Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" листопада 2013 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Гончарука В.П.,

при секретарі
Лисенко М.В.,

розглянувши в судовому засіданні в
приміщенні Дніпровського районного
суду м. Києва цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Орган опіки та піклування
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом
до суду, просить визнати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи свої
вимоги тим, що сторони є наймачами
спірної квартири, однак ОСОБА_3 не
проживає в ній понад шість місяців, не
сплачує за комунальні послуги, має інше
місце проживання, при цьому перешкод у
користуванні квартирою позивачка не
чинила, а ОСОБА_2 вживає алкогольні
напої, веде аморальний спосіб життя, не
працює, з необережністю ставиться до
майна, а оскільки у спірній квартирі
зареєстрований та проживає її
малолітній правнук ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, то це негативно впливає на
його психіку.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, однак, надала до суду заяву,
де позов підтримала в повному обсязі та
просить суд винести рішення в заочному
провадженні у її відсутність за
наявними у справі доказами та
матеріалами.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялись належним чином
шляхом направлення судових повісток за
адресою вказаною у позовній заяві, про
причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не відомі.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку
позивачки, яка просила розглядати
справи в заочному провадженні, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи за відсутності сторін у
справі на підставі наявних у справі
доказів та ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 64, 65
Житлового кодексу України, члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.
Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що 05.06.1991 року
Управлінням по обліку і розподіленню
жилої площі Виконавчого комітету
Київської міської ради народних
депутатів був виданий ОСОБА_2 ордер №
4534 на право зайняття жилого приміщення,
квартири АДРЕСА_1, та членам її сім'ї:
ОСОБА_3 та ОСОБА_1. (а.с. 11-13)

Згідно з довідкою № 31 від 06.09.2013 року
виданої ЖРЕО № 420 (форма №3) в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15)

Як убачається з матеріалів справи та
підтверджується наданими поясненнями
позивачки в позовній заяві, прізвище
відповідачки ОСОБА_3 було раніше
«ОСОБА_3».

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається житлове приміщення на
протязі шести місяців, а відповідно до
ст. 72 Житлового кодексу України
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщення
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки проводиться в
судовому порядку.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року за № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням,
необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності суд може продовжити
пропущений строк.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального
кодексу України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

На підтвердження факту відсутності
відповідачки ОСОБА_3 в квартирі
АДРЕСА_1, позивачкою надано акти від
15.03.2013 року, 18.07.2013 року, 11.09.2013 року,
складені комісією у складі мешканців
квартири АДРЕСА_1, та затверджені
начальником Житлової
ремонтно-експлуатаційної організації
№ 420 (а.с. 16, 17, 18).

Як убачається з матеріалів справи та
пояснень позивачки викладених у
позовній заяві, відповідачка ОСОБА_3
понад пів року в спірній квартирі не
проживає, не користується житловою
площею, за комунальні послуги не
сплачує, проживає в іншому місці,
будь-яких поважних причин, які б
перешкоджали відповідачці
користуватись спірною квартирою, судом
не встановлено, а тому є підставі
визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування житловою площею, а саме
квартирою АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог позивача
про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1,
то дані вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають, оскільки
відповідачка ОСОБА_2 проживає у спірній
квартирі на рівних правах з позивачкою
ОСОБА_1, що не заперечується позивачкою,
а ведення її способу життя не впливає
на право зайняття житлового
приміщення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та
піклування Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням підлягає до часткового
задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
64, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 6
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання», ст.ст. 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215,
218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Орган опіки та піклування
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: