РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м.Харків

Орджонікідзевський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого - судді Зябрової О.Г.,

при секретарі - Селивоненко Б.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, 3-і
особи - приватні нотаріуси
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання
договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до відповідачів, в якому
просила визнати недійсним договір
дарування від 09.06.2009року , укладений між
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також визнати
недійсним договір дарування від
09.08.2011р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 і ОСОБА_4,
предметом дарування за якими є
квартира АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх вимог позивач посилалась на те,
що її батько ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, страждав на алкоголізм,
постійно пиячив, крім того був жадібною
людиною та ніколи не залишився без
свого житла, подарувавши його
будь-кому. На підставі чого позивач
вважає, що волевиявлення її батька під
час укладання договору дарування не
було вільним, оскільки він не міг
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

В судовому засіданні позивач та
її представник підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник
проти задоволення позовних вимог
заперечували, пояснивши, що ОСОБА_9
ніколи не страждав на алкоголізм,
волевиявлення його було вільним під
час укладання договору дарування,
оскільки він прожив 20 років у шлюбі з
ОСОБА_10 і у них були дуже добрі стосунки
з дружиною та її дітьми.

3-і особи у судове засідання не
з»явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили, заперечень проти позову не
надали.

Суд, вислухавши пояснення
учасників процесу, свідків, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів
справи, 29 червня 2009 року ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 уклали договір дарування,
відповідно до якого ОСОБА_9 подарував, а
ОСОБА_10 прийняла у дар квартиру
АДРЕСА_1. Даний договір було
нотаріально посвідчено приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстровано у реєстрі права
власності на нерухоме майно,
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Згідно до ч.1 ст.225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Відповідно до свідоцтва про
смерть ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтями 10, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, позивачем по справі не
доведено під час судового розгляду
справи обставини, які б свідчили про те,
що ОСОБА_9 на час укладання
вищезазначеного договору дарування не
усвідомлював значення своїх дій та не
керував ними.

Суд критично ставить до пояснення
свідків з боку позивача, оскільки вони
спростовуються поясненнями свідків з
боку відповідачів, а також довідками
від КЗОЗ «Обласний наркологічний
диспансер» та КЗОЗ «Харківський
міський психоневрологічний диспансер
№ 3» про те, що ОСОБА_9 за медичною
допомогою до них не звертався, на
лікуванні та обліку не перебував та
актом судово-психіатричного експерта
№ 145 від 11.02.2014р., відповідно до якого
ОСОБА_9 під час життя і 09.06.2009р. ознак
будь-якого хронічного стійкого
психічного розладу не виявляв і за
своїм психічним станом на момент
підписання договору дарування 09.06.2009р.
був здатен усвідомлювати свої дії та
керувати ними.

Оскільки жодних інших доказів на
підставу своїх позовних вимог
позивачем по справі до суду не надано,
суд вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214
ЦПК України, ст.ст.203, 225 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, 3-і особи - приватні
нотаріуси Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та ОСОБА_8
про визнання договору дарування
недійсним - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Суддя

12.05.2013