Провадження: 2/484/1577/13
Справа: 484/4071/13-ц
Рішення

Іменем України

05.11.2013 року
м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Максютенко О.А.

при секретарі - Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Первомайську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Партнер
- АГРО» ( ТОВ «Партнер - Агро») про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, -

встановив:

27 серпня 2013 року представник позивача
за дорученням ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до ТОВ «Партнер-Агро» про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки укладеного 29.12.2012
року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ
«Партнер-Агро» . В обґрунтування позову
зазначено, що 29 грудня 2012 року був
укладений договір оренди земельної
ділянки, згідно з яким позивачка
передала відповідачеві в платне
користування строком на 20 років
земельну ділянку, що, начебто, їй
належить на праві приватної власності.
Цей договір був підписаний позивачкою
під впливом обману та зловживання
довірою з боку керівника TOB
«Партнер-Arpo» адвоката ОСОБА_3,
позивачка стала фіктивною власницею
зазначеної земельної ділянки всупереч
своїй волі, а правовстановлюючі
документи на цю земельну ділянку були
виготовлені на підставі підроблених
документів. У грудні 2012 року
керівництво центральної районної
лікарні м. Первомайська, де вона працює,
викликало її до лікарні та змусило
написати заяву до
райдержадміністрації на отримання
земель у власність для ведення
особистого селянського господарства.

29 грудня 2012 року позивачку знову
викликали до Первомайської районної
лікарні, де невідома особа їй пояснила,
що надійшла вказівка з Первомайської
райдержадміністрації роздати всім
працівникам лікарень району вільні
земельні ділянки для ведення
селянського господарства. В лікарні
був виділений окремий кабінет
директору TOB «Партнер-Arpo» адвокату
ОСОБА_3, яка приймала співробітників
лікарні, підписувала з ними договори
оренди земельних ділянок, після чого
видавала їм державні акти на право
власності на земельні ділянки.
Позивачка передала ОСОБА_3, свій
паспорт для зняття копії, підписала
бланк договору оренди, після чого
отримала від ОСОБА_3 державний акт на
право власності на земельну ділянку
серія ЯК № 990145, виписаний на її ім'я від
25 грудня 2012 року Первомайською
райдержадміністрацією. Договір з TOB
«Партнер Arpo» позивачка підписала під
тиском адміністрації лікарні, не
усвідомлюючи, що відбувається, вона
ніколи не мала наміру володіти
земельною ділянкою та ніколи не
зверталась до Первомайської
райдержадміністрації з заявою про
виділення їй землі. Позивачка ніколи не
зверталась в жодну проектну
організацію за розробкою
землевпорядної документації та нікому
не надавала довіреності, ніколи не
бачила земельну ділянку, Державний акт
на володіння їй видав керівник TOB
«Партнер-Агро» і позивачка не знала, де
вона знаходиться до лютого 2013 року. В
наступному позивачці стало відомо, що
її прізвище та копія паспорта були
використані для спроби рейдерського
захоплення земельної ділянки, що
належить громадянці ОСОБА_4. Як
позивачка довідалась у червня 2013 року з
засобів масової інформації, в
Первомайській райдержадміністрації
була вчинена масова підробка заяв
громадян на виділення їм земель. На
підставі фальшивих заяв 12 жовтня 2012
року Первомайською
райдержадміністрацією Миколаївської
області були видані розпорядження №
471-р «Про надання дозволу громадянам
України на складання проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність для ведення
особистого селянського господарства в
межах території Ленінської сільської
ради», а також розпорядження від 20
листопада 2012 року №523-р «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність громадян України (775 чоловік)
для ведення особистого селянського
господарства в межах території
Ленінської сільської ради», в додатках
до яких містилось її прізвище. Факт
виготовлення в Первомайській
райдержадміністрації фальшивих заяв
громадян про надання у власність
земельних ділянок був виявлений
Миколаївським окружним
адміністративним судом, у зв'язку з чим
зазначений суд 31.05.2013 виніс окрему
ухвалу № 814/1350/13-а на адресу
Первомайського міжрайонного
прокурора. Таким чином, вважає, що
укладений між позивачкою та ТОВ
«Партнер-Агро» договір оренди
земельної ділянки було вчинено шляхом
навмисного введення позивача в оману
та зловживання її довірою.

В судовому засіданні
позивачка та її представники ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги,
підтвердили викладені в позовній заяві
обставини. Крім того, пояснили, що
позивачка ніякого договору поруки, про
який йдеться в п. 15 оспорюваного
договору, з відповідачем не укладала.
Посилаючись на викладене, просили про
задоволення позову.

Представники
відповідачів в судовому засіданні
заперечували проти задоволення позову.
При цьому в судовому засіданні
пояснили, що позов є безпідставним,
оскільки за нормами діючого
законодавства саме позивачка повинна
довести наявність факту обману,
істотність обставин, щодо яких нібито
введено її в оману, умисел з боку
відповідача. Жодного доказу на
наявність вказаних обставин
позивачкою не представлено.
Посилаючись на викладене, просили
відмовити в задоволенні позову.
Представник відповідача зазначила, що
при укладанні договору оренди ОСОБА_1
цікавилась щодо отримання орендної
плати за землю та їй було повідомлено
про те, що за перший рік вона не отримає
орендної плати, оскільки вона буде
зарахована як оплата за оформлення
документів.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним.

Правочин визнається вчинений під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину (п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» № 9
від 06 листопада 2009 року).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки,
площею площею 1,9278 га, розташованої:
територія Ленінської сільської ради
Первомайського району Миколаївської
області, належної позивачці на
підставі Державного акту на право
власності серії ЯК № 990145, 29.12.2012 року
позивач уклала з відповідачем договір
оренди цієї земельної ділянки строком
на 20 років з урахуванням періоду
ротації основної сівозміни.

В той же день 29.12.2012 року земельна
ділянка була передана позивачем
відповідачу, про що складено та
підписано акт приймання-передачі
земельної ділянки.

Із змісту цього договору вбачається, що
29.12.2012 року він був зареєстрований у
відділі Держкомзему у Первомайському
районі за реєстраційним номером
04349.

В зазначеному договорі належним чином
містяться підписи сторін та печатки
ТОВ «Пратнер-Агро» .

Доказів, які б спростували підписання
цього договору позивач не надала.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», істотними умовами
договору оренди землі є об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки), строк дії договору оренди,
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, формплатежу,
строків, порядку її внесення
і перегляду та відповідальності
за її несплату, умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду, умови збереження стану
об'єкта оренди, умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю,
умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві, існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки, визначення сторони,
яка несе ризик випадкового
пошкодження або знищення об'єкта
оренди чи його частини,
відповідальність сторін, умови
передачі у заставу та внесення
до статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

З тексту оспорюваного договору
вбачається, що сторонами передбачено
всі істотні умови договору оренди
землі, договір підписаний сторонами.

Наявність у позивачки договору оренди
земельної ділянки на 20 років свідчить
про її волевиявлення укласти саме
такий договір.

Посилання позивачки та її
представників як на обман з боку
представника відповідача під час
укладання оспорюваного договору на
замовчування про наявність іншого
власника земельної ділянки, ніж
позивачка, на думку суду, не можна
розцінювати як обман саме з боку
представника відповідача.
Необізнаність позивачки про наявність
чи відсутність у неї права власності на
земельну ділянку, яку вона передала в
оренду за оспорюваним договором, діючи
як власник даної земельної ділянки,
ніяким чином не може свідчити про
замовчування представником
відповідача про обставини, які можуть
перешкодити вчиненню правочину або їх
заперечення.

Посилання позивачки та її представника
на введення позивачки в оману щодо
наявності між сторонами та
підприємством-розробником договору
поруки від 15 жовтня 2012 року, про який
йдеться в п. 15 оспорюваного договору, в
силу вищенаведених норм діючого
законодавства, не можна розцінювати як
оману щодо обставин, які мають
істотне значення, так як із пояснень
позивачки вбачається, що їй на час
укладення договору було відомо про
зарахування частини орендної плати в
рахунок оплати за оформлення
документів, а істотною умовою договору
оренди землі є орендна плата із
зазначенням її розміру,
індексації, формплатежу, строків,
порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Таким чином, позивачкою не доведено
факту обману з боку представника
відповідача при укладанні
оспорюваного договору оренди землі,
хоча за ст. 60 ЦПК України, це є її
обов'язком.

Наведене є підставою для відмови в
задоволенні позову.

В силу ст. 88 ЦПК України, понесені
позивачкою судові витрати у справі -
слід віднести за її рахунок.

Керуючись ст.ст. 10,60, 212-215 ЦПК України
суд, -

вирішив:

В задоволені позову відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 у визнанні недійсним
договору оренди земельної ділянки
площею 1,9278 га, розташованої
Миколаївська область Первомайський
район ленінська сільська рада за
межами населеного пункту, укладеного 29
грудня 2012 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Партнер-Агро».

Понесені позивачкою витрати по сплаті
судового збору - віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області, через
Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області, протягом 10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя: