Справа № 364/1049/13-ц
Провадження № 2/364/324/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2013 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

при секретарі Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

до Логвинської сільської ради Володарського району Київської області ;

Володарської районної державної адміністрації Київської області

про надання земельної частки ( паю),

ВСТАНОВИВ :

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з названим позовом , в якому вказував , що 20 травня 1995 року померла його мати - ОСОБА_2 , яка працювала в колгоспі ім.Леніна с.Логвин Володарського району Київської області , починаючи з 1945 року . Колгосп було реорганізовано у селянську спілку Промінь с.Логвин Володарського району Київської області . Матір з членів господарства не виводилася. Розпаювання земель відбулося у березні 1995 року , однак ОСОБА_2 у власність земельну частку ( пай) виділено не було , чим було грубо порушено її право . Позивач , як спадкоємець першої черги просить суд визнати за ним - ОСОБА_1 право на земельну частку ( пай) в межах Логвинської сільскої ради Володарського району Київської області , на яку мала право ОСОБА_2. Виділити зазначену земельну частку ( пай) або із земель запасу чи резерву Логвинської сільської ради Володарського району Київської області .

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача - Логвинської сільської ради Володарського району Київської області визнала позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Володарської районної державної адміністрації Київської області визнала позов у повному обсязі .

Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки у судовому засіданні представники відповідачів по справі вказали ,що визнають позовні вимоги, однак суд встановивши, що законних підстав для цього немає, прийшов до висновку , що у задоволенні позову слід відмовити.

По справі встановлено , що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, що стверджено свідоцтвом про його народження ( а.с.11) . 20.05.1995 року ОСОБА_2 померла ( а.с.12). За життя ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком за представленням колгоспу Шлях Ілліча с.Логвин з 25.01.1968 року ( а.с.13) . Відповідно до архівної довідки від 23 травня 2013 року № 52-06-06 у документах архівного фонду Приватного підприємства Аграрне с.Логвин Володарського району згідно книг розрахунків по оплаті праці колгоспу ім.Леніна с.Логвин Володарського району Київської області ОСОБА_2 працювала в даному колгоспі з 1944 року по 1974 рік включно ( а.с.8). Документи по колгоспу за 1944 рік не збереглися ( а.с.25,27 ). По документах архівного фонду спілки селян Промінь с.Логвин Володарського району Київської області виведення із членів спілки селян ОСОБА_2 не значиться ( а.с.28). Відповідно до інформації № 209 від 13.03.2013 року відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області у Книгах реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) на імя ОСОБА_2 відсутній запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку ( пай) ( а.с.9). Згідно довідки відділу Держземагенства у Володарському району Київської області № 942 від 19.09.2013 року Державний акт на право колективної власності на землю за № 3 СС Промінь с.Логвин , Володарського району Київської області було зареєстровано 14 березня 1995 року ( а.с.56).

Наведені вище обставини визнаються кожною стороною та є безспірними.

Відповідно до п.2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995р. №720/95 - право на земельну частку (пай) мають члени КСП, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Встановлені судом обставини вказують, що на час видачі спілці селян Промінь державного акта на право колективної власності на землю 14 березня 1995 року , мати позивача була живою та являлася членом названого підприємства . Починаючи з дня видачі Державного акта господарству, тобто з 14 березня 1995 року сама спадкодавець ОСОБА_2 за свого життя та після її смерті спадкоємець тобто позивач по справі ОСОБА_1 в установлений законом строк не зверталися до правонаступників с/с Промінь с.Логвин Володарського району Київської області ( а.с.55) також вони не зверталися і до сільської ради с.Логвин Володарського району Київської області . У разі виникнення спору позивач мав право звертатися до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай), однак починаючи з 1995 року, тобто з дня коли дізнався , коли списки до Державного акту його матір не зазначено не звертався до суду з відповідним позовом, а тому строк предявлення позову сплив 14 березня 1999 року.

П. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) вказує , що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів , строк предявлення яких, встановлений законодавством , що діяло раніше , не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Обставини справи вказують, що строк позовної давності по даній справі сплив ще під час дії ЦК України (1963 року), оскільки відповідно до ст. 71 ЦК України ( 1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи , право якої порушено ( позовна давність) , встановлюється в три роки.

Ст.80 ЦК України ( 1963 року) визначає наслідки закінчення строку позовної давності і вказує на те , що закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові.

Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності , порушене право підлягає захистові.

Наведене вище вказує, що матір позивача мала право на отримання державного акта на право власності на землю, однак за свого життя вона не зверталася ні до сільської ради с.Логвин Володарського району Київської області , ні до сільськогосподарського підприємства , чи інших відповідних організацій . Окрім того спадкоємці також не зверталися для вирішення порушених прав ні до названих вище установ ні до суду з відповідним позовом . Позивач як спадкоємець першої черги за законом звернувся до суду з даним позовом вже після закінчення строку позовної давності у вересні 2013 року. Поважних причин пропуску строку позовної давності позивач суду не вказав та не надав жодного письмового доказу, які б вказували на поважність пропуску встановлення законом строку.

Таким чином у суда відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду з зазначеним позовом і відповідно у задоволенні позову слід відмовити у звязку із закінченням строку позовної давності .

Керуючись п.2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 р. №720/95, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) , ст.ст. 71, 80 ЦК України( 1963 року), ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 174, 208, 209, 212 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до Логвинської сільської ради Володарського району Київської області , Володарської районної державної адміністрації Київської області про надання земельної частки ( паю) відмовити, у звязку із закінченням строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун