Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"26" грудня 2013 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Литвиненко Н. В., при секретарі Халіній
А.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Головне управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, та знаття з
реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з даним
позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що їй на підставі договору
купівлі-продажу від 07.12.2011р. належить 2/5
частини жилого будинку АДРЕСА_1. На цій
житлові площі, окрім неї,
зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який
був зареєстрований раніше, ніж вона
придбала будинок, тобто без її згоди, а
за згодою колишнього власника будинку.
Позивачка вважала, що формальна
реєстрація відповідача в її будинку
утворює їй перешкоди у володінні,
користуванні та розпорядженні
власністю та просила визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право
користування житловим приміщенням у
жилому будинку АДРЕСА_1, та зобов'язати
Головне управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області зняти його з реєстрації на
вказаній житловій площі.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, вимоги
підтримала, просила позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, судову повістку не отримав,
оскільки за місцем реєстрації не живе,
місце його мешкання невідоме.

Представник Головного управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області Мішакова О.М., яка діє
за довіреністю, в судове засідання не
з'явилась, надала заперечення проти
позову, посилаючись на те, що даний спір
не зачіпає інтереси управління, яке не
виступає на стороні будь-якої з сторін
цієї справи. Вказала, що вимога про
зобов'язання Іллічівського РВ міліції
вчинити певні дії відноситься до
юрисдикції адміністративного суду та
має розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

В цьому випадку суд вважає доцільним
ухвалити заочне рішення, оскільки
відповідно до ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

На підставі договору купівлі-продажу
від 07.12.2011р., посвідченого приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованого за реєстр.№ 5893, ОСОБА_1
є власником 2/5 частин жилого будинку
АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 32419945 від
09.12.2011р., зазначений договір дарування
зареєстровано міським комунальним
підприємством «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації» за
реєстраційним номером 33311014, номер
запису 87051 в книзі 99.

З викладеного суд дійшов висновку
про те, що позивачка ОСОБА_1 дійсно є
власницею частини житлового будинку
АДРЕСА_1.

Згідно будинкової книги в цьому
будинку з 21 червня 2007 року
зареєстрований відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акту від 22 листопада 2013
року, затвердженого головою КСН
сел.Садки-ІІ, та довідки від 26.12.2013р.
ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1
з 09.12.2011р.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК
України, власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

З наведеного суд дійшов висновку
про те, що оскільки відповідач ОСОБА_2
не проживає за адресою: АДРЕСА_1 понад
один рік, він втратив право
користування цим житловим приміщенням.

Разом з цим, суд вважає зайвою вимогу
позивачки щодо зобов'язання Головного
управління Державної міграційної
служби України в Донецькій області
зняти його з реєстрації на вказаній
житловій площі, оскільки визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, є
достатньою підставою для зняття особи
з реєстрації. Тому, враховуючи, що судом
встановлено, що відповідач втратив
право користування спірним житловим
приміщенням, зобов'язання
компетентного органу зняти його з
реєстрації не є необхідним.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 224-226 Цивільного
процесуального Кодексу України, ст.ст.
317, 319 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Головне управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, та знаття з реєстрації
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що
втратила право користування житловим
приміщенням у жилому будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його прийняв, за письмовою заявою
відповідача.

Заява про перегляд рішення може бути
подана відповідачем протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Позивачем на рішення може бути подана
апеляція в Апеляційний суд Донецької
області через Іллічівський райсуд
м.Маріуполя протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Н. В. Литвиненко