Провадження 2/635/4689/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
селище
Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Покотилівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Роганської селищної ради
Харківського району Харківської
області про визнання права власності
на будинок,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з
позовом та просить встановити факт, що
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя
набув право власності на домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1; визнати за
позивачем право власності на вказаний
житловий будинок в порядку спадкування
за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, також позивач
просить визнати за ним право власності
на житловий будинок літ. «А-1» з
прибудовою літ. «А1-1» загальною площею
67,60 кв. м., з яких житлова площа - 34,50 кв.
м., допоміжна - 33,10 кв. м. та надвірні
будівлі: льох літ. «В», вигрібна яма літ.
«Г», огорожа №1, хвіртка № 2,
свердловина № 3, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
підтримав заявлені вимоги та пояснив,
що 11 липня 1960 року його дід ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу, що
посвідчений Четвертою Харківською
державною нотаріальною конторою,
реєстр № 2-2660, придбав житловий будинок
АДРЕСА_1. В подальшому нумерацію
вказаного будинку змінено з АДРЕСА_1 на
АДРЕСА_1. Протягом 1963-1967 років ОСОБА_3 з
дозволу відповідача замість старого
будинку збудував новий будинок літ.
«А-1» площею 33,10 кв. м., льох літ. «В»,
огорожу №1, хвіртку № 2, а у 1993 році
облаштував свердловину № 3. ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповітом від 27
квітня 1995 року усе належне йому майно,
ОСОБА_3 залишив позивачу, який у
встановлений законом шестимісячний
строк звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, також прийняв спадщину
фактично, оскільки зареєстрований та
постійно проживає у будинку за адресою:
АДРЕСА_1. У 2010 році позивач до
спадкового будинку літ. «А-1» здійснив
прибудову літ. «А1-1» та облаштував
вигрібну яму літ. «Г». У 2013 році позивач
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про
спадщину після смерті ОСОБА_3, але йому
відмовлено в оформленні спадкових прав
оскільки відсутній правовстановлюючий
документ на новозбудований житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1, що змусило
позивача звернутися до суду з позовом.

Представник Роганської селищної ради
Харківського району Харківської
області у судове засідання не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, про
день та час розгляду справи
повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
докази по справі встановив наступні
обставини та відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до
листа № 424 від 03 липня 2013 року
Комунального підприємства «Харківське
районне бюро технічної
інвентаризації», право приватної
власності на дерев'яний житловий
будинок АДРЕСА_1, зареєстрований за
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
нотаріусом Четвертої Харківської
державної нотаріальної контори
Евдокимовою В.М. 11 липня 1960 року, реєстр
№ 2-2660, але у 1963 році зареєстрований
житловий знесено та зведено житловий
будинок літ. «А-1», глинобитний
обкладений шлакоблоком, загальною
площею 67,60 кв. м., житловою площею 34,50 кв.
м., який до експлуатації не прийнятий,
право власності не переоформлено, в
бюро не зареєстровано.

Відповідно до технічного паспорту на
будинок, що виготовлений Комунальним
підприємством «Харківське районне
бюро технічної інвентаризації» станом
на 24 червня 2013 року, за адресою: АДРЕСА_1,
виконано самовільне будівництво
житлового будинку літ. «А-1» з
прибудовою літ. «А1-1», верандою літ. «а»,
надвірні будівлі: сарай літ. «Б», льох
літ. «В», вигрібна яма літ. «Г».

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1,
що видане 19 березня 1997 року Роганською
селищною радою Харківського району
Харківської області, запис № 34 від 19
березня 1997 року.

Заповітом, що посвідчений 27 квітня 1995
року Роганською селищною радою
Харківського району Харківської
області, реєстр № 106, ОСОБА_3 усе належне
йому майно заповів онуку ОСОБА_1.

Відповідно до листа № 02-14/2098 від 12 липня
2013 року Першої державної нотаріальної
контори Харківського району
Харківської області, позивачу
відмовлено в оформленні спадкових прав
після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутності
правовстановлюючих документів на
новостворений житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1.

В якості доказів позивачем також
надані суду: копія паспорту
громадянина України та довідки про
присвоєння ідентифікаційного номеру
на ім'я позивача, договір купівлі -
продажу від 11 липня 1960 року,
посвідчений Четвертою Харківською
державною нотаріальною конторою,
реєстр № 2-2660, план земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1; будинкова книга.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15
ЦК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Главою 29 Цивільного Кодексу України
визначенні положення захисту прав
власності, а статтею 16 ЦПК України
способи захисту цивільних прав та
інтересів, у тому числі і права
власності, зокрема шляхом: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав,
зокрема в порядку глави 6 ЦПК України
розглядаються справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України
визначений перелік фактів, які можуть
бути встановлені судом, а частиною 2
вказаної статті передбачена
можливість у судовому порядку
встановити також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог, на підставі доказів наданих
сторонами.

Суд, аналізуючи надані позивачем
докази в їх сукупності приходить до
висновку, що вимоги позивача
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Так суд відмовляє позивачу в
задоволенні вимоги про встановлення
факту, що ОСОБА_3 за життя набув права
власності на спірне
домоволодіння,тому, оскільки така
вимога протирічить нормам діючого
цивільного процесуального
законодавства, тому що відповідно до ч.
2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку
можуть бути встановлені факти, що
мають юридичне значення тільки, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення, а порядок набуття права
власності на нерухоме майно
врегульований як нормами діючого
законодавства так і був врегульований
нормами законодавства, що діяли на час
виконання ОСОБА_3 будівництва будинку,
що є беззаперечною підставою для
відмови в задоволенні вимоги про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Також не підлягають задоволенню вимоги
позивача як про визнання за ним права
власності на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом, оскільки позивачем не
доведено, що домоволодіння в цілому є
спадковим майном після смерті ОСОБА_3,
при цьому суд виходить з тих обставин,
що придбаний останнім житловий будинок
знесений, а доказів про те, що спірний
будинок, прибудови та надвірні будівлі
збудовані особисто ОСОБА_3 і є його
особистою приватною власністю, позивач
не надав, тоді як вимога закону щодо
обов'язкової реєстрації права
власності на нерухоме майно особою, що
здійснила будівництво за вказаною
адресою - не дотримане, до того позивач
і не зазначає, які саме будівлі
відносяться до спадкової маси, тому
суд відмовляє позивачу в задоволенні
вимоги про визнання за ним права
власності на домоволодіння в порядку
спадкоємства за заповітом.

Також суд відмовляє позивачу в
задоволенні вимоги про визнання за ним
права власності на житловий будинок
літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» та
надвірні будівлі: льох літ. «В»,
вигрібна яма літ. «Г», огорожа №1,
хвіртка № 2, свердловина № 3, оскільки
вказане будівництво в експлуатацію не
введене, проектна документація на
будівництво відсутня і самовільне
будівництво виконано на земельній
ділянці, що не була відведена позивачу
у встановленому законом порядку і
позивач не є власником вказаної
земельної ділянки.

Також, суд враховує, що позивач не
надав доказів на підтвердження того, що
з боку відповідача Роганської селищної
ради Харківського району Харківської
області має місце порушення,
невизнання або оспорювання його права
на житловий будинок з прибудовами за
адресою: АДРЕСА_1, а суд розглядає
справи у разі існування спору щодо
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів особи.

За вказаних обставин, суд, не знаходить
законних підстав для задоволення
позову і повністю відмовляє позивачу в
задоволенні позовних вимог.

При розгляді справи суд не приймає
докази, які не мають відношення до
предмету спору.

Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК
України віднести за рахунок позивача
та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
недоплачену суму судового збору у
розмірі 1104,41 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. 328, ч. 1,3,ст. 379 ЦК України, ст.
549 ЦК України в редакції 1963 року, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог -
повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1
віднести за його рахунок та стягнути з
ОСОБА_1 недоплачену суму судового збору
у розмірі 1104 (одна тисяча сто чотири)
гривні 41 коп.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня проголошення рішення суду, а
особами, без участі яких постановлено
рішення протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення суду в апеляційний суд
Харківської області через Харківський
районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляцію не
буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ
О.М. Пілюгіна