Справа № 490/4885/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2013 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді -
Прохорова П.А.,

при секретарі - Крикливенко
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні власністю -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року позивач звернулась до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з вказаним позовом та
посилаючись на те що сторони є
співвласниками спірного майна та
відповідачем чиняться перешкоди щодо
вільного користування позивачем
належним їй майном не допускаючи
останню у приміщення квартири, та такі
дії відповідача порушують нормальні
порядок реалізації права власності
позивача, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її
представники позовні вимоги
підтримали та просили його
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, проти
задоволення позову заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши обставини справи суд
встановив наступні обставини та
кореспондуючі ним правовідносини.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав КП ММБТІ від 17.12.2012 року та
інформаційної довідки №4228989 від 31.05.2013
року, ОСОБА_1 належить 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1.

Інша частина вказаної квартири
належить відповідачу, що випливає з
пояснень сторін, та підтверджується
аналізом свідоцтва №492 від 16.10.2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу, ОСОБА_3, копія якого наявна у
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

В силу ст. 150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Посилання позивача на те, що відповідач
створює перешкоди у користуванні
належним їй майном, 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 підтверджуються заявою
позивача до Центрального РВ УМВС
України в Миколаївській області від
17.01.2013 року, витягом із кримінального
провадження №0000285 від 17.01.2013 року,
листом Центрального РВ УМВС України в
Миколаївській області від 04.04.2013 року,
відповідно до змісту якого
співробітниками вказаного органу
проведено перевірку за заявою позивача
та за результатами такої перевірки
встановлено, що ОСОБА_2 відмовляється
надати позивачу доступ до ? частини
спірної квартири.

Посилання відповідача на те, що в
будь-який час вона згодна впустити до
квартири позивача не знайшли свого
підтвердження оскільки спростовуються
матеріалами справи, також судом
надавався строк для мирового вирішення
справи, однак сторони домовленості не
дійшли.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Виходячи з вказаних обставин та
зазначених правових норм суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним
судові втрати.

Керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст.
319, 321, 383,391 ЦК України, 10, 11, 58, 60, 169, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
власністю - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні та не перешкоджати
вселенню ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір в розмірі 214,60
грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
П.А. Прохоров