Справа №784/2820/13 04.09.2013 04.09.2013 04.09.2013
Провадження №22-ц/784/2394/13
Головуючий у суді 1 інстанції Селіщева
Суддя-доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

Іменем України

4 вересня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Леванчука О.М.,

суддів: Буренкової К.О., Локтіонової
О.В.,

при секретарі судового засідання
Богуславській О.М.,

за участю:

прокурора Брезицького В.С.,

представника позивача Марикіної Н.І.,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали за апеляційною
скаргою прокурора міста Миколаєва на
ухвалу Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 12 квітня 2013 року
постановлену за позовом прокурора
міста Миколаєва в інтересах держави в
особі фінансового управління
Жовтневої районної державної
адміністрації Миколаївської області
до ОСОБА_4 про стягнення витрат на
лікування особи, яка потерпіла від
злочину,

В С Т А Н О В И Л А:

9 квітня 2013 року прокурор міста
Миколаєва звернувся до суду в
інтересах держави в особі фінансового
управління Жовтневої районної
державної адміністрації Миколаївської
області з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення 2914 грн. 28 коп. витрат на
лікування особи, яка потерпіла від
злочину.

Ухвалою Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 12 квітня 2013 року вказана
позовна заява повернута позивачу на
підставі ст. 115 ЦПК України для подання
до належного суду.

В апеляційній скарзі прокурор,
посилаючись на не відповідність
висновків суду положенням чинного
цивільного процесуального
законодавства, просив ухвалу
скасувати, а матеріали позовної заяви
повернути до того ж суду для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали позовної заяви,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Повертаючи зазначену позовну заяву на
підставі ст. 115 ЦПК України, суд першої
інстанції виходив з того, що
підсудність даного спору, зважаючи на
характер спірних правовідносин,
повинна визначатися за загальними
правилами, визначеними в ст. 109 ЦПК
України.

Тому, встановивши, що відповідач
зареєстрований і проживає за межами
територіальної юрисдикції
Корабельного районного суду м.
Миколаєва, дійшов висновку, що даний
спір не підсудний цьому суду.

Однак, колегія суддів апеляційного
суду не погоджується з таким висновком
суду першої інстанції, оскільки такого
висновку суд дійшов в порушення
встановленого процесуальним законом
порядку застосування правил
територіальної підсудності.

Так, відповідно до положень ст. 109 ЦПК
України, яка має загальний характер,
позови до фізичної особи
пред'являються до суду за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або перебування.

Водночас, згідно з положеннями ч. 3 ст. 110
ЦПК України, яка передбачає
альтернативну підсудність окремих
категорій спорів, позови про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок скоєння злочину можуть
пред'являтися також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача, або за місцем завдання шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
вироком Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 21 грудня 2012 року ОСОБА_4
визнаний винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України -
порушення правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило потерпілій
середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла внаслідок цього злочину
ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному
лікуванні в Жовтневій центральній
районній лікарні.

У зв'язку з чим, прокурор в інтересах
держави, відповідно до ст. 1206 ЦК
України, звернувся в Корабельний
районний суд м. Миколаєва з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення витрат, понесених
вказаним закладом охорони здоров'я на
лікування потерпілої від злочину,
скоєного відповідачем.

Суд першої інстанції не врахував, що
положення ст. 1206 ЦК України, на які, як
на підставу позову, послався прокурор,
передбачають один із способів
цивільно-правового відшкодування
шкоди, спричиненої саме внаслідок
злочину.

Враховуючи специфічність шкоди,
завданої життю та здоров'ю потерпілого
внаслідок злочину та передбачений
законом обов'язок особи, яка вчинила
злочин, відшкодувати витрати, понесені
закладом охорони здоров'я у зв'язку з
лікуванням цього ж потерпілого, даний
спір може бути територіально підсудним
суду за місцем завдання шкоди. Таким
судом, як вбачається з вироку, є
Корабельний районний суд м. Миколаєва,
в межах територіальної підсудності
якого мала місце подія злочину.

За такого, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі, суд
першої інстанції не прийняв до уваги,
що виходячи зі змісту спірних
правовідносин, позивач вправі
самостійно обирати суд відповідно до ч.
3 ст. 110 ЦПК України.

Тому немає підстав вважати, що при
зверненні до суду прокурора з даним
позовом були порушені вимоги ст. 109 ЦПК
України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню, а матеріали
позовної заяви - поверненню до того ж
суду для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора міста
Миколаєва задоволити.

Ухвалу Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 12 квітня 2013 року
скасувати, а справу повернути до того ж
суду для вирішення питання про
можливість відкриття провадження у
справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: