інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/2003/13 Категорія: 34 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г.,
Свистун О.В.,

при секретарі Перебойчуку Р.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» про стягнення
страхового відшкодування за
апеляційною скаргою відповідача
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ПрАТ «Страхова
компанія «Статус» в особі Луцької
регіональної дирекції на користь
ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі 49500 грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія
«Статус» в особі Луцької регіональної
дирекції в дохід держави 495 грн.
судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що при ухваленні рішення
було порушено норми матеріального та
процесуального права та не було
з'ясовано обставин, що мають значення
для справи. Просить скасувати дане
рішення та ухвалити нове, яким в позові
відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача заперечив апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча відповідач
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце апеляційного
розгляду даної справи, що
підтверджується відповідним поштовим
повідомленням. Оскільки про причини
своєї неявки суд не повідомив, про
відкладення розгляду справи не
клопотав, то у відповідності з вимогами
ст. 305 ЦПК України колегією суддів було
визнано за можливе апеляційний розгляд
даної справи проводити за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши обставини справи
та перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін із таких мотивів.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що на
момент дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль під керуванням ОСОБА_3 був
застрахований в ПрАТ «Страховій
компанії «Статус» відповідно до полісу
№ АА/7681763 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів за умовами якого страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, в межах
визначеного договором ліміту
відповідальності за мінусом франшизи,
покладається на страхову компанію.
Враховуючи розмір завданої шкоди
автомобілю, належного позивачу
ОСОБА_2 та враховуючи ліміт страхової
відповідальності, суд прийшов до
висновку про часткову підставність
заявлених позивачем вимог щодо
стягнення страхового відшкодування та
стягнув в користь останнього 49500 грн.
страхового відшкодування за
виключенням франшизи в розмірі 500 грн.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи і нормам
матеріального та процесуального права.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено, що в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 6 квітня 2012 року
близько 14 год. 40 хв. на автодорозі Н-22
ОСОБА_3, керуючи автомобілем «RENAULT TRAFIC»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
здійснюючи поворот ліворуч з головної
дороги на другорядну, допустив
зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER
T-5», реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2 В прямому причинному
зв'язку із виникнення даної пригоди
лежить порушення ОСОБА_3 п.п.10.1, 16.11
Правил дорожнього руху.

Вказані обставини підтверджені
постановою судді Локачинського
районного суду Волинської області від 7
серпня 2012 року, якою ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4).

Матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER
T-5», реєстраційний номер НОМЕР_2, в
результаті його пошкодження при
дорожньо-транспортній пригоді,
відповідно до висновку № 572
спеціаліста-автотоварознавця від 27
серпня 2012 року складає 51770,99 грн. (а.с.
43-46).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон) на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без чинного
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

У зв'язку з наведеним, у всіх випадках
пред'явлення позову про відшкодування
шкоди до володільця наземного
транспортного засобу судам слід
обов'язково з'ясовувати те, чи була
застрахована в установленому законом
порядку його відповідальність полісом
обов'язкового страхування на момент
завдання шкоди.

Так, судом було з'ясовано, що
цивільно-правова відповідальність
власником автомобіля «RENAULT TRAFIC»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3
була забезпечена ПрАТ «Страхова
компанія «Статус» за полісом № АА/7681763,
тип договору 1, відповідно до якого,
страхова компанія, у разі настання
страхового випадку, зобов'язується
відшкодувати майнову шкоду в межах 50 000
грн., заподіяну третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди за
участю вищевказаного транспортного
засобу. Розмір франшизи - 500 грн. Строк
дії вказаного полісу з 00:00 годин 16
вересня 2011 року по 15 вересня 2012 року
включно. Тобто на момент скоєння
дорожньо-транспортної події, поліс був
чинний, і вказана дорожньо-транспортна
подія є страховим випадком (а.с. 5).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 3 Закону обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно пункту 22.1 ст. 22 Закону у разі
настання страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Аналіз вищенаведених правових норм дає
підстави дійти висновку, що шкода
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди
застрахованим автомобілем, повинна
бути відшкодована страховиком.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що сума спричиненої
позивачу шкоди перевищує ліміт
відповідальності, встановлений
страховим полісом, а тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
стягнення страхового відшкодування в
межах ліміту страхового відшкодування
за виключенням франшизи, тобто 49500 грн.

Доводи апеляційної скарги про
добровільне відшкодування ОСОБА_3
завданої шкоди згідно копії письмової
розписки від 11 квітня 2012 року не
заслуговують на увагу, оскільки
учасники ДТП заперечували наявність
такої розписки, а оригінал такого
документа відповідач суду не надав, як
і не надав доказів звернення до
правоохоронних органів з приводу дій,
спрямованих на незаконне отримання
страхового відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, є законним та
обґрунтованим, підстав для його
скасування чи зміни не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4 грудня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді