АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №22ц-774/3360/2013 Гол-чий у 1 інст.Алтунін О.В.
Категорія 45 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого -судді- Колодяжної Н.Є.

суддів - Осіяна О.М., Максюта Ж.І.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Прокурора в інтересах Держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області до ОСОБА_2, Дніпропетровської районної державної адміністрації, Відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі, третя особа-Садівниче товариство "Черешня" - про визнання розпорядження, Державного акту недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2012р., яким позов задоволено,- посилаючись на незаконний розгляд судом справи за правилами цивільно-процесуального судочинства, тоді як це спір адміністративної юрисдикції, неповне з*ясування обставин справи, неврахування наданих нею доказів та доводів.

Під час вирішення спору та ухвалення рішення про визнання незаконним розпорядження райдержадміністрації про виділення відповідачці земельної ділянки та Державного акту на право її власності на землю, суд виходив із доведеності вимог природоохоронного прокурора щодо віднесення виділеної ОСОБА_2 земельної ділянки до земель водного фонду і незаконності її передачі у власність для ведення садівництва, здійсненої в результаті злочинних дій посадової особи органу Держкомзему.

Апеляційний суд вважає рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно розпорядженню голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 28.12.2009. відповідачці надано земельну ділянку площею 0.0562га, розташовану на території садівничого товариства "Черешня". 29.04.2009. їй виданий Державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Остання розташована вздовж узбережжя ріки Самара, яка згідно норм Водного кодексу відноситься до категорії "середня річка", між тим, письмовими доказами підтверджено, що спірна ділянка знаходиться в межах земель, переданих СТ "Черешня", членом якого є відповідачка з 1981року.

Відповідно до вимог ст.87 Водного кодексу України - зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами; виконавчі комітети місцевих рад зобов*язані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях.

Належні докази, які б свідчили про наявність спеціального проекту водоохоронної

зони, про встановлення межі водоохоронної зони та про те, що належна відповідачці земельна ділянка повністю або частково знаходиться в цих межах, - відсутні.

Згідно ч.1 ст.59 ЗКУ - землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

В ході розгляду справи в районному та апеляційному судах було з*ясовано та не заперечувалось позивачем, що порушень вимог ч.2 ст. 61 ЗК щодо заборони ведення садівництва та огородництва на спірній земельній ділянці відповідачкою не допускається. Посилання суду 1-ї інстанції на вирок суду, яким засуджено посадову особу відділу Держкомзему, як на підставу задоволення позовних вимог- є помилковим, оскільки із даного вироку вбачається, що при передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки посадова особа порушила встановлений законом порядок здійснення своїх повноважень, а саме, не дочекалась вирішення питання розмежування земель водного фонду по окремому проекту землевпорядкування водоохоронної зони та прибережної захисної смуги. Однак цим вироком не встановлений факт віднесення спірної земельної ділянки до водоохоронної зони.

Усі зазначені обставини районним судом не були досліджені у повній мірі, помилково зроблені висновки, що не відповідають дійсним обставинам справи та невірно застосовано вимоги матеріального закону. На підставі зазначеного рішення повинно бути скасованим, а позовні вимоги залишені без задоволення як не підтверджені належними доказами.

Керуючись ст.ст. 307, 309пп.1-4 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2012р. - скасувати.

У позові Прокурора в інтересах Держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області до ОСОБА_2, Дніпропетровської районної державної адміністрації, Відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі, третя особа-Садівниче товариство "Черешня" - про визнання розпорядження, Державного акту недійсними - відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку у 20-денний строк.

С У Д Д І