Справа № 463/1609/13
Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/7101/13
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого: Шандри М.М..

Суддів: Шумської Н.Л., Струс Л.Б.

з участю секретаря - Березюка О.З.

та з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 4 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні горищем, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 звернулися в суд з указаним
позовом та з посиланням на ст.ст. 319, 369,
382, 391 ЦК України просили зобов'язати
ОСОБА_4 усунути перешкоди в
користуванні спільним горищем
житлових будинків №8 та 8а шляхом
повернення на місце старого замка або
надання позивачам ключів від нового
замка дверей на горище, зупинити
будівництво та звільнити приміщення
горища від будівельних матеріалів,
стягнути судові витрати.

Рішенням Личаківського районного
суду м. Львова від 4 жовтня 2013 року позов
задоволено частково. Зобов»язано
ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 у користуванні спільним
горищем житлових будинків АДРЕСА_1,
надавши їм ключі від вхідних дверей на
горище будинку. В решті вимог
відмовлено за безпідставністю.
Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила
відповідач. Вважає, що суд першої
інстанції не дослідив в повній мірі
всіх обставин, що мають значення для
справи, а також не було з'ясовано
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, крім того
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову повністю. Мотивує тим, що
розпорядженням Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 19.01.2006 року частині будинку №8, де
розміщені квартири №1 та №3, присвоєно
окремий будинковий номер № 8а з
улаштуванням окремого входу в квартири
по залізобетонних сходах. Оскільки
житлові будинки №8 та №8а є окремими
будинками, відповідно такі повинні
мати і окремі входи в підвальні
приміщення та на горище.

Судом належно не досліджено та не
встановлено того факту, що позивачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не являються
належними позивачами по справі, а тому
не можуть заявляти самостійних вимог.
Дані особи є власниками будинку
АДРЕСА_1, а відтак не мають законних
прав доступу до горища через будинок
№8, мешканцем якого є відповідач. Щодо
позивачки ОСОБА_3, то суд не дослідив чи
справді останній чинились будь-які
перешкоди у користуванні спірним
горищем, і останньою не було надано
жодного доказу про чинення їй перешкод
в користуванні горищем.

Окрім того, суд дійшов хибного висновку
про те, що розпорядження Личаківської
районної адміністрації ЛМР має
дозвільний характер, оскільки
розпорядження адміністрації є
нормативно-правовим актом локальної
дії, і є обов'язковим для виконання.

При розгляді справи за апеляційною
скаргою позивачі проти доводів такої
заперечили.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з»явилася, належним чином
повідомлена про розгляд справи, про
причину неявки не повідомила, тому
колегія суддів вважає можливим
продовжувати розгляд справи, що
відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК
України (а.с.112).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає виходячи з
таких мотивів.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції таким вимогам відповідає.

Матеріалами справи встановлено,
що розпорядженням Личаківської
районної адміністрації Львівської
міської ради №47 від 19.01.2006 року «Про
присвоєння окремого будинкового
номера АДРЕСА_1, в якій розміщені
квартири №1 та №3, з влаштуванням
окремого входу в квартири по
залізобетонних сходах» затверджено
висновок міжвідомчої та дозволено гр.
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 влаштувати окремий
вхід в квартири №1 та №3 в будинку
АДРЕСА_1 по залізобетонних сходах та
присвоїти частині будинку, де
розміщені квартири №1 та №3, окремий
будинковий номер 8-А, згідно з поданими
проектними пропозиціями. Зобов'язано
гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 впродовж шести
місяців з дня прийняття розпорядження
через спеціалізовану ліцензовану
проектну організацію розробити
проектну документацію на
реконструкцію квартир, погодити її з
органами санітарного і пожежного
нагляду та подати на остаточний
розгляд в Управління архітектури і
містобудування. П.3.3. розпорядження
передбачено про здійснення
реконструкції квартири та здачу в
експлуатацію Личаківській
райадміністрації впродовж одного року
з дня прийняття розпорядження. /а.с.64-65/.

Наказом Департаменту житлового
господарства та інфраструктури ЛМР №150
від 08.05.2007 року «Про зняття з балансу
міської ради житлових будинків, у яких
приватизовано житло» будинок АДРЕСА_1
загальною площею 206,4 кв. м. знятий з
балансу міської ради /а.с.69/.

Розпорядженням №1103 від 04.12.2007
року «Про надання дозволу на
експлуатацію кв. АДРЕСА_1» дозволено
власникам квартир №1 та №3
експлуатувати їх квартири в будинку
АДРЕСА_1 після їх переобладнання. П.3
зобов'язано Власника 1 та Власника 2 в
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» внести зміни в
технічну документацію та оформити у
встановленому порядку свідоцтва про
право власності на квартири АДРЕСА_1.
/а.с.66/.

05.08.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на
підставі наказу управління
комунальної власності №426-Ж-Л від 05.03.2008
року, та №427-Ж-Л від 05.03.2008 року отримали
Свідоцтва про право власності. /а.с.7,9/

Дані квартири знаходиться у житловому
будинку №8-А, який побудований таким
чином, що вхід на горище можливий лише
внутрішніми сходами будинку АДРЕСА_1 у
м. Львові, який був до 2006 року одним
будинком за №8. Наведене стверджується
долученими до матеріалів справи
копіями технічних паспортів на будинок
/ 15-17/.

За змістом ст. 16 ЦК України - кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Ст.391 ЦК України передбачає, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном. Враховуючи наведенні
вище положення ЗУ «Про приватизацію
державного житлового фонду» позивач
як співвласник приміщення загального
користування вправі вимагати усунення
перешкод, які здійснюються
відповідачем у користуванні цим
приміщенням у спосіб, який
передбачений законом.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено при розгляді в суді
апеляційної інстанції, відповідач,
якій на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1, чинить перешкоди в
користуванні спільним приміщенням
горища, а саме змінила замок на
вхідних дверях на горище, інших
мешканців будинку №8 та №8А на горище
не допускає. Такими діями відповідач
порушує право позивачів на
користування належним їм на праві
спільної сумісної власності
приміщення загального призначення, а
саме приміщенням горища, доступ до
якого обмежений, оскільки можливий
лише внутрішніми сходами будинку
АДРЕСА_1 у м. Львові.

За встановлених обставин суд першої
інстанції задовольняючи позовні
вимоги виходив з того, що дії
відповідачки щодо встановлення замка
на вхідних дверях до горища є
неправомірними і такими, що створюють
перешкоди у користуванні цим
приміщенням позивачам та прийшов до
вірного висновку про зобов'язання
відповідача - власника квартири №4 в
будинку АДРЕСА_1 у м. Львові ОСОБА_4
усунути вказані перешкоди, надавши
позивачам ключі від вхідних дверей на
горище будинку.

Судом першої інстанції вірно
визначено, що спірні правовідносини
регулюються положеннями ЦК України,
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Так, відповідно до ст. 382 ЦК України,
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи, доведені.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом належно не досліджено та не
встановлено того факту, що позивачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не являються
належними позивачами по справі, а тому
не можуть заявляти самостійних вимог є
безпідставні та висновків суду не
спростовують, оскільки у даному спорі
встановлено факт чинення перешкод
позивачам саме з боку особи, до якої
пред'явлено позов. Вказані факти -
наявність перешкод з боку
відповідачки є доведеними, тому суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про
обгрунтованість заявленого позову.

Мотиви апеляційної скарги про те, що
суд не дослідив чи позивачці ОСОБА_3
чиняться будь-які перешкоди у
користуванні спірним горищем, оскільки
нею не надано жодного доказу є
безпідставні, оскільки ОСОБА_3 при
розгляді справи в апеляційній
інстанції долучила заяву від 31.05.2013
року, адресовану начальнику
Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у
Львівській області із змісту якої
убачається, що ОСОБА_4 - відповідач по
справі самовільно без згоди на те інших
мешканців будинку захопила приміщення
горища, яке є в спільному користуванні,
при тому поміняла замки у вхідних
дверях на дане горище, чим обмежила
доступ до її особистих речей, що там
знаходяться.

Таким чином судом правильно
встановлено фактичні обставини справи
та вірно застосовано матеріальний
закон, рішення суду відповідає
матеріалам справи та зібраним доказам,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1 ст.314, ст. 315,
ст.317, ст. 319 ЦПК України , колегія суддів,
-

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 4 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту її проголошення, може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Шандра М.МА.

Судді
Шумська Н.Л.

Струс Л.Б.