________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 2-3480/11
Провадження № 2/520/619/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2013 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Салтан Л.В.

при секретарях
Небесній О.О., Зозулянському Д.О.,

Мельничуковській К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

та ОСОБА_3

про вселення, встановлення порядку
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у здійсненні права
власності,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до

ОСОБА_1

про припинення права особи на частку у
спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2, після уточнення позову просить
вселити її в квартиру АДРЕСА_1,
встановити порядок користування
спірною квартирою, виділивши їй
кімнату НОМЕР_1, площею 9,7 кв. м; кухню,
коридор, санвузол, ванну кімнату
залишити в загальному користуванні та
зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
перешкоджати їй у володінні та
користуванні правом власності.

Позивач посилається на те, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 18 жовтня 2003
року, є власником 1/8 квартири АДРЕСА_1,
після смерті її батька ОСОБА_4.

Відповідно до змін, які були внесені в
реєстраційні документи ОГБТІ та РОН
ОСОБА_1 належить 1/8 зазначеної квартири,
а саме 6,39 кв. м житлової площі та
10,5 кв. м загальної площі.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись з зустрічним позовом до
ОСОБА_1, в якому просять припинити право
власності ОСОБА_1 на 1/8 квартири АДРЕСА_1
та визнати за ними право власності в
рівних частках на 1/8 зазначеної
квартири.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаються на те, що
зазначена квартира перебуває у
спільній частковій власності, а саме: 5/8
належить ОСОБА_2, 2/8 (1/4) у ОСОБА_3 та 1/8
належить ОСОБА_1

У судовому засіданні представники
ОСОБА_1 підтримали первісний позов та
заперечували проти задоволення
зустрічного позову.

ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
первісного позову та просила
задовольнити зустрічний позов.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення первісного позову та
наполягав на задоволенні зустрічного
позову.

Вислухавши пояснення сторін, присутніх
в судовому засіданні та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
задоволенні первісного позову та
зустрічного позову слід відмовити.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, розпорядження органу
приватизації від 15 серпня 2000 року №
154016, свідоцтва про право власності від
15 серпня 2000 року № 4-17069, свідоцтва про
право на спадщину за законом від 23
грудня 2004 року № 6331590, свідоцтва про
право на спадщину за законом від 18
жовтня 2003 року, реєстровий № 4-2041 ОСОБА_2
належить 5/8 зазначеної квартири, 2/8
належить ОСОБА_3. та 1/8 належить ОСОБА_5.

14 березня 2013 року ухвалою Київського
районного суду м. Одеси повторно
призначено експертизу та поставлені
наступні питання: чи існує технічна
можливість реального поділу квартири
АДРЕСА_1 на дві частини і
переобладнання її на дві ізольовані
квартири відповідно до ідеальних
часток кожної із сторін (7/8 - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, 1/8 -ОСОБА_1І.) у відповідності до
вимог будівельних норм без втрати
квартирою свого цільового призначення
та яка ринкова вартість 1/8 частки
квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1

Відповідно до висновку № 2124 Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз при наявних технічних
характеристиках зазначеної квартири
виділити в натурі 7/8 та 1/8 в повному
об'ємі технічно неможливо.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 фактично
належить 6,39 кв. м житлової площі та 10,5
кв. м загальної площі зазначеної
квартири, а найменша кімната має площу
9,7 кв. м.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22
грудня 1995 року роз'яснити судам, що
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 4 жовтня
1991 року при вирішенні справ про виділ
в натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю, судам
належить мати на увазі, що, виходячи зі
змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній
із сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку з
самостійним виходом (квартиру). Виділ
також може мати місце при наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири. Якщо
виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в
загальному користуванні учасників
спільної часткової власності. Порядок
користування жилим будинком може бути
встановлено також і між учасниками
спільної сумісної власності. При
неможливості виділу частки будинку в
натурі або встановлення порядку
користування ним, власнику, що
виділяється, за його згодою
присуджується грошова компенсація.
Розмір грошової компенсації
визначається за угодою сторін, а при
відсутності такої угоди - судом по
дійсній вартості будинку на час
розгляду справи. Під дійсною вартістю
будинку розуміється грошова сума, за
яку він може бути проданий в даному
населеному пункті чи місцевості. Для
її визначення при необхідності
призначається експертиза.

Також, відповідно до зазначеної
експертизи встановлено, що ринкова
вартість 1/8 зазначеної квартири
становить 81938,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник неодноразово пропонували
представникам ОСОБА_1 виплатити
останній грошову компенсацію в розмірі
15000,00 Дол США, що еквівалентно 120000,00 грн.
за передачу у власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1/8 зазначеної
квартири, яка належить ОСОБА_6. Проте
представники ОСОБА_1 відмовлялись від
зазначеної пропозиції та наполягали на
вселенні в кімнату НОМЕР_1 зазначеної
квартири.

Також, суд вважає, що в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Право власності ОСОБА_1 в даній справі
не оскаржувалось.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Таким чином відповідач
своїми діями створює перешкоди
позивача в реалізації права власності,
а також змушує позивачів нести
додаткові витрати на утримання
квартири та по сплаті за комунальні
послуги.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглянувши справу в межах
заявлених позивачем вимог, на основі
дотримання принципів диспозитивності,
змагальності справедливості
судочинства, всебічного та повного
дослідження обставин справи, перевірки
їх наданими сторонами доказами,
оцінивши їх у сукупності, виконавши
вимоги процесуального закону, дійшов
висновку, що у задоволенні позову
ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч.3, 213 - 215, 294
ЦПК України, ст. 319 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вселення,
встановлення порядку користування
житловим приміщенням та усунення
перешкод у здійсненні права власності.

Відмовити в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
припинення права особи на частку у
спільному майні.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги на
рішення суду, протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Салтан Л. В.