Справа № 457/1399/13-ц
номер провадження №2/457/392/13
У Х В А Л А

13.09.2013 року
м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду
Львівської області Марчук В.І.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» про захист прав споживача
та визнання частково недійсним
кредитного договору №700007041 від 19.05.2008
року та застосування наслідків його
недійсності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» про захист прав
споживача та визнання частково
недійсним кредитного договору №700007041
від 19.05.2008 року та застосування
наслідків його недійсності, а саме:
просить визнати недійсним п.12
кредитного договору № 700007041 від 19.05.2008
року укладеного між ОСОБА_1 та
публічним акціонерним товаристом
«Альфа Банк»; скасувати рішення
прийняте Постійно діючим третейським
судом при Всеукраїнській Громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» по справі №986-3/218/13 від
21.05.2013 року.

Позивач жодним чином не аргументує, що
даний позов поданий відповідно до
Закону України «Про захист прав
споживачів», не зазначає, чим саме
порушені його споживчі права.

Положення ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживача» визначає , що
послуга діяльність виконавця з надання
(передачі) споживачеві певного
визначеного договором матеріального
чи нематеріального блага, що
здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
його особистих потреб. У п. 23 ст. 1 цього
ж Закону зазначено, що споживчий кредит
це кошти, що надаються кредитодавцем
(банком або іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживача» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками. У цьому ж Законі чітко
прописана процедура укладання
договору, в якій йдеться й про питання
щодо надання інформації
кредитодавцеві та споживачеві один про
одного та щодо умов кредитування: мету,
для якої споживчий кредит може бути
витрачений, форми його забезпечення,
тип процентної ставки, сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту, строк, на який кредит може бути
одержаний, та варіанти його повернення.
При цьому в разі ненадання зазначеної
інформації суб'єкт господарювання,
який повинен її надати, несе
відповідальність, встановлену
статтями 15 і 23 цього Закону.

Договір про надання споживчого кредиту
укладається у письмовій формі, один із
оригіналів якого передається
споживачеві. Споживач не зобовязаний
сплачувати кредитодавцеві будь-які
збори, відсотки або інші вартісні
елементи кредиту, що не були зазначені
в договорі.

У звязку з цим застосування Закону
України «Про захист прав споживача» до
спорів, які виникають з кредитних
правовідносин, можливе в тому разі,
якщо предметом і підставою позову є
питання надання інформації
споживачеві про умови отримання
кредиту, типи процентної ставки,
валютні ризики, процедура виконання
договору тощо, які передують укладенню
договору. Після укладення договору між
сторонами виникають кредитні
правовідносини, тому до спорів щодо
виконання цього договору зазначений
Закон не може застосовуватись, а
застосуванню підлягає спеціальне
законодавство, що регулює кредитні
правовідносини.

Також, вказана позовна заява була
подана до суду з порушенням вимог
ст.119 ЦПК України.

Так, за ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної
заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Згідно з п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняються споживачі за
позовами, що пов'язані з порушенням
їхніх прав.

Позивач звертається до суду з позовом,
як зазначено у позові щодо порушення
його прав як споживача при укладенні
кредитного договору (в даній частині
позов не обгрунтовано), але просить
одночасно суд скасувати рішення
прийняте Постійно діючим третейським
судом при Всеукраїнській Громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» по справі
№986-3/218/13 від 21.05.2013 року, що не пов'язано
з порушенням його прав як споживача.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання заяви про
скасування рішення третейського суду
сплачується судовий збір в розмірі 0,5
розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» передбачено, що в
період з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року
мінімальна заробітна плата закладена
на даний період в сумі 1147.00 грн.

З вищезазначеного вбачається, що
позивачем для пред'явлення даного
позову до суду необхідно додати
документ, що підтверджує сплату
судового збору в сумі 573,50 грн.
Позивачем даного документу не додано.

Таким чином, позивачу необхідно
обґрунтовано, з посиланням на закон,
який регламентує дані правовідносини,
оформити позовну заяву, оскільки суддя
має право відкрити провадження у
справі лише при наявності як передумов
права на пред'явлення позову, так і при
наявності умов, які складають порядок
реалізації права на звернення до суду,
і вони передбачені в
статтях 119-121 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України,
або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій зазначає
підстави для залишення заяви без руху,
про що повідомляє позивача і надає йому
строк для усунення недоліків, який не
може перевищувати п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та, керуючись
ст.119-121 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Альфа Банк»
про захист прав споживача та визнання
частково недійсним кредитного
договору №700007041 від 19.05.2008 року та
застосування наслідків його
недійсності - залишити без руху.

Надати позивачу строк в п'ять днів з дня
отримання копії ухвали, для усунення
зазначених в ухвалі недоліків.

Роз'яснити позивачу, що якщо відповідно
до ухвали суду у встановлений строк
вимоги ухвали будуть виконані, позовна
заява буде вважатись поданою в день її
первісного подання, а інакше позовна
заява буде вважатися неподаною та буде
повернута позивачу.

Копію ухвали скерувати позивачу для
відома та вжиття заходів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Марчук