітня донька
позивача постраждала, однак
заперечують тілесні ушкодження, про
які зазначає у своєму позові позивач.
Крім цього, вважають, що моральної
шкоди внаслідок цього не завдано.
Просять відмовити у задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_6 для участі у
розгляді справи повторно не з»явився,
хоча двічі повідомлявся судом про час
та місце розгляду справи, а тому з
урахуванням думки осіб, які беруть
участь у справі, суд приходить до
висновку, що справу слід розглядати у
його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши зібрані у
справі докази та оцінивши їх у
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2013 року
приблизно в 11 год. 40 хв., під час перерви
між уроками, в приміщенні загально -
освітньої школи N2 м.
Володимир-Волинського, що розташована
по вул. Котляревського, 2, малолітній
ОСОБА_7, батьками якого є відповідачі по
справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що
стверджується копією свідоцтва про
його народження, умисно наніс побої
ОСОБА_5, заподіяши їй легкі тілесні
ушкодження. Дана обставина
стверджується копіями постанови про
закриття кримінального провадження,
довідки Володимир-Волинського ТМО на
запит адвоката ОСОБА_11, постанови судді
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 22.07.2013 року,
висновку судово-медичної експертизи
№101.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. У
відповідності до ч.1 ст.1178 ЦК України,
шкода, завдана малолітньою особою (яка
не досягла чотирнадцяти років),
відшкодовується її батьками
(усиновлювачами) або опікуном чи іншою
фізичною особою, яка на правових
підставах здійснює виховання
малолітньої особи, - якщо вони не
доведуть, що шкода не є наслідком
несумлінного здійснення або ухилення
ними від здійснення виховання та
нагляду за малолітньою особою.

Як вбачається з виписки з історії
хвороби ОСОБА_5, внаслідок її лікування
в період з 19.03. по 29.03.2013 року було
затрачено кошти в сумі 203 грн. 74 коп.

Інші суми коштів, про які зазначає у
своїй позовній заяві позивач, судом до
уваги не беруться, оскільки в ході дачі
пояснень він пояснив, що помилково
двічі порахував одні й ті ж витрати на
лікування, додавши до витрат згідно
історії хвороби витрати згідно
товарних чеків. Суд також не бере до
уваги благодійні внески на суму 30 грн.,
оскільки ця сума коштів була сплачена
не на лікування хворої ОСОБА_5, а тому до
стягнення підлягають фактичні витрати
на лікування дитини згідно виписки з
історії хвороби в сумі 203 грн.74 коп.

Оскільки відповідачі є батьками
малолітнього ОСОБА_7, не позбавлені
щодо нього батьківських прав, суд
вважає, що вони зобов»язані
відшкодувати вказану суму в рівних
частинах.

Крім цього, заподіявши малолітній
дитині ОСОБА_5 легких тілесних,
малолітній ОСОБА_7 заподіяв їй і
моральної шкоди, яка виразилась у
фізичних болях та стражданнях, яких
малолітня дитина зазнала у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких зазнала сім'я
позивача внаслідок протиправної
поведінки малолітнього ОСОБА_7, а тому з
урахуванням ступеню вини малолітнього
ОСОБА_7, глибини та тривалості
страждань, з урахуванням вимог
розумності та справедливості, розмір
моральної шкоди, яка підлягає до
стягнення, визначає у розмірі 500 грн.,
яку в рівних частинах покладає на обох
батьків малолітнього ОСОБА_6.

Доводи позивача про приниження честі
та гідності внаслідок розповсюдження
через засіб масової інформації
неправдивих конфіденційних відомостей
про неповнолітню доньку, не знайшли
свого підтвердження в суді та на
підтвердження цих обставин не подано
жодних доказів.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст.22, 23, 1166, 1178 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в користь
ОСОБА_1 по 101 грн.87 коп. матеріальної
шкоди, по 250грн. моральної шкоди та по 114
грн. 70 коп. витрат по сплаті судового
збору з кожного, а всього стягнути з
кожного по 466 грн. 57 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги, яка
подається на протязі десяти днів з дня
його проголошення через
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області та набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду
О.В. Лященко