Єдиний унікальний номер 257/8046/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1 на ухвалу
Київського районного суду м. Донецька
від 12 вересня 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 на дії відділу
державної виконавчої служби
Артемівського міського управління
юстиції,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернулась
заявниця ОСОБА_1 з апеляційною скаргою
на ухвалу суду, якою її скарга була
залишена без задоволення.

Суд першої інстанції виходив з того, що
рішенням Київського районного суду м.
Донецька зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у
солідарному порядку на користь ВАТ
«ВіЕйБі Банку» було стягнуто 185 107 грн.
49 коп. та судові витрати у сумі 1730 грн., а
усього: 186 837 грн. 49 коп.

На підставі виконавчого листа у цій
справі, виданого 11 березня 2011 року,
постановою державного виконавця від 21
березня 2011 року було відкрите
виконавче провадження (а.с.20).

Однак 02 грудня того ж року постановою
державного виконавця вказаний
виконавчий лист був повернутий
стягувачеві без виконання (а.с.21).

08 червня 2012 року виконавче провадження
за тим же виконавчим листом було знову
відкрите, а постановою від 23 листопада
2012 року - закрите з поверненням
виконавчого листа банку (а.с.23).

20 травня 2013 року постановою державного
виконавця виконавче провадження за тим
же виконавчим листом, виданим 11 березня
2011 року, було відкрите, рішення суду
прийняте до виконання (а.с.24).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її
вимог, суд першої інстанції послався
на п.3 ст.23 Закону України «Про
виконавче провадження» та вказав, що у
разі повернення виконавчого документа
стягувачу у зв»язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення, строк пред»явлення
виконавчого документа до виконання
після переривання встановлюється з дня
його повернення.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_1
просить вказану ухвалу суду скасувати
та скасувати також виконавче
провадження відносно неї, оскільки
вважає, що ухвала суду є незаконною.

Зокрема, суд неповно з»ясував
обставини справи та не прийняв до
уваги, що державний виконавець мав
відмовити заявникові у відкритті
виконавчого провадження через пропуск
строку для подання документів.

Заслухавши пояснення апелянтки ОСОБА_1,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, оскаржувану
судову ухвалу залишити без змін, з
таких підстав.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України апеляційний суд, розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Апеляційний суд вважає, що оскаржувана
судова ухвала відповідає вимогам
закону, тому підстав для її скасування
немає.

Апеляційний суд не може прийняти
доводи апеляційної скарги про пропуск
заявником строку для звернення до
відділу ДВС з питання виконання
рішення суду, оскільки, як правильно
вказано судом в оскаржуваній ухвалі, у
відповідності до вимог ч.3 ст.23 Закону
України «Про виконавче провадження» у
даному випадку не можна вважати цей
строк пропущеним.

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що оскаржувану ухвалу суду слід
залишити без змін, апеляційну скаргу
заявниці відхилити як таку, що не
спростовує висновків суду.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Донецька від 12 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: