Справа № 109/6171/2013-ц
У Х В А Л А

26 грудня 2013 року

см
т Красногвардійське

Красногвардійський
районний суд Автономної Республіки
Крим у складі:

судді
Шевчен
ко І.В.,

при секретарі           Зав'яловій
І.Ю.,

розглянувши цивільну справу
за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій
державного виконавця протиправними та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою на дії та
постанову державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 15
серпня 2013 року ВДВС
Красногвардійського РУЮ було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання рішення Красногвардійського
районного суду АР Крим від 15.07.2013 року,
яким ОСОБА_2 зобов'язано не
перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з
дочкою ОСОБА_3 та її вихованні, оскільки
ОСОБА_2 після прийняття судом рішення
продовжує перешкоджати заявнику
спілкуватися з дочкою, що
підтверджується актами від 16, 17 та 18
серпня 2013 року. Однак, 26.09.2013 року
скаржником було отримано копію
постанови про закриття виконавчого
провадження у зв'язку з тим, що ОСОБА_2
пояснила держвиконавцю, що не чинить
перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою,
при цьому ОСОБА_1 у період з 27 серпня по
16 вересня 2013 року не приїздив до дитини.
Вважає, що такі відомості не перевірені
державним виконавцем та виконавче
провадження закрито передчасно.

Представник скаржника
ОСОБА_4 у наданій суду заяві вимоги,
викладені у скарзі, підтримав; просив
скаргу задовольнити, а справу слухати у
його відсутність

Державний виконавець ВДВС
Красногвардійського РУЮ АР Крим у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, заперечень проти
скарги не надав, про причини неявки не
повідомив.

Суд, перевіривши матеріали
справи, прийшов до висновку про
задоволення скарги, виходячи з
наступного.

Матеріалами справи
установлено, що у Відділі державної
виконавчої служби Красногвардійського
районного управління юстиції з 15
серпня 2013 року знаходилося на
виконанні виконавче провадження по
виконавчому листу № 109/2999/2013, виданому 13
серпня 2013 року Красногвардійським
районним судом АР Крим, про
зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 та
у її вихованні (а.с. 7-8).

Постановою заступника
начальника відділу ДВС
Красногвардійського РУЮ ОСОБА_5 від 16
вересня 2013 року виконавче провадження
з примусового виконання закінчено у
зв'язку із фактичним виконанням
рішення (а.с. 9). Підставою для закриття
виконавчого провадження являється
пояснювальна записка та акти
державного виконавця від 16.09.2013 року, у
відповідності до яких ОСОБА_1 у період з
27.08.2013 року по 16.09.2013 року не приїздив до
дитини (а.с. 10-11). Суд вважає, що
зазначена постанова державного
виконавця не відповідає вимогам
закону.

Згідно з роз'ясненнями,
наданими Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, що викладені в
листі «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справі» від 28 січня
2013 року, сторони виконавчого
провадження мають право оскаржити
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
до суду, який видав виконавчий
документ, а інші учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, - до
відповідного адміністративного суду в
порядку, передбаченому законом (статті
383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82
Закону України "Про виконавче
провадження").

Як вбачається з роз'яснень, що
містяться в п.19 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» розгляд судами скарг
у порядку, передбаченому розділом VII
ЦПК, є однією з форм судового контролю
за виконанням судових рішень,
виконання яких є складовою частиною
цивільного процесу, оскільки
провадження у справі завершується
виконанням ухвалених у такій справі
судових рішень. У зв'язку із цим скарги
сторони виконавчого провадження щодо
виконання судових рішень, ухвалених за
правилами ЦПК, підлягають розгляду
судом, який розглянув відповідну
справу у першій інстанції, тобто тим
судом, що видав виконавчий документ.
Інші учасники виконавчого провадження
та особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду у порядку,
передбаченому законом. Оскільки
прийняття органами Державної
виконавчої служби України, її
посадовими особами будь-яких рішень
(постанов тощо) в процесі здійснення
виконання судових рішень, ухвалених за
правилами цивільного судочинства, у
розумінні статті 383 ЦПК є діями цих
органів та осіб, то відповідні рішення
також підлягають оскарженню в порядку
цивільного судочинства.

Отже, стягувач, як сторона у
виконавчому провадженні, обґрунтовано
звернувся до суду першої інстанції про
оскарження постанови ВДВС про закриття
виконавчого провадження.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.49
Закону України "Про виконавче
провадження" виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом. При
цьому частиною 3 статті 49
вищезазначеного Закону передбачено, що
про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення.

Оскільки згідно з частиною 1
статті 50 Закону України "Про виконавче
провадження" завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом, закінчення виконавчого
провадження є одним із способів його
остаточного вирішення, а тому
провадження може бути закінчене лише
після здійснення всіх заходів,
необхідних для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення.

Постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження має бути мотивованою, її
зміст повинен відповідати фактичним
обставинам, встановленим матеріалами
провадження, зокрема в ній має бути
викладена суть заяви стягувача, яка
звернулася з метою захисту своїх прав
та відповіді на всі поставлені нею
питання, які виключають здійснення
виконавчого провадження і обумовлюють
його закінчення, що є однією з гарантій
забезпечення прав і законних інтересів
учасників цивільного процесу.

Зміст оскаржуваної
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 16.09.2013 року свідчить
про те, що вищезазначених вимог закону
державним виконавцем в повній мірі не
дотримано, а рішення про закінчення
виконавчого провадження прийнято
передчасно, без оцінки обставин, на які
вказує стягувач ОСОБА_1.

Постанова державного
виконавця містить відомості лише про
те, що при примусовому виконанні
виконавчого листа № 109/2999/2013, виданого
13.08.2013 року Красногвардійським
районним судом АР Крим, про
зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 та
у її вихованні державним виконавцем
встановлено, що рішення виконане
фактично, тому виконавче провадження
вирішено закінчити.           При
цьому мотивів, за яких державним
виконавцем встановлено факт виконання
рішення суду у повному обсязі, у
постанові не наведено, а відтак,
державним виконавцем не дотримано
вимог закону.

Проте, як зазначив ОСОБА_1 у
скарзі, боржниця ОСОБА_6 всілякими
засобами продовжує перешкоджати йому у
спілкуванні з дочкою, про що ОСОБА_1
складав відповідні акти від 16, 17 та 18
серпня 2013 року та надав їх державному
виконавцеві.

При прийнятті рішення про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець не вчинив всіх
необхідних дій, спрямованих на
своєчасне і в повному обсязі виконання
рішення суду, а також на перевірку
доводів, наданих як стягувачем, так і
боржницею у виконавчому провадженні.

Викладене свідчить про те,
що виконавче провадження закінчено
передчасно, без проведення усіх
необхідних заходів, які дають підстави
для висновку про фактичне виконання
рішення.

Оскільки в ході виконавчого
провадження допущена істотна
неповнота, усунення якої потребує
виконання заходів, необхідних для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення суду, зміст
оскаржуваної постанови не відповідає
вимогам частини 3 статті 49 Закону
України "Про виконавче провадження",
постанова державного виконавця від
16.09.2013 року про закінчення виконавчого
провадження підлягає скасуванню.

Оцінюючи за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному та об’єктивному
дослідженні, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також і взаємний зв’язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про задоволення скарги.

При цьому суд вважає за
можливе визнати неправомірним як дії
державного виконавця, так і саму
постанову від 16.09.2013 року про
закінчення виконавчого провадження, що
відповідає вимогам частини 2 статті 387
ЦПК України та не являється виходом за
межі вимог скарги.

Також суд, враховуючи
положення частини 2 статті 387 ЦПК
України та частини 1 статті 51 Закону
України "Про виконавче провадження", а
також той факт, що постанова заступника
начальника ВДВС Красногвардійського
РУЮ АР Крим від 16.09.2013 року є незаконною,
вважає за можливе зобов'язати ВДВС
Красногвардійського РУЮ АР Крим
відновити вищезазначене виконавче
провадження, що є усуненням порушення
прав та інтересів скаржника.

У відповідності до ст.388 ЦПК
України судові витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються судом
на відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника. У своїй
скарзі ОСОБА_1 просив стягнути з ВДВС
судові витрати з надання йому правової
допомоги у розмірі 300 грн, однак доказів
здійснення таких витрат суду не надав.
Суд вважає, що на користь заявника
підлягають стягненню здійснені ним та
документально підтверджені витрати зі
сплати судового збору у розмірі 114,70
(а.с. 35).

Керуючись ст.ст.11, 49-51 Закону
України "Про виконавче провадження",
ст.ст.10, 11, 386-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій
державного виконавця протиправними та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження задовольнити.

Дії заступника начальника Відділу
Державної виконавчої служби
Красногвардійського районного
управління юстиції Автономної
Республіки Крим по закінченню
виконавчого провадження визнати
протиправними.

Постанову заступника начальника
Відділу Державної виконавчої служби
Красногвардійського районного
управління юстиції Автономної
Республіки Крим ОСОБА_5 про закінчення
виконавчого провадження № 39386785 від 16
вересня 2013 року визнати неправомірною
та скасувати.

Зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Красногвардійського
районного управління юстиції
Автономної Республіки Крим відновити
виконавче провадження № 39386785.

Стягнути з Відділу Державної
виконавчої служби Красногвардійського
районного управління юстиції
Автономної Республіки Крим на користь
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 114,70
грн.

Ухвалу може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Красногвардійський
районний суд АР Крим шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня отримання її копії.

Суддя
І.В.Шевченко