Справа № 135/2003/13-ц
Ладижинський міський суд Вінницької
головуючого судді Патраманського
І.О.,за участю секретаря Марченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ладижин Вінницької
області цивільну справу за позовом ПАТ
«ДТЕК Західенерго» до ОСОБА_3 про
виселення, суд -
Позивач звернувся до суду з цим позовом
і просив виселити ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
На обґрунтування своїх позовних вимог
позивач повідомив, що на балансі
відокремленого підрозділу
«Ладижинська теплова електрична
станція» Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Західенерго»
знаходиться будинок № 32. У вказаній
квартирі проживала ОСОБА_4. Так як вона
виїхала на роботу у райони Крайньої
Півночі в місто Оху, Сахалінської
області їй видавались охоронні
свідоцтва на квартиру АДРЕСА_1 по 05.01.2010
року. Після закінчення вищевказаного
строку ОСОБА_4 та члени її сім'ї в
квартиру АДРЕСА_1 не повернулись.
Рішенням Ладижинського міського суду
від 30 серпня 2013 р. ОСОБА_4 визнана такою,
що втратила право на проживання в
квартирі АДРЕСА_1. Між ОСОБА_4 і
відповідачем - ОСОБА_3 на період з 14
вересня 2007 року по 15 січня 2010 року
укладався договір піднайму, згідно із
умовами якого відповідач
зобов'язувався по першій вимозі
звільнити вказану квартиру. 17 червня 2013
року ОСОБА_3 була вручена вимога про
звільнення вказаної квартири. Вказану
вимогу відповідач не виконав.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подавши заяву, в
якій просить справу розглядати у його
відсутність. Позовні вимоги просить
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час і місце
проведення судового засідання, не
з'явився, будь-якого повідомлення про
причини неявки не надав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення у справі на підставі наявних
доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, що
мають значення для справи. Доказування
не може грунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 знаходиться на
балансі відокремленого підрозділу
«Ладижинська теплова електрична
станція» Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Західенерго». У
вказаній квартирі проживала ОСОБА_4.
Так як вона виїхала на роботу у райони
Крайньої Півночі в місто Оху,
Сахалінської області їй видавались
охоронні свідоцтва на квартиру
АДРЕСА_1 по 05.01.2010 року. Після закінчення
вищевказаного строку ОСОБА_4 та члени
її сім'ї в квартиру АДРЕСА_1 не
повернулись. Рішенням Ладижинського
міського суду від 30 серпня 2013 р. ОСОБА_4
визнана такою, що втратила право на
проживання в квартирі АДРЕСА_1. Між
ОСОБА_4 і відповідачем - ОСОБА_3 на
період з 14 вересня 2007 року по 15 січня 2010
року укладався договір піднайму,
згідно із умовами якого відповідач
зобов'язувався по першій вимозі
звільнити вказану квартиру. 17 червня 2013
року ОСОБА_3 була вручена вимога про
звільнення вказаної квартири. Вказану
вимогу відповідач не виконав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є єдиним власником квартири, а
відповідач мешкає в ній не маючи на це
законних підстав, в зв'язку з чим,
разом із членами своєї сім'ї підлягає
виселенню з спірної квартири без
надання іншого жилого приміщення.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 97 ЖК України після
закінчення строку договору піднайму
піднаймач не вправі вимагати
відновлення договору і на вимогу
наймача зобов'язаний звільнити займане
приміщення.

Відповідно до ст. 99 ЖК України,
піднаймачі і тимчасові жильці
самостійного права на займане жиле
приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання. У разі
припинення дії договору найму жилого
приміщення одночасно припиняється і
дія договору піднайму. Піднаймач і
члени його сім'ї, а також тимчасові
жильці зобов'язані негайно звільнити
займане жиле приміщення. У разі
відмовлення вони підлягають виселенню
в судовому порядку, а з будинків, що
загрожують обвалом, - в
адміністративному порядку. Виселення
провадиться без надання іншого жилого
приміщення.

Суд вважає, що вимоги позивача є
законними, обґрунтованими та
доведеними під час розгляду справи, у
зв'язку з чим вони підлягають
задоволенню шляхом виселення
відповідачів зі спірної квартири без
надання іншого житлового приміщення,
оскільки в матеріалах справи маються
дані про те, що у власності відповідача
є будинок.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 114,70
грн. сплаченого судового збору та
користь держави 114,70 грн. судового
збору.

На підставі ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 197, 208, 212-216,
224-226 ЦПК України, керуючись ст. ст. 386, 387
ЦК України, ст. ст. 97, 99 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 у
м.Ладижині без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК
Західенерго» 114,70 грн. сплаченого
судового збору та 114,70 грн. судового
збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ладижинським міським судом за
письмовою заявою відповідачів, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
протягом десяти днів після його
оголошення до апеляційного суду
Вінницької області через Ладижинський
міський суд Вінницької області.

Суддя