Категорія 26 Головуючий в 1 інстанції
Доповідач: Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді: Курило В.П.,

суддів: Будулуци М.С., Космачевської
Т.В.,

при секретарі Бакунець Я.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Дзержинськвугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Державного
підприємства «Дзержинськвугілля» на
рішення Дзержинського міського суду
від 26 листопада 2013 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дзержинського міського суду
від 26 листопада 2013 року позов ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Дзержинськвугілля» про відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства
«Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію у відшкодування
моральної шкоди у сумі 8000 (вісім тисяч)
грн.

Стягнуто з Державного підприємства
«Дзержинськвугілля» (далі - ДП
«Дзержинськвугілля») на користь
держави судовий збір у розмірі 114,7 грн.
70 коп.

З вказаним рішенням не погодилося Д П
«Дзержинськвугілля» та подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просило
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що в судовому засіданні не
доведено факт спричинення позивачу
моральної шкоди, її розмір, причино -
наслідковий зв'язок між діями
(бездіяльністю) відповідача та
моральними стражданнями позивача.

Представник Д П «Дзержинськвугілля» -
Єгольніков О.Ю. в судовому засіданні
апеляційного суду доводи апеляційної
скарги підтримав, просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат
ОСОБА_3 в судовому засіданні
апеляційного суду заперечував проти
доводів апеляційної скарги, вважав їх
безпідставними, просив рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходе до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає, а рішення суду
слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач з 07.06.1982
року по 10.02.1996 року та з 24.09.1997 року по
31.07.2011 року перебував у трудових
правовідносинах з Д П
«Дзержинськвугілля», що
підтверджується записами в його
трудовій книжці (а.с.8-11). Висновком
лікарсько-експертної комісії з № 799/721
від 17.04.2013 року (а.с. 12) йому встановлений
діагноз: Пневмоконіоз,
антрако-сілікатоз, інтерстіціальна
форма (1/1, S/S); емфізема легень, легенева
недостатність першого-другого ступеню.
Захворювання професійні. Актом
розслідування хронічного професійного
захворювання № 35 від 21.05.2013 року
підтверджено розслідування випадку
хронічного професіонального
захворювання - Пневмоконіоз,
антрако-сілікатоз, інтерстіціальна
форма (1/1, S/S); емфізема легень, легенева
недостатність першого-другого ступеню
та пов'язано виникнення з важкими
умовами праці, відсутністю механізації
і засобів індивідуального захисту на
підприємстві відповідача (а.с. 13).
Згідно з довідкою про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках, потреби у
наданні медичної та соціальної
допомоги серія 10 ААА № 232209 від 02.07.2013
року, з 10.06.2013 року йому вперше
визначено ступінь втрати професійної
працездатності у розмірі 25 % (а.с. 25)

Внаслідок захворювання ОСОБА_1 зазнає
біль, відчуває ущербний стан у зв'язку з
погіршенням фізичних можливостей. Ці
фактори потягли за собою необхідність
для позивача зміни звичайного способу
життя, інтересів та планів на майбутнє,
вплинули на його коло спілкування,
потребує додаткових зусиль для
організації свого життя.

Ці обставини свідчать про завдання
ОСОБА_1 моральної шкоди та порушення
його прав на її відшкодування з сторони
відповідача.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1,
суд правильно встановив
правовідносини, які виникли між
сторонами, дав їм належну оцінку і
обґрунтовано частково задовольнив
позов.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, ст. 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 13
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року
(зі змінами, внесеними постановою
Пленуму Верховного суду України від
25.05.2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП
України за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин,
зокрема виконання робіт у небезпечних
для життя і здоров'я умовах, яке
призвело до його моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності, чи
галузевої належності.

У відповідності до ст. 153 КЗпП України
на всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Враховуючи, що ушкодженням здоров'я
позивачу завдано моральну шкоду,
оскільки професійне захворювання
призвело до порушення нормальних
життєвих зв'язків та потребує від
позивача додаткових зусиль для
організації свого життя, з урахуванням
характеру та тривалості моральних та
фізичних страждань, глибини вимушених
змін у способі життя, суд першої
інстанції правильно визначив розмір
відшкодування моральної шкоди 8000 грн.
та обґрунтовано стягнув її з
відповідача на користь ОСОБА_1 Право на
відшкодування моральної шкоди у
позивача виникло з часу первісного
встановлення йому стійкої втрати
працездатності за висновком МСЕК (а.с.
25) та підстав для зменшення розміру
стягнення або відмови у відшкодуванні
моральної шкоди, апеляційний суд не
вбачає.

Всупереч тверджень апелянта, суд повно
дослідив наявні докази у справі, які
надані сторонами, правильно встановив
фактичні обставини справи,
правовідносини, які виникли між
сторонами, дав їм належну оцінку і
обґрунтовано частково задовольнив
позов ОСОБА_1

При встановленні зазначених фактів і
постановленні рішення судом першої
інстанції не порушено норм
матеріального та процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального і
процесуального законодавства і
підстав для його скасування в межах
доводів скарги немає, апеляційний суд
залишає рішення без змін, а апеляційну
скаргу - відхиляє.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Дзержинськвугілля»
відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду
від 26 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: