Справа №705/1874/13-ц
У Х В А Л А

13.05.2013
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючого - судді
Кімстачова О.С.,

з участю: секретаря судового засідання
Розборської А.А.,

представника відповідача
ОСОБА_1,

представника позивача
Чорного С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Умані заяву ОСОБА_3 про
перегляд заочного рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14.03.2013 року в цивільній
справі за позовом Уманського
комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, індексу інфляції та
трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2013 року Уманським
міськрайонним судом Черкаської
області було ухвалене заочне рішення у
цивільній справі за позовом Уманського
комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, індексу інфляції та 3
відсотків річних. Указаним заочним
рішенням позовні вимоги були
задоволені повністю. З відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача Уманського
комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» стягнуто суму
основного боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми в розмірі
26 774 гривні 48 коп., з яких: 21 529 гривень 95
коп. - сума основного боргу; 3 431 гривня 95
коп. - сума, нарахована в наслідок
інфляції на суму основного боргу; 1 812
гривень 58 коп. - 3 (три) проценти річних.
Також з ОСОБА_3 на користь Уманського
комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» стягнуті
понесені позивачем судові витрати на
оплату судового збору в сумі 267 гривень
74 коп.

Відповідач ОСОБА_3 01 квітня 2013 року
подала суду заяву про перегляд
заочного рішення від 14.03.2013 року.
Відповідач посилається на такі
підстави. Рішення прийняте за
відсутності у судовому засіданні
відповідача, що не дозволило йому
реалізувати свої процесуальні права, а
також порушило принцип змагальності
сторін. Неявка відповідача у судове
засідання мала поважні причини,
оскільки ним не було отримано судову
повістку про виклик в судове засідання,
як того вимагає ст. 76 ЦПК України; 29
жовтня 2012 року Уманським міськрайонним
судом була винесена Ухвала про
скасування судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Уманського комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго»
заборгованості за спожиту теплову
енергію в сумі 22261 грн. 42 коп. та
судового збору в сумі 111 грн.31 коп.;
Договір про постачання теплової
енергії № 58 від 10.11.2009 року розірвано з
01.04.2010 року, на який посилався позивач і
відповідно до якого був здійснений
розрахунок суми боргу, є недійсним та
таким, що містив невідповідні данні, а
саме: Предмет Договору п. 1.2.
Теплопостачальна організація
зобов'язується відпустити Споживачу
теплову енергію для потреб опалення
Нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 (II
поверх). Площа приведена 437.83 м.кв. Але
фактична площа (предмет Договору)
становить 276.6 м.кв., що зазначено в
інвентаризаційній справі на Нежитлове
приміщення по АДРЕСА_1 від 09.09.2010 року; у
розрахунок суми боргу, наданому суду
позивачем, також невірно зазначений
період, за який позивач стягує борг за
спожиту енергію, а саме квітень 2010 року,
адже Договір про постачання теплової
енергії № 58 від 10.11.2009 року було
розірвано з 01.04.2010 року; також відсутній
Акт звірки взаємних розрахунків за
спожиту теплову енергію, в разі відмови
підписання якого вважається, що
споживач погодився із сумою
заборгованості, яку визначила
теплопостачальна організація, проте
жодного акту взаємних розрахунків,
який би підтверджував наявність
заборгованості між відповідачем та
позивачем Уманським комунальним
підприємством
«Уманьтеплокомуненерго» складено та
підписано не було; не було жодного
попередження про сплату відповідачем
заборгованості від Уманського КП
«Уманьтеплокомуненерго» і, відповідно,
також не надані позивачем суду такі
докази про досудове врегулювання, по
причині їх відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3,
повідомлена про час і місце засідання,
не з'явилася, про причини неявки не
повідомила.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав заяву про
скасування заочного рішення та просив
задовольнити її.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
заяви, вказавши, що наведені
відповідачем підстави не мають
істотного значення для правильного
вирішення справи, оскільки вони були
досліджені під час судового розгляду
справи.

Суд, заслухавши думку представників
сторін, дослідивши доводи відповідача
ОСОБА_3, викладені нею у заяві про
перегляд заочного рішення, матеріали
цивільної справи за позовом Уманського
комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, індексу інфляції та 3
відсотків річних, вважає, що заява про
перегляд заочного рішення задоволенню
не підлягає.

Суд при вирішенні питання про
скасування заочного рішення виходить з
таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що: 1)
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин, і 2) докази, на
які посилається відповідач, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Тобто, заочне рішення підлягає
скасуванню за наявності обох підстав, а
наявність лише однієї з передбачених
підстав не зобов'язує суд скасувати
заочне рішення.

Як зазначив суд у заочному рішенні від
14 березня 2013 року відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання, призначене на 14.03.2013
року не з'явилась, хоча була
повідомлена про місце та час судового
розгляду. Про це свідчить заява
відповідача про перенесення судового
засідання, призначеного на 14.03.2013 року,
у зв'язку з від'їздом в
санаторно-лікувальний заклад, яка була
подана суду до початку судового
засідання через канцелярію суду (а.с. 39).
Відповідач заяву про розгляд справи за
його відсутності суду не подавав.
Повідомлені причини неявки
відповідача в судове засідання були
визнані судом неповажними, оскільки
суду не було надано жодних
документальних підтверджень
поважності причини неявки відповідача.
У зв'язку з вказаними обставинами,
ураховуючи положення ч. 4 ст. 169 ЦПК
України, за згодою представника
позивача, суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи відповідно до
статей 224, 225 ЦПК України.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, про що
свідчать заяви відповідача від 24.01.2013 р.
(а.с. 24), від 14.02.2013 р. (а.с. 28), давало суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Тому
суд відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що
судом порушено принцип змагальності,
так як вона, як відповідач, на її думку,
була позбавлена можливості надати суду
свої докази.

У заяві про перегляд заочного рішення
ОСОБА_3 посилається на Ухвалу
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 29.10.2012 року, якою
був скасований судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_3 на користь УКП
«УТКЕ» заборгованості за спожиту
теплову енергію на суму 22 261,42 грн. та
судового збору на суму 111,31 грн. у
зв'язку з оспорюванням суми боргу; на
невідповідність приведеної площі в 437,83
м.кв., вказаної в Договорі № 58 від 10.11.2009
року про постачання теплової енергії
для потреб опалення нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1, фактичній площі,
яка зазначена в інвентаризаційній
справі на нежитлове приміщення АДРЕСА_1
від 09.09.2010 року; на включення в
розрахунок суми боргу оплати за
квітень місяць 2010 року, хоча договір №
58 від 10.11.2009 року був розірваний з 01.04.2010
року.

Зазначені Ухвала суду від 29.10.2012 року,
Договір № 58 від 10.11.2009 року про
постачання теплової енергії для потреб
опалення нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1, та розрахунок суми боргу, у
тому числі період нарахування оплати
за теплову енергію, були предметом
дослідження в судовому засіданні і суд
надав їм оцінку в заочному рішенні від
14.03.2013 року.

Так, посилання відповідача на
неправильність періоду нарахування не
мають істотного значення, оскільки в
заочному рішенні від 14.03.2013 року не
вирішувалося питання про стягнення з
нього оплати за квітень 2010 року.
Посилання відповідача на
невідповідність площі, на яку
нараховувалася оплата, фактичній площі
приміщення, яка зазначена в
інвентаризаційній справі на нежитлове
приміщення АДРЕСА_1 від 09.09.2010 року, суд
також вважає такими, що не мають
істотного значення для вирішення
справи, оскільки Договір № 58 від 10.11.2009
року про постачання теплової енергії
був укладений сторонами і жодні його
умови відповідачем не були оспорені за
час його дії або пізніше, а надана
відповідачем інвентаризаційна справа
була виготовлена 09.09.2010 року, тобто
через п'ять місяців, після розірвання
Договору.

Інших доказів, які б мали істотне
значення для правильного вирішення
справи, заявник не зазначила.

Посилання відповідача на ненадання
позивачем певних доказів під час
судового розгляду справи - актів звірки
взаємних розрахунків, виходячи з
положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, не є
підставою для скасування заочного
рішення суду.

Враховуючи те, що заявником не
доведено, що вона не з'явилась в судове
засідання 14.03.2013 року з поважних причин
і докази, на які вона посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, керуючись ст.ст. 231, 232
ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 14.03.2013 року
в цивільній справі за позовом
Уманського комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, індексу інфляції та
трьох відсотків річних залишити без
задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не
підлягає.

Роз'яснити відповідачу, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, встановленому ЦПК України. У
цьому разі десятиденний строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватись з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: /підпис/
О.С. Кімстачов