Номер провадження 2-1785/13
Справа № 372/5069/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Обухівський районний
суд Київської області у складі:

головуючого судді - Тиханського О.
Б. ,

за участю секретаря Михайлової Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про розірвання
договору суборенди та стягнення
коштів, третя особа Товариство з
обмеженої відповідальністю «Оптима
лізинг»та зустрічні позови Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування фактичного користування
майном, третя особа ОСОБА_2, Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування фактичного
користування майном, третя особа
Фізична особа - підприємець ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду до
відповідачів де вказала, що між нею та
ФОП ОСОБА_2 29.01.2013 було укладено договір
суборенди автомобіля, за яким вона от
мала в суборенду автомобіль і в свою
чергу відповідачу заплатила нульовий
платіж у розмірі 57528 грн., та 8098. 65 грн.,
кожного місяця. 01.04.2013 року, в даному
договорі було змінено сторону з ФОП
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 09.09.2013 року даний
договір згорів. Позивач не змогла
отримати страхове відшкодування,
оскільки як вияснилось, орендарі не
застрахували даний автомобіль. Крім
того, договір суборенди не був
нотаріально завірений. Таким чином,
вважає, що договір суборенди є
нікчемним та підлягає визнанню
недійсним а сплачені нею кошти
поверненню.

Крім того в судовому засіданні
відповідача ФОП ОСОБА_3 подала до
ОСОБА_1 зустрічний позов, де вказала, що
даний договір суборенди є фактично
договором лізингу, проте у разі
визнання його нікчемним суд повинен
застосувати реституцію шляхом
стягнення з ОСОБА_1 ринкову вартість
коштів за фактичне користування
автомобілем та разовий платіж.

Також з зустрічним позовом до суду
звернувся ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1, де
вказав, що даний договір суборенди є
фактично договором лізингу, проте у
разі визнання його нікчемним суд
повинен застосувати реституцію шляхом
стягнення з ОСОБА_1 ринкову вартість
коштів за фактичне користування
автомобілем.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом та її
представник ОСОБА_5 первісний позов
підтримали в повному обсязі, вказали що
між сторонами був укладений саме
договір суборенди який не був
нотаріально посвідчений, крім того, на
орендарю лежав обов'язок застрахувати
автомобіль. Позивач виплачувала кошти
за його користування, проте коли
автомобіль згорів, страхового
відшкодування не відбулося, оскільки
договір страхування не був
пролонгований, таким чином вважають що
договір суборенди є нікчемним і
підлягає визнанню недійсним а всі
платежі по ньому поверненню. Щодо
зустрічних позовів то вважають їх
безпідставними та просять в їх
задоволенні відмовити.

Представник відповідачів по
первісному позову ОСОБА_6 проти
задоволення первісного позову
заперечив в повному обсязі, вказав, що
фактично між сторонами було укладено
договір лізингу а те, що автомобіль не
був застрахований, не відповідає
дійсності. Проте у разі визнання судом
договору суборенди недійсним, просить
задовольнити зустрічні позови шляхом
застосування реституції, а саме
стягнути з ОСОБА_1 кошти за
користування автомобілем, розмір яких
визначено сторонами та нульовий
платіж.

Представник третьої особи ТОВ «Оптима
лізинг» в судове засідання не з'явився,
направив до суду заяву про розгляд
справи без участі їх представник, в
задоволенні первісного за зустрічних
позовів просить відмовити в повному
обсязі.

Вислухавши доводи сторін, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог, оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів,
суд вважає, що позовні вимоги по
первісному позову підлягають
задоволенню в повному обсязі,
зустрічний позов ФОП ОСОБА_3, підлягає
до часткового задоволення а зустрічний
позов ФОП ОСОБА_2 до повного
задоволення з наступних підстав.

10.01.2013 року між ТОВ «Оптима-лізинг»
(лізингодавець) та ФОП ОСОБА_2
(лізингоодержувачу) було укладено
договір лізингу № 2013-1, відповідно до
якого, лізингодавець надає у виключене
користування лізингоодержувачу, на
визначений цим договором строк,
автомобіль «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1, за
умови сплати періодичних лізингових
платежів. (а.с 163- 173).

29.01.2013 року між ФОП ОСОБА_2
(орендодавець) та ОСОБА_1 (суборендар)
було укладено договір суборенди №
20131006, відповідно до якого, орендодавець
надає у виключне користування
суборендарю, на визначений цієї угодою
строк автомобіль «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1.
Відповідно до ст. 12 даного Договору,
орендодавець за власний кошт
забезпечує страхування транспортного
засобу на випадок, зокрема внаслідок
пошкодження всього або частин
транспортного засобу внаслідок пожежі.
(а.с.6-14).

Відповідно до п.5.1.додатку № 1 від 29.01.2013
року до даного договору, сторони згідно
з положеннями угоди узгодили наступний
розмір та порядок внесення нульового
та наступних щомісячних платежів за
оренду переданого автомобіля, за яким
нульовий платіж складає 57528 грн., та
щомісячний платіж 8098,65 грн., до 01.01.2016
року. (а.с.15).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від
01.04.2013 року до даного договору оренди,
укладеного між ФОП ОСОБА_2
(орендодавець 1), ФОП ОСОБА_3
(орендодавець 2)та ОСОБА_1, за яким
передано права та обов'язки
Орендодавця 1 за Угодою Суборенди №
20131006 від 29.01.2013 року Орендодавцю 2.
(а.с.22).

Згідно ч.2 ст.799 ЦК України, договір
найму (оренди) транспортного засобу за
участю фізичної особи підлягає
нотаріальному посвідченню.

В судовому засіданні встановлено, що
між сторонами виникли правовідносини
щодо оренди автомобіля, що
підтверджується відповідним договором
суборенди. Заперечення представника,
що між сторонами був укладений договір
лізингу не підтверджується
матеріалами справи. Крім того, згідно
ч.2 ст. 806 ЦК України, договір лізингу
також повинен бути нотаріально
завірений.

Згідно ч.4 ст. 203 ЦК України, правочин має
вчинятися у форм встановленій законом.

Згідно ч.1 ст. 209 ЦК України, правочин,
який вчинений у письмовій формі
підлягає нотаріальному посвідченню
лише у випадках встановлених законом
або домовленістю сторін.

Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України, нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України, у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, зо вона одержала на
виконання цього правочину, а вразі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном - відшкодувати
вартість того, що одержано.

Відповідно до поданих квитанцій,
ОСОБА_1 на виконання умов договору, на
ім'я ОСОБА_2 було оплачено 57528 грн., як
нульовий платіж та два щомісячних
платежі на суму 18095,06 грн., (а.с. 25-27).

Відповідно до поданих квитанцій ОСОБА_1
на виконання умов договору, на ім'я
ОСОБА_3, було оплачено п'ять щомісячних
платежів на суму 40628,80 грн. (а.с. 28-32).

Відповідно до акту про пожежу від 09.09.2013
року, автомобіль «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1
знищений пожежею. (а.с.37-38).

Таким чином, суд вважає, що при
укладенні договору суборенди № 20131006
від 29.01.2013 року та додаткова угода № 1
від 01.04.2013 року між сторонами не було
додержано вимогу про його нотаріальне
посвідчення, що тягне за собою визнання
його недійсним та поверненню позивачу
по первісному позову коштів, які були
виплачені за його користування.

В судовому засіданні встановлено, що
при укладенні недійсного договору
суборенди сторони домовились, що
ринкова ціна оренди автомобіля в
місяць складатиме 8098,65 грн. Враховуючи
те, що договір суборенди визнано
недійсним, а позивач користувалась
даним автомобілем на протязі семи
місяців, то вона повинна відшкодувати
позивачам по зустрічних позовах
фактичну вартість користування
автомобілем, розмір якої був
визначений домовленістю між сторонами.
Вимога про відшкодування вартості
нульового платежу не підлягає до
задоволення, оскільки даний платіж не
може вважатися вартістю користування
автомобілем.

З таких обставин, зустрічний позов ФОП
ОСОБА_3 підлягає до часткового
задоволення а зустрічний позов ОСОБА_2
по повного задоволення.

Також в судовому засіданні сторонами
не було подано позовної вимоги про
повернення автомобіля власнику чи
орендодавцю, за таких обставин, та того,
що суду не надано доказів, чи існує
даний автомобіль після пожежі, з
урахуванням ст.11 ЦПК Укаїни, суд не може
самостійно визначити порядок
повернення даного автомобіля чи
компенсації його вартості.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 11.07.2008 року,
автомобіль «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1
належить ТОВ «Оптима-лізинг». (.а.с.39).

Відповідно до листа ПАТ «Просто
страхування» № 04-5343 від 20.09.2013 року,
повідомлено, що 26.12.2012 року між ТОВ
«Оптіма-лізинг» та АТ
«Просто-страхування» був укладений
договір АТК 216724 страхування автомобіля
«Мазда» д.н.з. НОМЕР_1, сплата страхової
премії по договору була просточена, у
зв'язку з чим дія Договору була
достроково припинена 27.05.2013 року (а.с.40).

Відповідно до листа СТ «Стройполіс»
від 13.12.2013 року № 1213/01, повідомлено, що
автомобіль «Мазда» д.н.з НОМЕР_1 було
застраховано, зокрема у випадку пожежі,
за договором страхування від 16.04.2013
року, термін дії з 16.04.2013 по 15.04.2014 року.
(а.с.145).

Таким, чином вимога про визнання
договору суборенди недійсним в зв'язку
з не укладенням договору страхування
орендодавцем не підлягає до
задоволення, оскільки позивач не
довела обставину, що даний автомобіль
не був застрахований.

З врахуванням ст.88 ЦПК України позивачу
та позивачам по зустрічних позовів
підлягає відшкодування судових витрат
в межах задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 209, 212-214
ЦПК України, ст.ст. 202-212, 220,229, 230,799, ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити в повному
обсязі.

Визнати недійсним договір суборенди №
20131006 від 29.01.2013 року та додаткову угоду
№ 1 від 01.04.2013 року до договору
суборенди з часу його укладання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти у розмірі 75623,06 грн., Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти у
розмірі 40628,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 в рівних частинах судові
витрати у 1163 грн.

Зустрічний позов ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_3
кошти у розмірі 80987,50 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_3
судові витрати у розмірі 809 грн.

Зустрічний позов ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2
кошти у розмірі 18095,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СуддяТиханського О. Б.