Справа № 352/183/13- ц
Провадження № 2/352/315/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2013 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Дузінкевича І.М.

секретаря Кукули О.С.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивачка 24.01.2013р. звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить житловий будинок №73 по вул. Незалежності в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області. В даному будинку зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 з часу одруження з її сином ОСОБА_5 тобто з 1990року. В кінці серпня 2008року відповідачка покинула сімю без поважних на те причин, і з того часу в будинку не проживає. Згідно рішення Тисменицького районного суду від 16.12.2009р. шлюб між її сином та відповідачкою розірвано. Також рішенням даного суду від 01.10.2012р. встановлено, що остання дійсно не проживає у зазначеному будинку з 2008р., не має права власності на частину будинку, тому їй, відповідачці, було відмовлено у вселенні. За таких обставин просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відповідачка дійсно з 2008року не проживає у її будинку за власним бажанням, з сином розлучилася. Останні роки відповідачка постійно приходить до будинку, ображає, погрожує та шантажує і її, і членів її сімї, влаштовує сварки та скандали. Вона важко хворіє, і всі ці обставини негативно впливають на її здоровя. Надалі терпіти такі знущання з боку відповідачки, ще й у власному будинку, вона уже не в силі. На даний час у ОСОБА_2 є житло, оскільки має у власності будинок в с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що вона зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1991р. На даний час вона не має де жити, знімає квартиру у м.Івано-Франківську, що потребує значних витрат. У спірному будинку вона має намір проживати, але позивачка не дає ключі від будинку, тому вона не має доступу до житла. Крім того, позивачка і її сімя створюють їй перешкоди у користуванні даним житлом. Неодноразово чоловіком позивачки ОСОБА_6 створювалась загроза її життю та здоровю, зокрема щодо неї вчинено останнім два злочини, передбачені ст.296 КК України, тричі вчинено дрібне хуліганство. З приводу недопущення протиправної поведінки щодо неї з боку позивачки та її чоловіка, працівниками міліції неодноразово виносилось офіційне застереження. Також факт чинення перешкод позивачкою та членами її сімї у користуванні будинком, встановлено державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ в акті від квітня 2011р. Вважає, що позивачка та члени її сімї створювали їй неналежні умови проживання, чинили перешкоди у доступі до житлового приміщення, з метою позбавити її права користування цим житлом. Тому заявлений позов щодо неї є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється одноосібним власником будинку, що знаходиться в с. Майдан по вул. Незалежності, 73 Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 16.07.2009р. (а.с.4). Відповідачка ОСОБА_2- колишня невістка позивачки зареєстрована у спірному будинку(а.с.16) , однак з вересня 2008року у будинку не проживає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Вказана норма свідчить про те, що припинення права користування житлом з цієї підстави можливо лише при відсутності члена сім'ї понад один рік без поважних причин.

Згідно ст..ст. 58-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з огляду на їх належність та допустимість.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що у неї не має іншого житла, що змушує її орендувати квартиру у м.Івано-Франківську, не заслуговує до уваги, оскільки у її власності є житловий будинок в с.Павлівка по вул.Шевченка,139 Тисменицького району Івано-Франківської області. Дана обставина визнається самою відповідачкою, то відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, подальшого доказування така не потребує. Доводи відповідачки про непридатність будинку для проживання, суд оцінює критично, оскільки обовязок підтримувати житло у належному санітарно-технічному стані покладається на його власника. Крім того, рішенням суду від 11.12.2012року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7(брата відповідачки) про визнання особи таким, що втратив право на користування жилим приміщенням(а.с.82), у задоволенні позову відмовлено. Даним рішенням також встановлено, що аварійність будинку №139 по вул. Шевченка в с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 як власником майна, усунена.

Що стосується доводів відповідачки про те, що позивачка та члени її сімї створюють їй перешкоди у користуванні спірним житлом, то такі на увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_2 вимога про усунення перешкод у користуванні житлом(припинення дій, які порушують право відповідачки як користувача) не заявлялась. Усі неправомірні дії з боку членів сімї позивачки відносно ОСОБА_2, на які посилається остання як на перешкоди у користуванні житлом, відбувались протягом 2008-2011р.р. та не можуть бути визнані як такі, що перешкоджали у користуванні жилим приміщенням, оскільки виникали(дії) на грунті взаємних особистих неприязних стосунків. Крім того, посилання ОСОБА_2 на встановлення державним виконавцем відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_8 факту чинення перешкод позивачкою та членами її сімї у користуванні будинком по вул.Незалежності, 73, також не заслуговує до уваги, оскільки акт державного виконавця від 15.04.2011р., складений державним виконавцем Хоминець А.Р. в рамках примусового виконання рішення Тисменицького районного суду від 16.12.2009р. про зобовязання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_9 у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_10 та сина ОСОБА_11(а.с.66), що не має жодного відношення до перешкод у користуванні житлом.

Також посилання відповідачки на рішення Івано-Франківського міського суду від 31.07.2012р. як на підставу доведеності чинення перешкод з боку позивачки та членів її сімї у користуванні житлом спростовується тим, що дане рішення скасоване ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області(а.с.92-97).

За таких обставин, відповідачкою не наведено жодних фактів її відсутності у спірному житлі за місцем реєстрації з поважних причин, тому її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку №73 по вул. Незалежності в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області.

На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку № 73 по вул. Незалежності в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Дузінкевич І.М.