Справа № 219/5070/2013-ц
УХВАЛА

10 червня 2013 року. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця в зв»язку з винесеним актом та постановою у виконавчому провадженні № 2-242, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, яка не відповідає вимогам ст. 119, 383 ЦПК України.

Так, згідно роз»ясень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14 учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов»язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Згідно до п. 3 вказаної постанови, скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК і ГПК, та містити відомості, перелічені в пунктах 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону № 606-XIV.

Між тим, скарга не містить зазначення зацікавленої особи та її місцезнаходження, що підлягає уточненню.

Згідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що дану скаргу подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, а заявникові наданий строк для усунення вказаних недоліків.

Крім того, ствердження ОСОБА_1 щодо подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду, позову до Артемівського міськрайонного суду Донецької області про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки поза шлюбом, визнання права власності на 1/2 частку жилої квартири не підтверджені, факт хвороби ОСОБА_1, зазначений у скарзі фразою: «Поэтому, пройдя несправедливую судебную процедуру и увидев явную заинтересованность судьи в исходе дела, потеряв веру в справедливость, я сильно заболела и слегла» також не підтверджений документально.

Викладені ОСОБА_1 вимоги і обставини, якими вона їх обґрунтовує, не відповідають нормам діючого законодавства України.

Також, з тексту вищезазначеної скарги не вбачається, та підлягає сумніву саме предмет оскарження чи «акт», чи «постановление от 28.0.2013 г.», чи «определение суда от 09.11.2012 г.».

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121, 383 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 Федорівни на дії державного виконавця в зв»язку з винесеним актом та постановою у виконавчому провадженні № 2-242 залишити без руху до 19 червня 2013 року, надавши цей строк заявникові для усунення недоліків, та розяснити, що в разі не усунення недоліків у вказаний строк скарга буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. М. Медінцева