Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,
з участю: секретаря судового
засідання Багнюк О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл домоволодіння та припинення
права спільної часткової власності, -
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов підтримав і просить суд
припинити право приватної спільної
часткової власності на домоволодіння
на АДРЕСА_1; виділити йому в натурі з
домоволодіння на АДРЕСА_1 приміщення
житлового будинку № №: « 1-1» - хол
площею 8,6 кв.м., « 1-2» - кухня площею 9,4
кв.м, « 1-3» - жила площею 13,1 кв.м, « 1-4» -
санвузол площею 4,8 кв.м., « 1-5» - загальна
кімната площею 37,8 кв.м. та сарай «Д-1» в
окрему квартиру № 1 загальною площею 73,7
кв.м., житловою площею 50,9 кв.м., як
самостійний об'єкт нерухомого майна;
визнати за ним право власності на
квартиру № 1 в житловому будинку
АДРЕСА_1 загальною площею 73,7 кв.м.,
житловою площею 50,9 кв.м. та на сарай
Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, про час і місце
судового засідання повідомлялася
належним чином. Заперечення проти
позову не подала. Повідомлення про
причини неявки від відповідача не
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та доведеними,
а тому позов підлягає задоволенню
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2
на праві приватної спільної часткової
власності належить 34/100 частин
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу від 28 липня 1984 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої рівненської державної
нотаріальної контори Омельяненко М.Ю.
та зареєстрованого в реєстрі за № 1-5064.
Позивачем проведена реєстрація права
власності на вказане нерухоме майно, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 5923635 від 20 грудня 2004 року,
виданим комунальним підприємством
«Рівненське міське бюро технічної
Власником решти 66/100 частин згаданого
домоволодіння є відповідач ОСОБА_3 на
підставі договору довічного утримання
від 25 вересня 2005 року, посвідченого
державним нотаріусом Першої
рівненської державної нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
за № 3-882.
Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1
площею 0,0232 га з цільовим призначенням
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд належала сторонам
на праві спільної сумісної власності
на підставі рішення Рівненської
міської ради від 30 березня 2007 року № 595,
про що 15 жовтня 2007 року був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 216742.
Ухвалою Рівненського міського суду від
14 травня 2012 року у справі № 1715/7621/12 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
земельної ділянки між сторонами була
визнана мирова угода, за умовами якої
земельна ділянка була поділена між
сторонами в натурі з припиненням права
спільної сумісної власності сторін на
цю земельну ділянку.
З метою поліпшення житлових умов
позивачем було проведено
реконструкцію належної йому частки
домоволодіння згідно проекту
реконструкції частини житлового
будинку ОСОБА_2 та господарської
споруди по АДРЕСА_1, розробленого
приватним малим підприємством
В результаті проведеної реконструкції
між сторонами склався реальний порядок
користування житловим будинком,
зокрема позивачу та відповідачу
належать приміщення, що фактично
складають дві окремі квартири, які
мають окремі входи і комунікаційні
мережі та використовуються
співвласниками як самостійні об'єкти
Позивачу належать приміщення
житлового будинку № №: « 1-1» - хол
площею 8,6 кв.м., « 1-2» - кухня площею 9,4
кв.м, « 1-3» - жила площею 13,1 кв.м, « 1-4» -
санвузол площею 4,8 кв.м., « 1-5» - загальна
кімната площею 37,8 кв.м. та сарай «Д-1».
Відповідачу належить решта приміщень
вказаного домоволодіння.
З огляду на відсутність у позивача
будівельного паспорта на
реконструкцію частини житлового
будинку, проведені ним зміни, згідно
складеного комунальним підприємством
«Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації» технічного паспорта,
зареєстровані як самовільно збудовані.
Наявність самочинного будівництва є
перешкодою для укладення між сторонами
договору про поділ нерухомого майна, що
є у спільній частковій власності, у
зв'язку з чим позивач змушений
звернутися до суду для проведення
розподілу домоволодіння в натурі та
визнання за ним права на власності на
квартиру, як самостійний об'єкт
Визначений порядок користування
належною позивачу на праві власності
реконструйованою частиною
домоволодіння не порушує права
відповідача щодо використання
належної йому частини домоволодіння та
земельної ділянки, реконструкція
позивачем проведена відповідно до
проектної документації та зі згоди
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Частиною другою статті 124 Конституції
України встановлено, що юрисдикція
судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.
Згідно Рішення Конституційного Суду
України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002
положення частини другої статті 124
Конституції України щодо поширення
юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у державі,
в аспекті конституційного звернення
необхідно розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
Згідно ст.16 ЦК України серед інших
способів захисту цивільних прав є
Згідно зі ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набується на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
права власності не встановлена судом.
Частиною 5 ст.376 ЦК України передбачено,
що на вимогу власника земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.
Згідно з вимогами ст.392 ЦК України
власник вправі пред'явити позов про
визнання його прав власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі
відсутності документа, який засвідчує
його право власності.
Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.
Як передбачено ст.367 ЦК України, майно,
що є у спільній частковій власності,
може бути поділено в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
Оцінюючи досліджені по справі докази в
їх сукупності, суд встановив, що виділ
позивачу належних йому приміщень
житлового будинку в окремий об'єкт
нерухомого майна та визнання за ним
права власності на це майно не порушує
прав інших осіб, в тому числі і прав
відповідача, як співвласника
домоволодіння, тому суд вважає, що є
достатні підстави для задоволення
На пiдставi п.1 ч.2 ст.16, ст.319, ст.320, ст.328,
ст.392 ст.364, ст.367 ЦК Укpаїни, кеpуючись
ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,224,225,226,233,292,294 ЦПК
України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.
Виділити ОСОБА_2 в натурі з
домоволодіння на АДРЕСА_1 приміщення
житлового будинку № №: « 1-1» - хол
площею 8,6 кв.м., « 1-2» - кухня площею 9,4
кв.м, «1-3» - жила площею 13,1 кв.м, « 1-4» -
санвузол площею 4,8 кв.м., « 1-5» - загальна
кімната площею 37,8 кв.м. та сарай «Д-1» в
окрему квартиру № 1 загальною площею 73,7
кв.м., житловою площею 50,9 кв.м., як
самостійний об'єкт нерухомого майна.
Припинити право приватної спільної
часткової власності на домоволодіння
Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру № 1 в житловому будинку
АДРЕСА_1 загальною площею 73,7 кв.м.,
житловою площею 50,9 кв.м. та на сарай
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
за письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набрало законної сили 15
липня 2013 року.

Суддя: