Справа № 1421/6882/12
Провадження № 2-п/484/2/13
(Справа № 2-1309, 2009 року)
У Х В А Л А

про відмову у перегляді заочного рішення

30 січня 2013 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.04.2009 року у справі № 2-1309,09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.04.2009 року у справі № 2-1309,09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що про таке рішення дізнався лише, отримавши постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, після чого 13.12.2012 року отримав копію самого рішення. Під час розгляду справи не отримував судових повідомлень і не міг бути присутнім у суді через довготривале відрядження. Крім того, вважає, що судом при винесенні рішення не було враховано те, що він з позивачкою проживав разом до квітня 2012 року і весь цей час утримував свою доньку. Тож не згоден з часом, з якого аліменти стягнуті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав заяву, просив скасувати заочне рішення та переглянути справу про стягнення аліментів. При цьому відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що рішення він отримав лише 13.12.2012 року, не надав доказів на підтвердження поважності причини неявки до суду, а саме того, що перебував у тривалому відрядження. Навіть не повідомив, де саме у відрядженні був. Також відповідач не повідомив суду, які докази, що мають істотне значення для вирішення справи, не були досліджені судом під час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти перегляду заочного рішення заперечували, мотивуючи тим, що відповідач добре знав про стягнення з нього аліментів, однак увесь час обіцяв платити їх добровільно, через що позивачка не зверталася за примусовим виконанням судового рішення. Однак відповідач аліментів не сплачував, через що вона у грудні 2012 року предявила виконавчий лист до виконання. Крім того, відповідач знав і про розлучення, а в січні 2013 року вона народила дитину від іншого чоловіка, що також відомо ОСОБА_1 Просили відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суд вважає недоведеним посилання відповідача на те, що копію рішення він отримав лише 13.12.2012 року, оскільки в матеріалах справи наявна розписка батька відповідача про отримання судового рішення ще у 2009 році. Як пояснив відповідач, батько говорив йому, що прийшли документи, однак він на них не звернув уваги. Крім того, в матеріалах справи наявні постанови державного виконавця від 2009 року про закінчення виконавчих проваджень по стягненню з відповідача витрат на ІТЗ та судового збору у звязку зі сплатою таких сум відповідачем. Зазначені документи свідчать про те, що відповідач у 2009 році добре знав про наявність судового рішення в наданій справі, адже примусово виконав його в частині стягнення судових витрат ще у вересні 2009 року.

Тож суд вважає, що відповідачем пропущений строк для звернення до суду з наданою заявою.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, як зазначено вище, відповідач не надав жодних доказів того, що не зявився в судові засідання з поважних причин, його пояснення нічим не підтверджені. Крім того, відповідач не навів доказів, що мають істотне значення для вирішення справи про стягнення аліментів. Договір про поділ майна подружжя не являється таким доказом, адже час придбання спільного майна з колишньою дружиною не свідчить про те, що відповідач належним чином утримував свою неповнолітню дитину.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для скасування заочного рішення в наданій справі.

Керуючись ст. ст. 228-232, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.04.2009 року у справі № 2-1309,09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку з дня постановлення наданої ухвали, тобто на рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали.

СУДДЯ: