Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Справа №607/20923/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі :

головуючого
Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до відповідача ОСОБА_2 про визнання
останньої такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що вона є власником даної квартири.
Відповідачка, близько двох років тому,
забрала усі свої особисті речі і, з того
часу, за даною адресою не проживає,
коштів на утримання квартири та оплату
комунальних послуг не надає.
Реєстрація відповідачки за даною
адресою зумовлює для неї додаткові
матеріальні затрати.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала
повністю та просить суд їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилася, і не повідомила суд про
причину своєї неявки, хоча належним
чином повідомлялася про дату, час та
місце судового розгляду, що
підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України
якщо суд не має відомостей про причину
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, або
причину неявки визнано неповажною, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів та постановляє
заочне рішення, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2
(Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1,
видане Відділом ЗАГСу Тернопільського
міськвиконкому) і її батьками є ОСОБА_3
та ОСОБА_1.

Згідно Свідоцтва про право
власності на житло від 07.05.1993 року,
квартира за адресою АДРЕСА_1 дійсно
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Як вбачається із Свідоцтва про
право на спадщину за законом від 07.08.2003
року, ОСОБА_5 являється спадкоємцем 1/2
частини квартири АДРЕСА_1, яка належала
померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4.

Як вбачається із Довідки про
склад сім»ї №1-346 від 04.11.2013 р. та копії
із Будинкової книги, у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Як встановлено в судовому
засіданні із пояснень позивача та
свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, відповідачка
ОСОБА_2, яка є дочкою ОСОБА_1 вже близько
двох років не проживає у спірній
квартирі. Місце проживання чи
фактичного перебування відповідачки
їм невідоме. Їй ніхто не чинив жодних
перешкод у користуванні житловим
приміщенням

Разом з тим, на даний час
відповідачка ОСОБА_2 із квартири
АДРЕСА_1, не виписалася, що створює
перешкоди позивачу в користуванні
вказаною квартирою.

Тому, суд вважає, що відповідачка
ОСОБА_2 без поважних причин, протягом
двох років не проживає за адресою
АДРЕСА_1

Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до переконання, що в даному
випадку мають місце порушення прав
позивача, як власника спірної квартири
зі сторони відповідача ОСОБА_2, яка
залишається зареєстрованою у АДРЕСА_1,
і які підлягають захисту, шляхом
визнання відповідачки такою, що
втратила право на користування
вказаним житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 405 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням - АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуте
Тернопільським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан