Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1376/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

10.06.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Савченко С.О., Суржика М.М.

при секретареві: Крисановій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Айсберг» на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 14 березня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Айсберг" про
усунення перешкод в користуванні
особистим майном, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулась
в суд з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю „Айсберг"
(далі по тексту ТОВ „Айсберг") про
усунення перешкод в користуванні
особистим майном, а саме торгівельним
металевим павільйоном, розташованим по
АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ТОВ
„Айсберг" надати безперешкодний
доступ до павільйону та не чинити у
майбутньому перешкод у володінні та
користуванні ним. Позов обґрунтовано
тим, що їй на праві власності належить
торгівельний металевий павільйон на
підставі договору купівлі-продажу від
04.02.2004 року. 05.02.2004 року уклала з
відповідачем договір на відшкодування
експлуатаційних витрат. 05.04.2004 року
зареєструвалась як ФОП. А 14.02.2004 року
уклала з відповідачем договір оренди
нежитлових приміщень та торгових місць
з розвиненою інфраструктурою ринку
«Айсберг» №062, на підставі якого
відповідач передав, а вона прийняла у
строкове платне користування
облаштоване торгове місце з розвиненою
інфраструктурою для обслуговування та
проведення підприємницької
діяльності. У 2009 році припинила
займатися підприємницькою діяльністю.
03.05.2012 року її підприємницька
діяльність припинена офіційно. Вона
звернулась до відповідача про
визначення часу для демонтажу
торгівельного металевого павільйону,
що належить їй на праві власності.
Проте, відповідач чинить перешкоди у
його демонтажу, а у березні місяці 2012
року вона дізналася, що адміністрацією
ТОВ „Айсберг" самовільно зрізано замки
із вхідних дверей, встановлені нові
замки і павільйон передано у
користування іншій особі.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 березня 2014 року позовні
вимоги задоволено. Усунуто перешкоди в
користуванні торгівельним металевим
павільйоном, розташованим по АДРЕСА_1,
шляхом зобов'язання ТОВ „Айсберг"
надати безперешкодний доступ до
павільону та не чинити у майбутньому
перешкод у володінні та користуванні
ним. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ
„Айсберг" 31.03.2014 року подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.
Зокрема, вказав, що позивачем не
доведено, а судом не з'ясовано
перебування торгівельного павільйону
на торгівельному місці на території
ринку „Айсберг", не доведено чинення
перешкод позивачеві та користування
відповідачем спірним павільйоном.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, їх представників, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін,
виходячи з такого.

Як встановлено судом першої
інстанції позивачеві на праві
власності належить торгівельний
металевий павільйон на підставі
договору купівлі-продажу від 04.02.2004
року (а.с.11-12).

05.02.2004 року уклала з відповідачем
договір на відшкодування
експлуатаційних витрат (а.с.21). 05.04.2004
року була зареєстрована як фізична
особа-підприємець, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця (а.с.19). А
14.02.2004 року уклала з відповідачем
договір оренди нежитлових приміщень та
торгових місць з розвиненою
інфраструктурою ринку «Айсберг» №062,
на підставі якого відповідач передав, а
вона прийняла у строкове платне
користування облаштоване торгове
місце з розвиненою інфраструктурою для
обслуговування та проведення
підприємницької діяльності (а.с.22-26). У
подальшому 01.02.2008 року був укладений
договір оренди №90 нежитлових
приміщень та торгових місць з
розвиненою інфраструктурою ринку
«Айсберг» (а.с.27-29). Позивач протягом
цього строку сплачувала орендну плату
(по січень 2009 року включно), про що
свідчать квитанції про сплату (а.с.30-32).

У подальшому вона не мала наміру
здійснювати підприємницьку діяльність
та продовжувати строк дії договору
оренди №90 нежитлових приміщень та
торгових місць з розвиненою
інфраструктурою ринку «Айсберг» та
23.01.2009 року звернулася до відповідача з
заявою про припинення договору оренди
та узгодження дати та умови повернення
металевого павільйону (а.с.34).

Таким чином, договір оренди
нежитлових приміщень та торгових місць
з розвиненою інфраструктурою ринку
«Айсберг» №90 від 01.02.2008 року припинено
23.01.2009 року, що підтверджується листом
ТОВ «Айсберг» за №12 від 25.03.2009 року
(а.с.35). Тому, позивачем спірне майно
для здійснення підприємницької
діяльності не використовується.

Відповідач не погодив дати та
умов повернення, та після
неодноразових звернень позивача
направив лист від 22.07.2009 року №56, яким
повідомив, що позивач повинен
розробити та погодити з відповідними
службами проект демонтажу малої
архітектурної форми (а.с.42).

На момент звернення в суд першої
інстанції з даним позовом ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку
здійснила реєстрацію припинення
підприємницької діяльності 03.05.2012 року,
про що внесено запис №4002246, та про
що свідчить повідомлення державного
реєстратора від 03.05.2012 року №340/19 (а.с.20).

У подальшому постановою про
відмову у порушенні кримінальної
справи від 29.03.2012 року встановлено, що
28.03.2012 року керівництво ринку «Айсберг»
вирішило демонтувати ларьок, належний
ОСОБА_2, шляхом розпилювання замка
вхідних дверей (а.с.53).

А 04.06.2012 року листом за №46
директор ТОВ «Айсберг» повідомив
позивача про те, що 28.03.2012 року ним було
прийнято рішення про комісійне
відкриття павільйону і передачу його в
оренду (а.с.56).

Суд першої інстанції
вірно встановив правовідносини, що
склалися між сторонами, та норми права,
якими вони регулюються, та дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст.319 ЦК України
власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК). Відповідно
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування чи розпорядження своїм
майном (ст.391 ЦК).

Посилання відповідача на
недоведеність вчинення ним перешкод
позивачеві у розпорядженні ним своєю
власністю спростовуються письмовими
доказами по справі, які свідчать про те,
що відповідач дійсно чинить перешкоди
у користуванні та розпорядженні
спірним павільйоном, що належить на
праві власності позивачеві.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
ухваленим з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Айсберг"
відхилити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: