Номер провадження № 22-ц/785/877/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Процик М.В., Доценко Л.І.

При секретарі - Булгак Х.О.

За участю позивача: ОСОБА_5

Відповідача: ОСОБА_6

Розглянула у відкритому
судовому засіданні м. Одесі
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 08.10.2013 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6

-про заборону здійснювати будівельні
роботи по спорудженню добудови,
зобов'язання демонтажу спорудженої
прибудови та повернення
прибудинкової території, капітальну
стіну у попередній стан,

В С Т А Н О В И Л А:

07.05.2013 року ОСОБА_5
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом в якому зазначав, що проживає у
будинку АДРЕСА_1. Сусідом по квартирі є
відповідач ОСОБА_6., який проживає у
квартирі АДРЕСА_2. Відповідач без
дозвільних документів здійснює
реконструкцію своєї квартири з
переплануванням стін та відповідно
ослабленням несучої стіни будинку, а
також здійснює добудову до вказаної
квартири. Ці роботи проводяться з
порушенням будівельних норм та правил.
Зазначені дії можуть привести до
фізичної та біологічної загибелі
мешканців будинку під обламками або
від наслідків, які може викликати таке
обрушення будинку. Посилаючись на ці
обставини, позивач просив задовольнити
позовні вимоги та заборонити ОСОБА_6
здійснювати будівельні роботи по
спорудженню добудови, зобов'язати
демонтувати споруджену прибудову та
повернути прибудинкової території,
капітальну стіну у попередній стан.

Рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2013
року в заявлених вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі
ставиться питання про скасування
рішення суду , з ухваленням нового, про
задоволення заявлених вимог,
посилаючись на порушення судом норм
ст.14 Закону України «Про засади
державної мовної політики»,
Конституцію України, Хартію мов,
Європейську конвенцію, Пакт про
громадянські права з посиланням на
те, що він не володіє українською мовою.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді доповідача, вислухавши
пояснення сторін, що з'явились,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.7 ЦПК
України мова цивільного судочинства
визначається статтею 14 Закону України
«Про засади державної мовної
політики».

Закон України «Про засади державної
мовної політики» ч.1 ст.14 передбачає,
що судочинство в Україні у цивільних,
господарських, адміністративних і
кримінальних справах здійснюється
державною мовою. У межах території, на
якій поширена регіональна мова (мови),
що відповідає умовам ч.8 цього Закону,
за згодою сторін суди можуть
здійснювати провадження цією
регіональною мовою (мовами).

Одеська обласна рада на
позачерговій сесії 15 серпня 2012 року
ухвалила рішення про те, що на
території Одеської області поряд з
українською мовою як державною,
розповсюджена російська мова, як
регіональна, і до неї застосовуються
заходи, спрямовані на використання
регіональних мов, передбачені в законі
України «Про основи державної мовної
політики».

Проте, виходячи з того, що
згоди на ведення судочинства
регіональною мовою сторони не дійшли,
позивач відмовився від залучення
перекладача, він тривалий час проживає
на території України, обізнаний з
українською мовою, ведення
судочинства здійснювалось одночасно
державною та російською мовами.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відмовляючи в заявлених
вимогах, районний суд виходив з того, що
відповідно до свідоцтва на право
власності від 09.08.2013 року та витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно підтверджується за
відповідачем виникнення та державна
реєстрація спільної часткової
власності на зазначену
реконструйовану квартиру з прибудовою
загальним розміром 99.1 кв.м.. Реєстрація
права власності здійснена па підставі
рішення індексний номер 4886762 від 09.08.2013
року. На час розгляду справи декларація
про готовність об'єкту до
експлуатації та її реєстрація,
свідоцтво про право власності,рішення
про державну реєстрацію права
власності і сама реєстрація є чинними.
Тому на думку суду, проведені
будівельні роботи по реконструкції
квартири відповідача, з влаштуванням
прибудови не є самочинним
будівництвом, а право власності на
реконструйовану та введену в
експлуатацію квартиру відповідачем
у часткову власність набуто
відповідачем на законних підставах (
ст. 328 ЦК України).

Розглядаючи спір, судова
колегія вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справи, надані сторонами докази ,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон який їх
регулює.

Судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та
сторонами не заперечується, що позивач
проживає в квартирі АДРЕСА_1.
Відповідач проживає у квартирі
АДРЕСА_2. Зазначені квартири позивача
та відповідача знаходяться на першому
поверсі будинку.

Відповідач не заперечував, що здійснив
реконструкцію належної йому па праві
спільної часткової власності квартири
з влаштуванням прибудови.

Згідно наданого технічного паспорту
вбачається, що прибудова визначена, як
засклений балкон та має площу 19.0 кв.м..
Загальна площа квартири з прибудовою
балкону складає 99. 10 кв.м.

З технічного паспорту вбачається, що
прибудова примикає до зовнішньої стіни
будинку з двома вікнами, в межах стіни
квартири відповідача.

Відповідно до ч.І ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил.

Відповідно до 4.5 ст. 39 ЗУ «Про
регулювання містобудівної діяльності»
датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифікату.

Частиною 2 статті 331 ЦК України
передбачено, що право власності па
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Свідоцтвом на право власності від
09.08.2013 року та витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
підтверджується виникнення та
державна реєстрація спільної
часткової власності на зазначену
реконструйовану квартиру з прибудовою
загальним розміром 99.1 кв.м. , виданих на
ім'я відповідача.

Реєстрація права власності здійснена
на підставі рішення індексний номер
4886762 від 09.08.2013 року. На час розгляду
справи декларація про готовність
об'єкту до експлуатації та її
реєстрація, свідоцтво на право
власності та рішення про державну
реєстрацію права власності позивачем
є чинними та не скасовані.

Виходячи з вищезазначеного, судова
колегія погоджується з думкою
районного суду, що проведені
будівельні роботи по реконструкції
квартири з влаштуванням прибудови не є
самочинним будівництвом, право
власності , відповідно до ст.321 ЦК
України є непорушним та позивачем не
надано доказів щодо порушення його
прав при здійснені відповідачем
прибудови.

Посилання апеляційної скарги на те, що
він не володіє українською мовою не
можуть бути підставою для скасування
правильного по суті і справедливого
рішення виходячи з того, що позивач
тривалий час проживає на території
України та обізнаний з українською
мовою.

Інших порушень щодо законності та
обґрунтованості рішення суду заявник
не зазначає.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.308,315,317,319 ЦПК України
судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 08.10.2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді- М.В.Процик

Л.І.Доценко