Справа № 732/2420/13-ц
провадження № 2/732/554/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р.
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі
головуючої: судді – Лиманської М.В.,
секретаря Дударенко Ю.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Городня цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Бурівської сільської
ради Городнянського району
Чернігівської області про визнання
права власності на житловий будинок з
побутовими та господарськими
спорудами в порядку спадкування за
заповітом,

треті особи, що не заявляють
самостійних вимог : Городнянська
районна державна нотаріальна контора
Чернігівської області, Реєстраційна
служба Городнянського районного
управління юстиції Чернігівської
області,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 року представник позивача
ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_1 на
підставі довіреності, звернувся в суд з
позовом до Бурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області про визнання за позивачем
права власності в порядку спадкування
за заповітом на житловий будинок з
побутовими та господарськими
спорудами по вул. Центральній № 26 у с.
Бурівка Городнянського району
Чернігівської області після смерті
ОСОБА_3, померлої 22 листопада 2006 року.

В позовній заяві вказано, що 22.11.2006 року
померла ОСОБА_3, Після її смерті
відкрилась спадщина за заповітом на
все належне їй майно, в тому числі
відкрилась спадщина і на житловий
будинок з побутовими та
господарськимим спорудами в с. Бурівка
по вул. Центральній,26. Позивач, як
спадкоємець за заповітом, 11.02.2013 року
подав відповідну заяву до
Городнянської районної державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. При дослідженні нотаріусом
документів було виявлено, що
правовстановлюючі документи на
спадковий будинок відсутні. Крім
позивача спадкоємців, які мають
обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_3,
немає Відсутність державної
реєстрації спадкового будинку заважає
реалізації спадкових прав позивача,
тому він просить суд захистити його
право в судовому порядку.

Представник позивача та позивач в
судове засідання не з'явились,
представник позивача надав письмову
заяву, згідно якої, просить розглянути
справу в його відсутність, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.
/а.с.27/

Представник відповідача - Бурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області у судове
засідання не з’явився, згідно листа
відповідач просить справу розглянути
без участі представника, позовні
вимоги визнає. /а.с.19/

Відповідно до вимог частини 4 статті 174
ЦПК України у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В даному випадку визнання відповідачем
позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи і інтереси інших
осіб.

Представник третьої особи по справі
Городнянської районної державної
нотаріальної контори не з'явися, про
причини своєї неявки суд не повідомив.
Про час та місце судового розгляду
справи третя особа повідомлялась
належним чином/а.с.20/.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Городнянського
районного управління юстиції
Чернігівської області подав до суду
заяву про розгляд справи без їх
участі/а.с.19/.

Треті особи самостійних вимог на
предмет спору не заявили. У
відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у
зв’язку з відсутністю їх вираженої
згоди на особисту участь в судовому
засіданні, справу можливо розглянути
без їх участі.

Відповідно до положень частини 2 статті
197 ЦПК України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали
справи, встановивши наявність
обставин, якими обґрунтовуються
вимоги, визначившись щодо
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, а також щодо
правових норм, якими врегульовані ці
правовідносини, врахувавши позицію
відповідача, який визнав позов, вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Згідно оглянутого в судовому засіданні
витягу з погосподарської книги
Бурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області/а.с. 13-14/ встановлено, що станом
на 01.01.1991 року вказане домоволодіння
відносилося до суспільної групи
«колгоспний двір».

За даними довідки Бурівської сільської
ради № 285 від 25.10.2012 року станом на 01.07.1990
та на 15.04.1991 року року в спірному
будинку в с. Бурівка по вул.
Центральній,26 була постійно
зареєстрована та проживала ОСОБА_3, яка
була головою колгоспного двору, не
втратила права на майно і якій належав
цілий будинок з побутовими та
господарськими спорудами/а.с.11/.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.6 Постанови «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що
виникли до прийняття 15 квітня 1991 року
Закону України «Про власність»
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулюють власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Підстав вважати домоволодіння, що є
предметом позову, самочинно збудованим
майном, суд не вбачає.

Згідно з довідкою № 2603 від 20 грудня 2012
року, виданою Городнянським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації/а.с. 12/, процент
готовності будинку №26, розташованого
по вул. Центральній у с. Бурівка
Городнянського району Чернігівської
області, складає 100 %, право власності на
будинок не зареєстровано.

Дослідженням технічного паспорту на
житловий будинок № 1126 по вул.
Центральній у с.Бурівка,
Городнянського району встановлено, що
будинок складається з : А-1 житлового
будинку, а-1 прибудови загальною площею
70,2 м 2, в тому числі житлової площі 24,2 м 2,
надвірні будіві та споруди : Б-1
пригребиця, б-1 погріб з люком, В-1 сарай,
Г-1 сарай, 1.2. огорожа./а.с.15-16/.

Суд бере до уваги особливість забудови
спірного будинку, який було збудовано в
1949 року в системі колгоспного двору.
Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права
на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Суд приходить до висновку, що за життя
ОСОБА_3 належало домоволодіння по вул.
Центральній,26 у с. Бурівка,
Городнянського району Чернігівської
області, оскільки на момент
будівництва спірного будинку у
сільській місцевості реєстрація права
власності на будинок передбачена не
була.

22.11.2006 року ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом серії «
1-ЕЛ» №050803 /а.с.6/

Після її смерті відкрилась спадщина за
заповітом.

У відповідності до приписів
ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за
заповітом можуть бути фізичні особи,
які є живими на час відкриття спадщини,
а також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

З оглянутого в судовому засіданні
заповіту, посвідченого 09.06.2006 року
секретарем виконкому Бурівської
сільради Городнянського району
Чернігівської області /а.с.7/
вбачається, що ОСОБА_3 за життя зробила
заповідальне розпорядження, згідно
якого все своє майно заповідала
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до приписів
ст.1222, 1223 ЦК України позивач є
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3

Згідно вимог ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом має
право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов‘язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів спадкової справи
Городнянської районної нотаріальної
контори Чернігівської області № 30/2013
від 11.02.2013 року, вбачається, що з заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4 звернувся позивач, який є
єдиним, хто прийняв спадщину померлої
ОСОБА_3 /а.с.22-26/.

Перешкодою в отриманні позивачем
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно є те, що первинна
реєстрація права власності на спірний
будинок не була проведена, за життя
спадкодавцем не було оформлено
правовстановлюючі документи на
будинок, який мав статус колгоспного
двору.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України
власник майна може пред‘явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
100-101, 120 ,123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ),
1218-1222, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174,
197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла 22 листопада 2013 року,
право власності на житловий будинок з
побутовими та господарськими
спорудами №26 по вул. Центральній с.
Бурівка Городнянського району
Чернігівської області, який
складається з : А-1 житловий будинок, а-1
прибудова загальною площею 70,2 м 2, в
тому числі житлова площа 24,2 м 2, з
надвірними будівлями та спорудами: Б-1
пригребиця, б-1 погріб з люком, В-1 сарай,
Г-1 сарай, 1.2. огорожа.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

М.
В.Лиманська