Якимівський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/692/2013

Справа № 330/3015/13-ц

"12" грудня 2013 р. Якимівський районний
суд Запорізької області у складі:
головуючого - Маврешко В.В.

при секретарі - Кириловій Д. О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Якимівка
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк», представник позивача
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

встановив:

Представник позивача звернуся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
мотивуючи тим, що відповідно до
договору № б/н від 22.11.2006 року ОСОБА_2
22.11.2006 року отримав кредит у розмірі
1000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором Відповідач станом
на 31.10.2013р. має заборгованість - 13542,96
грн., яка складається з наступного:

- 4444,37 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6733,18 грн. - заборгованість по процентам
за користуванням кредитом;

- 1244,32 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом;

А також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківський
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 621,09 грн. - штраф (процентна складова).

В позові представник позивача просив
стягнути з відповідача суму
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 22.11.2006 року та судові витрати.

Належним чином викликаний відповідач
до суду не з'явилась, однак
представником відповідача було надано
до суду клопотання про доручення
доказів, а саме копії платіжної картки
НОМЕР_1, заяви та уточненої заяви про
застосування строків позовної
давності та просив відмовити в позові в
повному обсязі.

Представник відповідача просив
застосувати строк позовної давності до
вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №б/н від 22.11.2006
року,розглянути справу без його участі
та відмовити у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Належним чином викликаний до суду
представник позивача до суду не
з'явився надав до суду клопотання про
розгляд справи без його участі на надав
до суду наступні письмові пояснення по
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, а у
відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно вимог ст. 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, якими обмінялися сторони,
та якщо воля сторін виражена за
допомогою електронного або іншого
технічного засобу зв'язку. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Своїм підписом на Заяві від 22.11.2006 року,
Відповідач підтвердив, що ознайомлений
та згоден із Умовами та Правилами
надання банківських послуг (далі -
Умови), які йому були надані для
ознайомлення в письмовому вигляді.

Крім того, Умови та правила надання
банківських послуг викладені на
електронному сайті Банку у вільному
доступі.

Відповідно до ст. 634 ЦК України,
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Таким чином, Відповідач приєднався до
Умов та Правил надання банківських
послуг, шляхом підписання Заяви, та
погодився, що разом вони складають
кредитно-заставний договір (далі -
Договір).

Відповідач не оскаржував у
встановленому законом порядку Договір
або окремі його положення.

- В даному випадку Банком не
видавався споживчий кредит за
визначенням, викладеним в п.23 ст.1
Закону України "Про захист прав
споживачів11, положення якого
поширюються лише на цей вид кредиту, а
не на інші кредитні пропозиції
фінансових установ.

Згідно зі ст.. 1 Закону України "Про
захист прав споживачів" споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника; споживчий кредит - кошти, що
надаються кредитодавцем (банком або
іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону
договір про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Договір, який був укладений між Банком
та ОСОБА_2, регулює відносини з надання
карткового кредиту. Картка
використовується для оплати за товари,
перерахунку коштів на рахунок інших
осіб, отримання готівки та інших
фінансових операцій.

Тобто, сторони не обумовлювали цільове
призначення коштів як споживчий
кредит, Банк, надаючи Відповідачу
платіжну картку та відкриваючи по ній
кредит, не обмежив його у виборі
можливостей чи операцій на
використання коштів, тому Закон
України "Про захист прав споживачів»
на ці правовідносини не поширюється.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (гротові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) та сплатити відсотки за
користування коштами у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно с. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його

виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін),. Зобов'язання, строк
(термін) якого визначений вказівкою на
подію яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї
події. Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання в будь-який час.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг

позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Відповідно до 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг9 договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна зі сторін не проінформує іншу
сторону про припиненню дії Договору,
він автоматично лонгується на такий же
строк.

Відповідно до п. 3.1.3 Правил
користування платіжною карткою, які є
невід'ємною частиною

договору, по закінченні строку картки
вона продовжується на новий строк якщо
не надійшла заява

від держателя картки про стягнення
картрахунку..

Таке свідчить про те, що сторони,
укладаючи зазначений договір, досягли
згоди, що по закінченню строку його дії
відповідна картка продовжується
банком на новий строк, якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не поступило письмової заяви держателя
про закриття картрахунку, а відтак
продовжується строк дії кредитного
договору, тобто, момент досягнення
домовленості вважається таким, що
настав.

Таким чином, на підставі умов
кредитного договору, строк дії картки
та строк дії кредитного договору
поновлюється кожного разу зі спливом
терміну дії картки.

З моменту укладання кредитного
договору, ані Відповідач, ані банк до
цього часу не заявили про намір його
припини. У свою чергу, Відповідач не
надав банку письмової заяви про
закриття картрахунку.

За таких обставин строк дії картки, у
тому числі і строк дії кредитного
договору, пролонгувався з кожним роком

Крім того, як вбачається з розрахунку
заборгованості, останній платіж у
розмірі 200,00 гривень сплачений
відповідачем 15.06.2011року.

Враховуючи наведене представник
позивача вважає що оскільки на одна із
сторін не інформувала одна одну про
завершення дії договору, договір на час
звернення банку до суду є діючим і тому
строк позовної давності звернення до
суду з позовом про стягнення
заборгованості банком не пропущений,
порушене право підлягає захисту шляхом
задоволення позовних вимог у повному
обсязі та стягнення заборгованості за
кредитним договором в межах розміру
заявлених вимог.

В судове засідання представник
позивача надав заяву в якій позовні
вимоги підтримав в повному обсязі
просив їх задовольнити, розглядати
справу без його участі.

У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось,
т.я. були підстави для проведення
розгляду справу без участі сторін.

Під час судового засідання були
вивчені наступні докази по справі:

- Розрахунок заборгованості (а.с.4-7)

- Копія кредитного договору з
додатками до нього (а.с.8-12)

- Копія паспорта відповідача
(а.с.13-14)

- Копія довідки №241170 про включення
до ЄДРПОУ (а.с.15)

- Банківська ліцензія (а.с.17)

- Статут (а.с.18)

- Копія кредитної картки
НОМЕР_1(а.с.27)

Таким чином судом було встановлено:

22 листопада 2006 року між позивачем та
відповідачем було укладено кредитний
договір №б/н від 22 листопада 2006 року
згідно умов якого відповідач отримав
кредит у розмірі 1000,00 гривень зі
сплатою відсотків з користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Станом на 31.10.2013р. за відповідачем по
укладеному договору №б/н від 22
листопада 2006 року рахується
заборгованості на загальну суму 13542,96
грн., яка складається з наступного:

- 4444,37 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6733,18 грн. - заборгованість по процентам
за користуванням кредитом;

- 1244,32 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом;

А також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківський
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 621,09 грн. - штраф (процентна складова).

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що в
задоволенні позовних вимог має бути
відмовлено в повному обсязі в зв'язку з
наступним.

Нормами ст.ст. 257, 258 ЦК України
встановлено, що загальний строк
позовної давності становить три роки, а
позовна давність щодо вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
встановлена строком в один рік.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою відмови у позові.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до укладеного договору №б/н
від 22.11.2006 року ОСОБА_2 (відповідач)
22.11.2006 року отримав кредит у розмірі
1000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківський послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони
керувались ч.1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, від автоматично лонгується
на такій же термін.

Відповідно до умов договору №б/н від
22.11.2006 року строк дії кредитного ліміту
відповідає строку дії картки.
Відповідно до п. 3.1.1 правил
користування платіжною карткою строк
дії Картки вказаний на лицьовій
стороні Картки (місяці та рік). Карта
дійсна до останнього календарного дня
вказаного місяця. Строк дії платіжної
картки НОМЕР_1 наданої відповідачу у
відповідності до договору №б/н від
22.11.2006 року встановлений до 30 листопада
2009 року, що підтверджується фотокопією
вказаної платіжної картки. Після
закінчення строку дії картки
відповідач не звертався до Банку з
метою отримання нової картки. По
причині відсутності грошових коштів на
картковому рахунку на час закінчення
строку дії картки НОМЕР_1 відповідач не
звертався до банку з метою подовження
строку дій картки, та не отримував нову
картку з новим строком дії.

Беручи до уваги що строк дії кредитного
ліміту відповідає строку дії картки, та
те що відповідач не звертався до банку
з метою подовження та отримання
платіжної картки з новий строком дії,
при відсутності платежу в строк - 30
листопада 2009 року що відповідає
останньому дню дії картки з наступного
для позивачу стає відомо про порушення
його права, у зв'язку з чим починається
дія трьохрічного строку права
звернення до суду з вимогою захисту
своїх інтересів. Таким чином, строк
позовної давності сплинув 01 грудня 2012
року, проте позивач звернувся з позовом
лише у листопаді 2013 року.

Відповідно до п. 31 Постанови пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Відповідно до умов договору №б/н від
22.11.2006 року погашення заборгованості
здійснюється частинами у розмірі не
менше ніж 7 відсотків від суми
заборгованості.

Відповідно до п.4.4.1 Пленуму Вищого
Господарського Суд України №10 від
29.05.2013 року «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні

господарських спорів» до дій, що
свідчать про визнання боргу або іншого
обов'язку, можуть, з урахуванням
конкретних обставин справи, належати:
часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум санкцій. При цьому якщо
виконання зобов'язання передбачалося
частинами або у вигляді періодичних
платежів і боржник вчинив дії, що
свідчать про визнання лише певної
частини (чи періодичного платежу), то
такі дії не можуть бути підставою для
переривання перебігу позовної
давності стосовно інших (невизнаних)
частин платежу.

Доводи представника позивача стосовно
того що виданий кредит відповідно до
кредитного договору №б/н від 22.11.2006
року не є споживчим не може бути взяті
до уваги оскільки не ґрунтуються на
законі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
256,257,258 ЦК України, п. 31 Постанови
пленуму вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року, договором на отримання кредиту
№ZPAKSE00000119 від 25.09.2006 року, ст.ст.10, 11,88,215-
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №б/н від 22
листопада 2006 року відмовити в зв'язку
застосуванням строку позовної
давності .

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Якимівський районний суд Запорізької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення," можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: