Провадження по справі 2/122/2060/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2013 року Залізничний
районний суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:
головуючого судді – Уржумової Н.В.
при секретарі – Тарасюк М.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Сімферополі
цивільну справу за позовними вимогами
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на житловий будинок, третя
особа Сімферопольська міська рада, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 п про визнання права власності
на житловий будинок, мотивуючи позовні
вимоги тим, що у 1978 році ОСОБА_3 (мати
позивачки) приїхав до Криму з
Узбекистану познайомилася з
відповідачкою, яка, у той час, шукала
покупців на свій будинок. Оскільки
родина ОСОБА_3 планувала переїзд до
Криму, то 22.05.1978 року ОСОБА_3 на
підтвердження наміру укладення
договору купівлі-продажу житлового
будинку з господарськими будівлями по
вул. Авіаційній, 62 у м. Сімферополі, було
була складена розписка про
купівлю-продаж зазначеного будинку.
Після передачі грошових коштів ОСОБА_2
виїхала з міста Сімферополя та її
місцезнаходження не відомо. Таким
чином ані ОСОБА_3, ані її дочка ОСОБА_1 не
змогли знайти відповідачку для
завершення укладення правочину
купівлі-продажу будинку. У 1991 році
ОСОБА_3 зі своєю родиною, у тому числі, й
з позивачкою ОСОБА_1 переїхала з
Узбекистану на постійне місце
проживання до Сімферополя. Будинок №62
по вул. Авіаційній знаходився у
аварійному стані, але ж за свій рахунок
ОСОБА_3 та її родина привели його в
придатний для проживання стан після
чого оселилися у ньому. З 1992 року
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
стали постійно проживати та
використовувати будинок. 22.01.2001 року
ОСОБА_3 померла. З 1992 року позивачка
ОСОБА_1 безперервно на протязі усього
часу використовує зазначене
домоволодіння – як власне, здійснює
ремонті роботи, сплачує витрати по
утриманню, комунальні послуги, послуги
зв’язку ті інше. З урахуванням
наведеного та з посиланням на ст.ст. 15,
16, 344 Цивільного Кодексу України,
позивачка просила суд: визнати за
набувальною давністю за нею, ОСОБА_1
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований на земельній ділянці,
площею 308 кв. м. за адресою: м.
Сімферополь, вул. Авіаційна, 62 (а.с.1-3).
У судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_8, ОСОБА_9
підтримали позовні вимоги та з підстав,
викладених у позовній заяві, просила
суд їх задовольнити, проти винесення
заочного рішення не заперечували,
зазначаючи, що з 1991 року позивачка зі
своєю родиною відкрито, безперервно
володіє спірним домоволодінням.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
не з’явилася, повідомлялася
відповідно до вимог чинного
законодавства України через
оголошення у газетах «Урядовий
Кур’єр» та «Кримські ізвестія», заяв
про відкладення розгляду або
проведення розгляду у її відсутність
суду не надавала.
Представник третьої особа
Сімферопольської міської ради - ОСОБА_10
у судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення вимог ОСОБА_1,
просила суд прийняти судове рішення на
підставі чинного законодавства
З урахуванням згоди представника
позивача, якій зрозумілі підстави та
наслідки заочного розгляду справи, суд
ухвалив: провести заочний розгляд
справи, що відповідає положенням
статей 169, 224 ЦПК України.
Заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників позивачки,
думку третьої особи, заслухавши
пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
проаналізувавши усі наявні по справі
докази та матеріали цивільної справи у
їх сукупності, суд дійшов до висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 22.05.1978 року на
підтвердження наміру укладання в
майбутньому договору купівлі-продажу
будинку №62 по вул. Авіаційна у м.
Сімферополі ОСОБА_3 (мати позивачки)
підтверджується розпискою. (а.с. 37)
Як вбачається з матеріалів з 1992 року
ОСОБА_3 зі своєю родиною, у тому числі з
позивачкою ОСОБА_1, після приведення
будинку у придатний стан, почали в
ньому постійно проживати.
22.01.2001 року мати позивачки - ОСОБА_3
За відомостями КРП «СМБРТІ» право
власності на об’єкт нерухомого майна
по вул. Авіаційній, 62 у м. Сімферополі
зареєстровано за ОСОБА_2. (а.с. 39)
Частиною 1 статті 344 ЦК України
передбачено, що особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом.
Таким чином для набуття права
власності на майно за набувальною
давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК
України повинно бути три складові:
заволодіння майном повинно бути
добросовісним, володіння повинно бути
відкритим та безперервним протягом 10
У суду не викликає сумнівів факт
добросовісного володіння ОСОБА_3 та її
родиною об’єктом нерухомого майна,
розташованого за адресою: м.
Сімферополь, вул. Авіаційна, 62і,
оскільки не має жодного доказу вважати
заволодіння неправомірним
(здійсненого шляхом викрадення,
грабунку, шахрайства).
Також суду не відомі факти того, що
ОСОБА_2, будучі законним власником
спірного об’єкту, жодного разу після
складення розписки з ОСОБА_3 про
купівлю-продаж будинку №62 по вул.
Авіаційній у м. Сімферополі зверталася
до правоохоронних органів або до суду
із захистом свого права власності.
За поясненнями представників
позивачки, і позивачка і її родина,
оселилися і використовували спірне
домоволодіння як своє, розуміючи, що
воно не належить їм на праві власності,
оскільки нотаріального посвідчення
договору-купівлі продажу не відбулося.
На підтвердження відкритого володіння
ОСОБА_1 та її родиною об’єктом
нерухомого майна у м. Сімферополі по
вул. Авіаційній, 62 суд приймає до уваги
письмові докази, а саме: квитанції про
оплату послуг з утримання будинку,
оплату послуг водопостачання та
забезпечення електричною енергією,
укладання позивачкою у 2001 році на її ж
ім’я договору про надання населення
послуг з газопостачання, отримання
позивачкою у КРП «СМБРТІ» на її
замовлення у 2007 році технічного
паспорту на спірне домоволодіння.
Також суд приймає до уваги пояснення
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які
пояснили, що ОСОБА_1 зі своєю родиною у
зазначеному домоволодіння постійно
проживає з 1992 року по даний час як у
своєму власному, здійснюють усі
необхідні ремонтні роботи у будинку
для підтримання його у належному стані,
позивачка та її родина підтримують
доброзичливі стосунки з сусідами;
свідкам невідомо, щоб власник ОСОБА_2
або будь-які інші особи пред’являли
претензії щодо володіння спірним
об’єктом нерухомості позивачки.
У суду не має підстав ставити під
сумнів достовірність і правдивість
фактів, повідомлених свідками у справі.
Відомості про їх заінтересованість в
результаті розгляду справи відсутні,
їх показання об’єктивно
підтверджуються і не суперечать іншим
зібраним у справі доказам.
За ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності
за набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.
Відповідно до пунктів 1, 8 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК при розгляді
справ про набуття права власності за
набувальною давністю правила ст. 344 ЦК
поширюються на випадки, коли володіння
майном почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 з 1992 року й на
теперішній час проживає у зазначеному
будинку, суд вважає що нею дотримані
вимоги пунктів 1, 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК.
Об’єкт нерухомого майна, розташований
за адресою: м. Сімферополь, вул.
Авіаційна, 62, за відомостями
технічного паспорту складається з:
житлового будинку літ. А в якому: жиле
приміщення площею 4,9 кв.м, кухні площею
14,5 кв.м, жилого приміщення площею 5,5
кв.м, жилого приміщення площею 17,5 кв.м.,
а всього загальною площею 42,4 кв. м,
жилої площі 27,9 кв.м, допоміжньої площі
14,5 кв.м; та господарськх побудов:
вбиральні літ. Б площею 2,7 кв.м., сараю
літ. В площею 23,5 кв.м. та споруд №1-4, I, що
знаходиться на земельній ділянці
Позовні вимоги ОСОБА_1І . підлягають
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання щодо розподілу між сторонами
судових витрат.
Суд не вирішує питання про стягнення з
відповідачки судових витрат оскільки
представника позивачі у судовому
засіданні на цьому не наполягали.
На підставі статті 344 Цивільного
Кодексу України, керуючись статтями 10,
11, 60, 169, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги вимогами ОСОБА_1 -
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на
об’єкт нерухомого майна, розташований
за адресою: м. Сімферополь, вул.
Авіаційна, 62, що складається з літ. А:
жиле приміщення, площею 4,9 кв.м, кухні,
площею 14,5 кв.м, жилого приміщення,
площею 5,5 кв.м, жилого приміщення,
площею 17,5 кв.м, а всього загальна площа
42, 4 кв. м, жила 27,9 кв. м, допоміжня площа
14,5 кв.м, що знаходиться на земельній
ділянці площею 308 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Залізничний
районний суд м. Сімферополя АРК шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя