Провадження № 2/742/6/13
Єдиний унікальний № 2517/6770/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Гумен В.М.

при секретарі Харченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк « про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2011 року завідуючу відділенням Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк «третю особу ОСОБА_2 ,економіста цього ж Банку третю особу ОСОБА_3 та старшого касира цього ж Банку третю особу ОСОБА_4 засуджено за заволодіння грошовими коштами,які знаходились на депозитних рахунках Банку вкладених позивачкою ОСОБА_1 згідно договору депозитного вкладу та сплачених позивачкою Банку за кредитним договором,за різними статтями кримінального кодексу України до різних мір покарання.

А саме : 24 квітня 2003 року третя особа ОСОБА_2 заволоділа грошовими коштами в сумі 1007 доларів США за договором депозитного вкладу ; 7 травня 2004 року третя особа ОСОБА_2 ,за попереднім зговором з третьою особою ОСОБА_3 заволоділи грошовими коштами в сумі 46500 грн.; 23 листопада 2004 року третя особа ОСОБА_2 за попереднім зговором з третьою особою ОСОБА_3 заволоділи грошовими коштами в сумі 49000 грн.; 28 квітня 2006 року третя особа ОСОБА_2 заволоділа грошовими коштами в сумі 41682 грн. 57 коп..

Позивачка посилаючись на те,що злочинними діями працівників ПАТ «Банк «Демарк «,правонаступника ВАТ «Банк`Демарк», їй заподіяно матеріальну шкоду, у вигляді несвоєчасно отриманих грошових коштів,які перебували на її дипозитних рахунках в банку та сплачених нею Банку за кредитним договором,які Банк не бажає відшкодувати їй добровільним шляхом,просить суд стягнути з Банку на її користь кошти в загальній сумі 126818 грн. 34 коп.,які становлять відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбаченого ст. 625 ЦК України та відсотків,інфляції,і пені за договорами кредиту.

Одночасно позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати понесені нею на отримання правової допомоги.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав і зменшив позовні вимоги,просив суд стягнути на користь позивачки з відповідача матеріальну шкоду заподіяну злочином в сумі 112570 грн. 60 коп. та витрати понесені на оплату експертизи в сумі 3299 грн. 52 коп..

В судовому засіданні представник відповідача не визнав позовні вимоги змотивів їх безпідставності. В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не зявилася,але предоставила заяву в якій просить розглядати справу в її відсутності та при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не зявилася,але предоставила заяву в якій просить розглядати справу в її відсутності. В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявилася,про час слухання справи в суді була повідомлена судовою повісткою своєчасно,а на направлені в адресу її перебування позовну заяву і копію докуменнтів що додані до неї ,яких небудь пояснень щодо суті позову до суду з місць увязненя не надала і її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті в її відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2011 року ( а.с. 8-19 ) завідуючу відділенням Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк «третю особу ОСОБА_2 ,економіста цього ж Банку третю особу ОСОБА_3 та старшого касира цього ж Банку третю особу ОСОБА_4 засуджено за заволодіння грошовими коштами,які знаходились на депозитних рахунках Банку вкладених позивачкою ОСОБА_1 згідно договорудепозитного вкладу та сплачених нею Банку за кредитним договором,за різними статтями кримінального кодексу України до різних мір покарання.

А саме : 24 квітня 2003 року третя особа ОСОБА_2 заволоділа грошовими коштами в сумі 1007 доларів США за договором депозитного вкладу ; 7 травня 2004 року третя особа ОСОБА_2 ,за попереднім зговором з третьою особою ОСОБА_3 заволоділи грошовими коштами в сумі 46500 грн.; 23 листопада 2004 року третя особа ОСОБА_2 за попереднім зговором з третьою особою ОСОБА_3 заволоділи грошовими коштами в сумі 49000 грн.; 28 квітня 2006 року третя особа ОСОБА_2 заволоділа грошовими коштами в сумі 41682 грн. 57 коп..

Під час розгляду кримінальної справи цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином не вирішувався.

Отже, вироком суду встановлена сума завданої матеріальної шкоди позивачці ОСОБА_1 в зазначені вище періоди та в зазначеному вище розмірі по вині засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,які на час вчинення злочинних дії за участю кожного із них по конкретних епізодах злочинної діяльності у відношенні позивачки по справі перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі юридичною особою ПАТ Банк Демарк .

Відповідно до положень ч. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

27 березня 2003 року між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ПАТ

«Банк «Демарк «був укладений договір депозитного вкладу ( а.с.20), згідно якого позивачка вклала відповідачу депозит в сумі 10000 доларів США .

7 травня 2004 року між ПАТ «Банк «Демарк «і позивачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір за № 380 ( а.с.20-23 ) за яким позивачка отримала від відповідача кредит в сумі 45650 грн. .

23 листопада 2004 року між ПАТ «Банк « Демарк «і позивачкою ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 1-380 до Кредитного договору

№ 380 від 7 травня 2004 року ( а.с.25) за яким позивачка отримала від відповідача кредит в сумі 100000 грн..

6 травня 2004 року між ПАТ «Банк «Демарк «і позивачкою ОСОБА_1 був укладений договір № 2-380 про внесення змін до Кредитного договору № 380 ( а.с.26) за яким позивачка отримала від відповідача кредит в сумі 100000 грн..

Зазначений кредит позивачка використала на придбання будівлі магазину № 4,

що знаходиться в АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 27 квітня 2006 року (а.с.23).

Зазначені всі чотири договори підтвержують віношення фінансового характеру між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ПАТ «БАНК «Демарк», відповідно до яких треті особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заволоділи грошовими коштами належними позивачці ,що підтвержується зазначеним вище вироком суду.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігіської області від 18 січня 2012 року ( 31-32 ) стягнуто з ПАТ «Банк «Демарк «на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 10007 доларів США та 137182 грн. 57 коп..

Стягнені суми відповідно до зазначеного вище рішення суду становлять предмет злочину по зазначеному вище вироку суду, який вчинили треті особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ..

Зазначеним рішенням суду індекс інфляції не враховувався і відповідно не стягувався.

25 липня 2012 року закінчене виконавче провадження по виконанню зазначеного вище рішення суду ,що підтвержується постановою державного виконавця ( а.с.72).

Відповідно до положень ст. ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, заподіяну її працівником під час виконання трудових (службових) обов`язків.

При цьому, суд також враховує роз"яснення п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 р. №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», згідно якого в разі, коли у кримінальній справі про злочин, яким заподіяно матеріальну шкоду, цивільний позов не заявлено, потерпілий має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до особи, яка за законом несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну злочинними діями обвинуваченого.

За таких обставин ,коли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заподіяли шкоду позивачці ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обов`язків та будучи працівниками відповідача ПАТ "БанкДемарк, шкоду завдану позивачці повинен відшкодувати саме відповідач, згідно положень ст.1172 ЦК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленого договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Відповідно до положень ч.1 ст. 625 ЦК України божник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ч.2 цієї ж статті ,боржник ,який прострочив виконання грошового зобов`язання,на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи за № 2831/2832/12-24 від 17 січня 2013 року ( а.с.91-103) сума інфляційних витрат за результатами дослідження становить 112570 грн. 60 коп., в тому числі по кожному епізоду, відображеному у вироку суду та позовній заяві : витрати від інфляції по сумі 46500,00 грн. за період з 7 травня 2004 року по 24 липня 2012 року складають суму в розмірі 42087 грн. ;витрати від інфляції по сумі 49000 грн. за період з 23 листопада 2004 року по 24 липня 2012 року складають суму в розмірі 41489 грн. 20 коп. ;

витрати від інфляції по сумі 41682 грн. 57 коп. за період з 28 квітня 2006 року по 24 липня 2012 року складають в розмірі 28994 грн. 40 коп..

В судовому засіданні представник позивачки і представник відповідача погодився з розміром інфляційних витрат наведених в зазначеній вище економічній експертизі .

За таких обставин ,суд вважає,що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати наведені у зазначеному вище висновку судово-економічної експертизи в сумі 112570 грн. 60 коп. відповідно до положень зазначеної вище статті.

Заперечення представника відповідача в тій частині ,що дані правовідносини про відшкодування шкоди,які виникли між сторонами є деліктними,не заслуговують на увагу,оскільки в даному випадку наявні договірні зобов`язання,які виникли між сторонами з кредитного договору та договору банківського вкладу.

Задовольняючи таким чином позовні вимоги , суд вважає необхідним відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки витрати понесесені на оплату вартості судово-економічної експертизи в сумі 3299 грн. 52 коп. ,що підтвержується актом ,рахунком та квитанцією

( а.с. 103,106-107).

Одночасно суд вважає необхідним відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір по справі в сумі 1125 грн. 71 коп..

На підставі наведеного,ст.ст.22,625,1054,1166,1172 ЦК України,

керуючись ст. ст. 10, 15, 60,61, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк « про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином- задовольнити . Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Демарк на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну злочином в сумі 112570 грн. 60 коп. та витрати понесені на оплату експертизи в сумі 3299 грн. 52 коп. , а всього провівши підрахунки, стягнути 115870 грн. 12 коп.. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Демарк на користь держави судовий збір по справі в сумі 1125 грн. 71 коп.. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти дні через Прилуцький міськрайонний суд .

Головуючий суддя Гумен В.М.