Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
Справа № 2-115/11
Провадження № 2/279/10/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року
Коростенський міськрайонний
суд
Житомирської
області

в складі: головуючого судді
Лешко С.М.,

з секретарем
Подвисоцькою Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Коростенського
міськвиконкому, виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №3 (КВЖРЕП №3), ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про позбавлення прав на житло,
визнання прав на житло та зобов'язання
укласти договір найму житлового
приміщення та зустрічним позовом
ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4
до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Коростенського міськвиконкому, третя
особа - ВЖРЕП №3 про визнання
втратившими право на житло, усунення
перешкод в користуванні житлом,
виселення з житлового приміщення без
надання іншого житла, визнання права на
житло та про зобов'язання укласти
договір найму житлового приміщення

в с т а н о в и в :

В вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання сім'ї
ОСОБА_2 втратившими право на
користування квартирою АДРЕСА_1 та
визнання за ним та його дружиною права
користування вказаною квартирою з
укладенням договору користування нею
та відкриття особового рахунку.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 07.11.2005 року
позов задоволено.

За заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення
за нововиявленими обставинами, ухвалою
від 21.06.2006 року вищевказане рішення
було скасовано і справа призначена до
повторного розгляду.

В ході розгляду справи ОСОБА_7, який діє
від імені сім'ї ОСОБА_2, подав
зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи - ВЖРЕП №3 та
Коростенський міськвиконком про
визнання втратившими право на житло,
усунення перешкод в користуванні
житлом, виселення з житлового
приміщення без надання іншого житла,
визнання права на житло.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 14.05.2007 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у
задоволенні позовних вимог. Ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 10.10.2007 року вказане рішення
скасовано, а справа направлена на новий
розгляд.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 та його
представник неодноразово уточнювали і
доповнювали свої позовні вимоги, від
частини позовних вимог відмовились.

На час постановлення рішення, судом
розглядається позов ОСОБА_1 до
Коростенського міськвиконкому, КВЖРЕП
№3, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення
прав на житло, визнання прав на житло та
зобов'язання укласти договір найму
житлового приміщення та зустрічним
позовом ОСОБА_2, який діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_4 до
Коростенського міськвиконкому, третя
особа - ВЖРЕП №3 про визнання права на
житло та про зобов'язання укласти
договір найму житлового приміщення.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_8 позов підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 позовні
вимоги до Коростенського
міськвиконкому, третя особа - ВЖРЕП №3
про визнання права на житло та про
зобов'язання укласти договір найму
житлового приміщення підтримав з
підстав, викладених у зустрічних
позовних заявах, просив їх
задовольнити. Позов ОСОБА_1 не визнав з
тих же підстав.

Представник Коростенського
міськвиконкому позов ОСОБА_2 не визнав
з тих підстав, що ОСОБА_2 та члени його
сімї з 1993 року зареєстровані та
проживають в м. Львові, а тому втратили
право на спірне житло. Крім того, на
підставі рішення виконкому
Коростенської міської ради від 06.11.2013
року № 500 квартиру АДРЕСА_1 виділено
ОСОБА_9

Представник КВЖРЕП №3 позов ОСОБА_2 не
підтримав, просив у його задоволенні
відмовити.

Вислухавши пояснення, вивчивши
матеріали справи у їх сукупності і
давши їм оцінку, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що на підставі
ордеру 31.03.1986 року ОСОБА_2 та його
дружині була виділена квартира АДРЕСА_1
(а.с.63).

В вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання сім'ї
ОСОБА_2 втратившими право на
користування квартирою АДРЕСА_1 та
визнати за ним та його дружиною право
користування вказаною квартирою з
укладенням договору користування нею
та відкриття особового рахунку.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 07.11.2005 року
позов задоволено (а.с.58).

За заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення
за нововиявленими обставинами, ухвалою
від 21.06.2006 року вищевказане рішення
було скасовано і справа призначена до
повторного розгляду (а.с.83).

В ході розгляду справи ОСОБА_7, який діє
від імені сім'ї ОСОБА_2, подав
зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи - ВЖРЕП №3 та
Коростенський міськвиконком про
визнання втратившими право на житло,
усунення перешкод в користуванні
житлом, виселення з житлового
приміщення без надання іншого житла,
визнання права на житло.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 14.05.2007 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у
задоволенні позовних вимог (а.с.171).
Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 10.10.2007 року
вказане рішення скасовано, а справа
направлена на новий розгляд (а.с.242).

Вирішуючи позов в частині вимог ОСОБА_1
про визнання сім'ї ОСОБА_2 втратившими
право на користування квартирою
АДРЕСА_1 та визнання за ним та його
дружиною права користування вказаною
квартирою з укладенням договору
користування нею та відкриття
особового рахунку, суд визнає його
безпідставним з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суду не представлено жодного доказу
порушення, невизнання або оспорювання
прав ОСОБА_1 на спірне житло
відповідачами по справі. Оскільки
згідно ст. 58 ЖК України єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення є ордер, який на час
звернення до суду ОСОБА_1 виданий не
був, він не мав права на спірне житло. З
цього слідує, що на час звернення до
суду ОСОБА_1 не мав права на спірне
житло, а не існуюче право не підлягає
захисту.

Крім того, у зв'язку з наданням іншого
житла, ОСОБА_1 звільнив спірну квартиру
02.09.2013 року (а.с.483).

Що стосується вимог ОСОБА_2 про
визнання за ними права на житло,
укладення договору користування
квартирою та відкриття особового
рахунку, то вони підлягають частковому
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що право ОСОБА_2
на житло в квартирі АДРЕСА_1 не
визнається відповідачем по справі -
Коростенським міськвиконкомом та
третьою особою - КВЖРЕП №3, а тому це
право підлягає захисту.

Право на спірне житло подружжя ОСОБА_2
набули на законних підставах, на
підставі ордеру.

У відповідності до ст. 108 ЖК України
договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду може бути розірвано на
вимогу наймодавця лише з підстав,
установлених законом і тільки в
судовому порядку, крім випадків
виселення з будинків, що загрожують
обвалом. Станом на час постановлення
цього рішення, судових рішень про
розірвання договору найму або про
визнання ОСОБА_2 втратившим право на
житло не існує, а звідси слідує, що він
не позбавлений і має право на житло у
квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги про право на житло,
заявлені в інтересах ОСОБА_4, 1990 року
народження, сина наймача, який в 2007
році, на час пред'явлення позову в його
інтересах, був неповнолітнім
задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що спірна квартира
виділялась на склад сімї з двох
чоловік. Будь-які дані про те, що ОСОБА_4
був зареєстрований у спірному житлі, а
потім його право на проживання було
порушено відповідачами, суду не
представлені. Таким чином відсутні
підстави визнавати право на житло за
повнолітнім членом сімї наймача, яке
може бути реалізоване ним у
відповідності до ст. 64 ЖК України.

Що стосується вимог про укладення
договору користування квартирою та
відкриття особового рахунку, то вони
задоволенню не підлягають.
Коростенський міськвиконком, як
відповідач по справі, не наділений
повноваженнями по укладенню договорів
найму жилого приміщення, а звідси -
відкриття особового рахунку, які у
відповідності до ч.2 ст. 61 ЖК України
належать житлово-експлуатаційним
організаціям. Разом з тим, КВЖРЕП №3
залучений до участі у справі за позовом
ОСОБА_2 в якості третьої особи, а тому
позовні вимоги до третьої особи
задоволені бути не можуть.

Керуючись ст.ст.213 - 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 58, 61, 108 ЖК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Коростенського міськвиконкому,
виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №3 (КВЖРЕП №3), ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про позбавлення прав на житло,
визнання прав на житло та зобов'язання
укласти договір найму житлового
приміщення - відмовити за
безпідставністю.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право на житло в
квартирі АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Житомирської області
через Коростенський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
постановляння, або в той же строк з дня
отримання копії рішення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду

С.М.Лешко