Справа № 472/2021/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2013 р. Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Тустановського А.О.

при секретарі - Тарєлкіній Н.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за позовом

ОСОБА_2 до Варюшинської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа: відділ Держземагенства у Веселинівському районі Миколаївської області, про визнання частково протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання частково протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки.

В позовній заяві зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого по вул. Надбузькій, 37 в с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, право власності на який набула на підставі Договору дарування, укладеного 12 травня 1998 року між ОСОБА_3 та нею, за яким ОСОБА_3 подарувала, а Позивачка прийняла в дар житловий будинок А жилою площею 29, 56 кв. м, літню кухню Б, погріб В п/д, сарай Г, сарай Ж, сарай З, гараж Д, вбиральню Е, спорудження № 1-3, що знаходяться в с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області. В теперішній час вона має бажання продати належний їй будинок, але виявилося, що земельна ділянка для обслуговування цього житлового будинку та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, розташовані за цією ж адресою, на підставі рішення виконавчого комітету Варюшинської сільської ради від 20 квітня 1995 року за № 6 передані у приватну власність ОСОБА_4, померлому 14.08.1997 року. Вважає рішення виконкому Варюшинської сільської ради протиправним, просить скасувати його в частині передачі земельних ділянок ОСОБА_4 та визнати недійсними видані на його підставі державні ати на право власності на земельні ділянки.

В судове засідання позивачка та її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача до суду не прибув, подав заяву про визнання позову, просить справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

20 квітня 1995 року виконавчим комітетом Варюшинської сільської ради було прийняте рішення за № 6 «Про виділення земельних ділянок у приватну власність громадянам, які проживають на території Варюшинської сільської ради народних депутаті», яким було вирішено «Передати в приватну власність земельні ділянки вищевказаним громадянам: ОСОБА_4 0, 57 га».

На підставі цього Рішення 25 квітня 1995 року Варюшинською сільською радою було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія МК № 1035, згідно з яким «Державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину ОСОБА_4, який мешкає с. Варюшино Веселинівського р-ну Миколаївської обл. у тому, що на підставі рішення № 6 від 20.04.1995 року Варюшинської с/ради народних депутатів йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.25 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с. Варюшино Варюшинської сільської ради. Землю передано для обслуговування жилого будинку», та Державний акт на право приватної власності на землю серія МК № 1036, згідно з яким «Державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину ОСОБА_4, який мешкає с. Варюшино Веселинівського р-ну Миколаївської обл. у тому, що на підставі рішення № 6 від 20.04.1995 року Варюшинської с/ради народних депутатів йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.32 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с. Варюшино Варюшинської сільської ради. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства». Згідно з ч. 1 ст. 6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. «Громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка)".

Частиною 3 тієї ж статті передбачалося, що «Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно».

Частина 4 встановлювала, що «Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: - ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу».

Згідно з ст. 56 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. «Для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара», а згідно з ст. 67 того ж Кодексу «Громадянам за рішенням сільської,селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара».

На час прийняття оскарженого рішення діяльність органів місцевого самоврядування на той час регулювалась Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 7 грудня 1990 року № 533-XII, частиною 2 ст. 19 якого передбачалося, що виключно на пленарних засіданнях Ради народних депутатів вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до законодавства (п.17).

Одночасно п. 1 ч. 1 ст. 9 Кодексу передбачалася, що до відання сільських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, передача земельних ділянок у власність.

Рішення виконкому Варюшинської сільської ради про передачу у власність ОСОБА_4 М М. земельної ділянки площею 0,57 га було прийняте без врахування вимог вище зазначених правових та норм та з перевищенням виконкомом наданих йому повноважень, а отже є протиправним.

Державні акти на право приватної власності на землю серія МК № 1035 і серія МК № 1036 видані на підставі протиправного рішення, а отже теж є недійсними.

Позивачка є власником житлового будинку, розташованого по вул. Надбузькій, 37 в с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, розташованого на земельній ділянці, переданій у власність ОСОБА_4, що підтверджується Договором дарування від 12 травня 1998 року.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Оскаржуване рішення відповідача та видані на його підставі державні акти перешкоджають позивачці у здійсненні нею права власності.

Згідно з ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу», способами якого можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати в частині передачі в приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,57 га протиправною та скасувати рішення виконкому Варюшинської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 20 квітня 1995 року № 6 «Про виділення земельних ділянок у приватну власність громадянам, які проживають на території Варюшинської сільської ради народних депутатів».

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 1035 від 25 квітня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 215, виданий ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, про передачу йому у приватну власність на підставі орішення № 6 від 20 квітня 1995 року Варюшинською сільською радою народних депутатів земельної ділянки площею 0, 25 га, розташованої на території с. Варюшино Варюшинської сільської ради, для обслуговування житлового будинку.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії МК « 1036 від 25 квітня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 216, виданий ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, про передачу йому у приватну власність на підставі рішення № 6 від 20 квітня 1995 року Варюшинської сільської ради народних депутатів земельної ділянки площею 0, 32 га, розташованої на території с. Варюшино Варюшинської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Рішення набирає законної сили 08 січня 2014 року.

Оригінал рішення знаходиться в Веселинівському райсуді, справа № 472/2021/13-ц

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5