Справа № 423/2226/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2013 року
м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської
області в складі головуючого Мазура
М.В. при секретарі Корабльовій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в заяву ОСОБА_1 про
скасування обмеження у праві виїзду за
кордон,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
скасування обмеження виїзду за кордон,
посилаючись на те, що Попаснянським
районним судом була розглянута справа
за позовом ПАТ "Український
комунальний банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитом.
Судом було задоволено заяву про
забезпечення позову, а також прийнято
рішення, яким позовні вимоги ПАТ
«Український комунальний банк» були
задоволені. Беручи те, що на даний
момент рішення суду виконане, ОСОБА_1
просить скасувати заходи забезпечення
позову, знявши з неї заборону виїзду за
межі України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив що ухвалою
Попаснянського районного суду
Луганської області від 05.10.2011 року за
заявою ПАТ "Український комунальний
банк" про забезпечення позову було
тимчасово обмежено право виїзду за
межі України боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Попаснянським РВ УМВС України
в Луганській області.

Враховуючи сказане, суд звертає увагу
на те, що свобода пересування
гарантована ст. 2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод (далі -
Конвенції), частина друга якої
передбачає: «Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною». При чому згідно ч. 3 указаної
статті це на здійснення цього права не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v.
Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд
з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформулював
загальні стандарти щодо права на
свободу пересування, зазначивши, що
таке обмеження має відповідати одразу
трьом критеріям: по-перше, має
ґрунтуватися на законі, по-друге,
переслідувати одну з легітимних цілей,
передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до
Конвенції, і по-третє, знаходитися в
справедливому балансі між правами
людини та публічним інтересом (тобто
бути пропорційним меті його
застосування). При цьому при вирішенні
питання про пропорційність обмеження
даного права з метою стягнення
неоплачених боргів слід пам'ятати, що
таке обмеження може бути виправдано
лише тоді, коли воно дійсно сприятиме
погашенню заборгованості; проте навіть
якщо зазначене обмеження свободи
пересування було виправданим на самому
початку, воно може стати
непропорційним і таким, що порушує
права людини, якщо воно автоматично
продовжуватиметься протягом тривалого
періоду. Тому застосування такого
обмеження має періодично
переглядатися судом (принаймні в
останній інстанції) з метою з'ясування
доцільності його подальшого
застосування, причому обсяг судового
розгляду повинен дозволити суду взяти
до уваги всі фактори, й у тому числі ті,
що стосуються пропорційності такого
обмеження.

Оскільки з доданих до заяви матеріалів
та з заяви ОСОБА_1 вбачається, що
постановою ВДВС Попаснянського РУЮ про
закінчення виконавчого провадження
від 27.11.2013 року, встановлено, що сума
боргу у розмірі 7513,81 грн. на користь ПАТ
«Український комунальний банк»
стягнено з неї згідно виконавчого
листа № 2-797 від 13.01.2012 року, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для подальшого застосування
даного заходу забезпечення позову.

Таким чином, оскільки на даний момент
належних правових підстав для
подальшого застосування обмеження
немає, керуючись ст. 2 Протоколу №4 до
Конвенції, відповідною практикою ЄСПЛ,
ст.ст. 3, 8, 33, 55, 124 Конституції України,
ст. 154 ЦПК України, суд вважає за
необхідне заяву задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування обмеження
у праві виїзду за кордон - задовольнити.

Захід забезпечення позову у вигляді
тимчасового обмеження права виїзду за
межі України боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою:
АДРЕСА_1, застосований згідно ухвали
Попаснянського районного суду
Луганської області від 05.10.2011 року -
скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а в разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали до апеляційного суду
Луганської області через
Попаснянський районний суд.

Суддя
М.В.Мазур