26.11.2013 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді -
при секретарі - Буцко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА»»до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу,-
Позивач звернувся до відповідачки з
позовом про відшкодування шкоди у
звязку з дорожньо-транспортною
пригодою в порядку регресу, мотивуючи
свої вимоги тим, що 30.11.2011 року
відповідачка, керуючи автомобілем
марки „Хонда", державний номерний знак
НОМЕР_1 по бул. Перова, в м. Києві, не
дотрималась безпечної дистанції та
швидкості руху, в результаті чого
здійснила зіткнення з автомобілем
«Ніссан», д/н НОМЕР_2 під керуванням
На підставі договору та відповідно до
страхового акту, розрахунку суми
страхового відшкодування АСК «ОМЕГА»
було виплачено страхове відшкодування
в розмірі 19 705,40 грн.
Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 09.12.2011 року в ДТП
визнано винною відповідачку.
23.04.2012 року позивач звернувся до
відповідачки з регресною вимогою,
однак коштів так і не отримав, тому ПАТ
«Акціонерна страхова компанія
«ОМЕГА»» було вимушено звернутися з
даним позовом до суду.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовну заяву в
повному обсязі, просив суд про її
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явилася, належним чином
повідомлялася судом про день та час
розгляду справи, про що в матеріалах
справи є відповідні докази. Суд вважає
за можливе розглянути справу за її
відсутності за наявності зібраних по
справі матеріалів. Відповідно до вимог
ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, проти чого не
заперечував також представник
позивача в судовому засіданні.
Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
В судовому засіданні встановлено, що
30.11.2011 року відповідачка ОСОБА_1,
керуючи автомобілем марки „Хонда",
державний номерний знак НОМЕР_1 по бул.
Перова, в м. Києві, не дотрималась
безпечної дистанції та швидкості руху,
в результаті чого здійснила зіткнення
з автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_2
Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 09.12.2011 року в ДТП
визнано винною відповідачку та до неї
застосовано адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 6).
Відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту від
26.11.2010 року автомобіль «Ніссан», д/н
НОМЕР_2 було застраховано у ЗАТ
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА».
На підставі договору та відповідно до
страхового акту, розрахунку суми
страхового відшкодування АСК «ОМЕГА»
було виплачено страхове відшкодування
в розмірі 19 705,40 грн.
23.04.2012 року позивач звернувся до
відповідачки з регресною вимогою,
однак коштів так і не отримав.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.
Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого. організації і громадяни,
діяльність яких повязана з підвищеною
небезпекою для оточення (транспортні
організації, промислові підприємства,
будови, власники автомобілів та ін.),
зобовязані відшкодувати шкоду,
заподіяну джерелом підвищеної
небезпеки, якщо не доведуть, що шкода
виникла внаслідок непереробної сили
або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється громадянин, що здійснює
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки на підставі права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору, оренди, довіреності
Аналізуючи зазначені норми
законодавства, роз»яснення, викладене
в Постанові Пленуму Верховного Суду
України, суд приходить до висновку про
стягнення спричиненої матеріальної
шкоди з відповідачки ОСОБА_1, яка на
момент ДТП керувала автомобілем та
своїми діями завдала матеріальних
збитків водію іншого автомобіля.
Згідно із ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
суд стягує з відповідачки на користь
позивача судовий збір в сумі 229,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись
ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. ст.
993,1187 ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», ст. 27 Закону
України "Про страхування", ст.38 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", суд, -
Позов ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА»» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА»» матеріальну шкоду в
розмірі 19 705 грн. 40 коп., а також витрати
по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Суддя