Справа № 667/6226/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Верескун Є.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання порядку
користування квартирою,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із
названим позовом, у якому просить
визначити порядок користування
квартирою НОМЕР_1, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1: виділити в її
користування дві житлові кімнати
площею 9,3 кв.м. та 12,7 кв.м., з лоджією, в
користування відповідача - жилу
кімнату площею 17,2 кв.м. з балконом,
кухню, ванну кімнату, коридор, дві
кладовки і туалет залишити в їхньому
спільному користуванні.; стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати.

На обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачка зазначила такі
обставини:

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 12.11.2010 року та
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 04.04.2013 року їй належить 1/2
частина квартири НОМЕР_1, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачу відповідно до свідоцтва
про право власності на житло від 31.01.2003
року належить 1/3 частина вказаної
квартири. 1/6 частину квартири
відповідач успадкував після смерті
своєї матері ОСОБА_3, але свідоцтва про
право на спадщину за законом не
отримав.

Загальна площа спірної квартири
складає 65,9 кв.м., житлова - 39,2 кв.м. в
цілому квартира складається з трьох
ізольованих жилих кімнат площею 12,7
кв.м., 9,3 кв.м., 17,2 кв.м., кухні площею 8,8
кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м.,
коридору площею 9,1 кв.м., двох кладових
площею 0,7 кв.м. та 0,8 кв.м., туалету площею
1,0 кв.м., та обладнана балконом площею 0,8
кв.м., і лоджією площею 2,9 кв.м., що
підтверджується технічним паспортом
на квартиру.

Позивачка проживає у спірній квартирі
разом з матір'ю - ОСОБА_4, яка є
інвалідом.

Незважаючи на те, що вказана квартира є
спільною сумісною власністю позивачки
та відповідача в рівних частинах,
відповідач не визнає право позивачки
на квартиру у погрожує побавити ї та її
матір житла.

Всі витрати по утриманню квартири
позивачка несе самостійно.

На думку позивачки, у її користування
необхідно виділити дві житлові кімнати
площею 9,3 кв.м. та 12,7 кв.м., з лоджією,
оскільки з нею проживає матір, в
користування відповідача - жилу
кімнату площею 17,2 кв.м. з балконом, а
інші приміщення залишити в їхньому
спільному користуванні.

У судовому засіданні позивачка
підтримала позов, просила суд його
задовільнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся
належними чином, відповідно до вимог ч.5
ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що позивачка на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 12.11.2012 року, виданого
державним нотаріусом Першої
Херсонської державної нотаріальної
контори Гудимою О.Б., та свідоцтва про
право на спадщину за законом від 04.04.2013
року, виданого державним нотаріусом
Першої Херсонської державної
нотаріальної контори Гудима О.Б., є
власником 1/2 частини трикімнатної
квартири під номером НОМЕР_1, яка
розташована в АДРЕСА_1.

Відповідач на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 04.04.2013
року, виданого державним нотаріусом
Першої Херсонської державної
нотаріальної контори Гудима О.Б. та
свідоцтва про право власності на житло
№13551 від 31.01.2003 року, виданого Фондом
комунального майна м. Херсона, є
власником 1/2 частини трикімнатної
квартири під номером НОМЕР_1.

Згідно технічного паспорту квартира
складається із трьох житлових кімнат
розмірами 12,7 кв.м., 9,3 кв.м., 17,2 кв.м.,
кухні площею 8,8 кв.м., ванної кімнати
площею 2,6 кв.м., коридору площею 9,1 кв.м.,
двох кладових площею 0,7 кв.м. та 0,8 кв.м.,
туалету площею 1,0 кв.м., та обладнана
балконом площею 0,8 кв.м., і лоджією
площею 2,9 кв.м.

Позивач та відповідач, крім того, що є
власниками квартири, обоє проживають у
квартирі.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК
України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації. Якщо договір між
співвласниками про порядок володіння
та користування спільним майном
відповідно до їхніх часток у праві
спільної часткової власності
посвідчений нотаріально, він є
обов'язковим і для особи, яка придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

Між сторонами фактично
встановився порядок користування
квартирою.

Згідно пояснень позивачки вона з
матір»ю, яка є інвалідом, займає дві
житлові кімнати відповідно площею 9,3
кв.м. та 12,7кв.м. з лоджією а відповідач
користується житловою кімнатою
розміром 17,2 кв.м. з балконом, всіма
іншими допоміжними приміщеннями у
квартирі сторони користуються спільно.

Спір між сторонами існує фактично
не з приводу користування житловими
приміщеннями, а з приводу витрат по
утриманню квартири, зокрема і сплати
вартості за спожиті комунальні
послуги, оскільки всі витрати по
утриманню квартири несе позивачка,
тоді як сторони, як співвласники
квартири, відповідно до ст.322 ЦК України
повинні спільно нести тягар витрат по
утриманню квартири.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи, поясненнями
позивача та відповідачем не
спростовувалися, хоч суд забезпечував
йому таку можливість.

Одним із способів розподілити між
сторонами витрати по утриманню
квартири, є відкриття самостійних
особових рахунків на співвласників для
сплати кожним вартості спожитих
комунальних послуг та інших платежів
по квартирі.

Окремі рахунків на кожного
співвласника квартири може бути
відкрито тільки за умови ухвалення
рішення судом про встановлення порядку
користування квартирою.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, а згідно ст.4,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що порушується
право позивача на справедливу участь у
витратах по утриманню квартири, і це
право може бути захищено у спосіб,
зазначений позивачкою - встановлення
порядку користування квартирою, що
надасть можливість відкрити окремі
особові рахунки на сторін для сплати
кожним із них витрат, пов'язаних з
утриманням квартири.

Визначення порядку користування
квартирою, є можливим, оскільки
квартира має окремі жилі приміщення, а
запропонований позивачем варіант
визначення порядку користування
квартирою з виділенням їй: житлової
кімнати площею 9,3кв.м. та житлової
кімнати площею 12,7 кв.м. з лоджією, а
відповідачу кімнати площею 17,2 кв.м. з
балконом, відповідає фактичному
порядку користування приміщеннями,
який склався між сторонами, і близький
до часток сторін у їх праві власності
на спільну квартиру.

Керуючись ст.ст. 3,4,11,60, 179, 212, 224-226 ЦПК
України, на підставі ст.ст.16,358 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
порядку користування квартирою -
задовільнити.

Встановити порядок користування
квартирою НОМЕР_1, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1, а саме:

Виділити у користуванні ОСОБА_1
житлову кімнату площею 9,3кв.м., житлову
кімнату площею 12,7 кв.м. з лоджією.

Виділити у користуванні ОСОБА_6
житлову кімнату площею 17,2 кв.м. з
балконом.

Кухню, ванну кімнату, коридор, дві
кладові, туалет у квартирі НОМЕР_1,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
залишити у спільному користуванні
ОСОБА_1 до ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржене у загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитися, починаючи з 18
листопада 2013 року.

Суддя
О.Л. Черниш