Справа №: 398/692/13- цЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" травня 2013 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді -Савченка С.М.

при секретарі Величко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залу суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Олександрійської міської ради
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з зазначеною
заявою мотивуючи тим, що у 1984 році
рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_6 отримав у
найм квартиру АДРЕСА_1 (став
квартиронаймачем). Вони ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, мешкають у зазначеній квартирі
за згодою ОСОБА_6 з 1994 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер, але
і після його смерті вони продовжили
проживання АДРЕСА_6.

У травні 2012 року вони отримали
лист-вимогу про звільнення квартири
від колишньої дружини ОСОБА_6 ОСОБА_3 та
їхньої дочки ОСОБА_4, з якого їм стало
відомо, що ними зазначена квартира була
приватизована.

Вважають, що право власності на спірну
квартиру відповідачами набуте без
належної правової підстави, з
наступних підстав:

-підпис у графі «Керівник органу
приватизації ОСОБА_7» свідоцтва про
право власності на житло, виданого
згідно з розпорядженням (наказом) від 26
січня 2000 року № 15143, зареєстрованого
Олександрійським КМБТІ 07.02.2000р. за №
10207/92, виконаний не Олександрійським
міським головою ОСОБА_7

- 07 грудня 1992 року Новопразькою
селищною радою Олександрійського
району було зареєстровано розірвання
шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, тому з
07.12.1992р. ОСОБА_3 не може вважатися членом
сім'ї наймача, а тому не має права на
квартиру.

- ОСОБА_3, і ОСОБА_4 у спірній квартирі з
1996 року не мешкали та встановлених
законом підстав для збереження за ними
жилого приміщення не мали, у зв'язку з
чим втратили право на житло через шість
місяців після припинення спільного
проживання з ОСОБА_6, що у відповідності
до ст.ст. 5, 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», п. 5 Положення також свідчить
про незаконність приватизації ними
спірної квартири у січні 2000 року.

- з листа архівного відділу
Олександрійської міської ради № 12-36/104
від 25.01.2013р., у розпорядженнях міського
голови з основної діяльності архівного
фонду Олександрійська міська рада та
її виконавчі органи за 2000 рік,
розпорядження від 26 січня 2000 року № 15143
про надання у власність ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, відсутнє.

В судовому засіданні позивачі свої
позовні вимоги підтримали та просять
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не
визнала. Відповідач ОСОБА_4 до суду не
зявилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена оголошенням в
газеті. Зі згоди учасників розгляду
справи суд ухвалює заочне рішення.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

У 1984 році ОСОБА_6 разом із своєю
сімєю отримав в державному житловому
фонді квартиру АДРЕСА_1. Доказів того,
що він став квартиронаймачем судом не
встановлено.

ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4 є власниками
квартири АДРЕСА_3, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
житло від 26 січня 2000 року, яке
зареєстроване Олександрійським КМ БТІ
від 07 лютого 2000 року за № 10207/92.

Відповідно до ст.Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4, на
підставі розпорядження органу
приватизації №15143 від 26.01.2000 року
приватизували квартиру АДРЕСА_3 про що
їм видано Свідоцтво про право
власності на житло від 26 січня 2000 року,
яке зареєстровано в Олександрійському
КМ БТІ 07 лютого 2000 року.

Обґрунтовуючи недійсність Свідоцтва
про право власності на житло позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що в
Архівному відділі Олександрійської
міської ради відсутнє розпорядження
від 26 січня 2000 року за № 15143, і в
підтвердження цього надають копію
відповіді з Архівного відділу
Олександрійської міської ради від 25
січня 2013 року за № 12-36/104.

Архівний відділ, Олександрійської
міської ради в своїй відповіді від 25
січня 2013 року за № 12-36/104, дійсно вказує
про відсутність в архіві,
розпорядження від 26 січня 2000 року за №
15143, однак радить звернутися до
Олександрійського КМ БТІ для отримання
необхідної інформації. Позивачі до
Олександрійського КМ БТІ за отриманням
інформації щодо розпорядження від 26
січня 2000 року за № 15143, не зверталися.

Відповідно до наданих суду КМБТІ
архівних документів, свідоцтво про
право власності на житло сімї ОСОБА_1
видавалось на підставі розпорядження
в січні 2000 року на підставі заяви
ОСОБА_3 про передачу в приватну
власність приміщення комунальної
квартири, яку вона займала разом з
донькою ОСОБА_4 та довідки про склад
сімї. Відповідно до якої АДРЕСА_4 були
зареєстровані ОСОБА_3 з 06.03.1985 року та
ОСОБА_4 з 11.10.1992 року. Інших осіб, які
мали право на приватизацію в довідці не
було позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
мешкають у зазначеній квартирі за
згодою ОСОБА_1 з 1994 року, а
зареєстровані ОСОБА_1 зареєстрована
за адресою: 28000, АДРЕСА_7 що
підтверджується копією паспорта, яка
додана до позовної заяви;

ОСОБА_2 зареєстрований за АДРЕСА_8.,
що підтверджується копією паспорта,
яка додана до позовної заяви.

23.04.1993 року ОСОБА_6, колишній
чоловік ОСОБА_3 був знятий з реєстрації
в квартирі АДРЕСА_5 та зареєструвався
та став проживати в АДРЕСА_9 В
м.Олександрії, яку він отримав
перебуваючи на квартирному обліку про
поліпшення умов проживання сімї.

В позовній заяві позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 посилаються на те, що Свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_3, яке видане ОСОБА_3, та її донці
ОСОБА_4 не підписувалося міським
головою м. Олександрії.

В обгрунтування даного факту
позивачі надають неодноразові
відповіді з Олександрійської міської
ради, що підписані міським головою м.
Олександрії.

Згідно Рішення виконавчого
комітету Олександрійської міської
ради від 25 січня 1999 року за № 32,
Виконавчий комітет Олександрійської
міської ради, вирішив делегувати
Олександрійському КМ БТІ повноваження
по оформленню документів на
приватизацію державного житлового
фонду Олександрійської міської ради.

Також, вище вказаним рішенням
Олександрійська міська рада, доручила
підписувати розпорядження та
свідоцтва про право власності на житло
з поставкою печатки, заступнику
міського голови з питань діяльності
виконавчих органів ради ОСОБА_8

Про призначення почеркознавчої
експертизи з приводу недійсності
підпису, позивачі до суду не
зверталися.

Крім цього позивачами суду не
надавались відповідні документи про
втрату відповідачами права на житло.

Право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.(ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожний має право володіти,
користуватися, розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» приватизація
державного житлового фонду - це
відчуження квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках, призначених
для проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» встановлено, що якщо загальна
площа квартир (будинків), що підлягають
приватизації, відповідає площі,
передбаченій абзацом другим статті 3
цього Закону, зазначені квартири
(будинки) передаються наймачеві та
членам його сім'ї безоплатно. До членів
сім'ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно проживають в
квартирі (будинку) разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло.
Частиною 4 цієї статті встановлено, що
право на приватизацію квартир
(будинків) державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що сільські, селищні,
міські ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
відповідні територіальні громади та
здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З врахуванням викладеного
заслухавши сторони, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позові має бути відмовлено.

Керуючись ст..ст.209,214,215,218, 226 ЦПК
України, -суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Олександрійської міської ради
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на житло, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подачі в 10 денний строк
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Головуючий