Справа № 225/2043/12 Провадження №
22-ц/772/1858/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Капуш С.і.Категорія: 45
Доповідач: Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2013 р. м.
Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Сороки Л.А., Нікушина
В.П.

при секретарі: Іщук О.В.

за участю: представників позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Дудіна Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою СТОВ ім. Б.
Хмельницького на рішення
Тростянецького районного суду від
30.11.2012 р. по справі за позовом ОСОБА_5 до
СТОВ ім. Б. Хмельницького про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді ОСОБА_5 звернулася до суду з
позовом до ТОВ ім. Б. Хмельницького с.
Четвертинівка Тростянецького району
Вінницької області про розірвання
договору оренди землі, зазначивши, що
між сторонами був укладений договір
оренди земельного паю, однак
відповідач систематично не виконує
обов'язків щодо сплати орендної плати в
належному розмірі, що стало підставою
для звернення позивачки до орендаря з
заявою про розірвання відповідного
договору. Дана заява була погоджена
представником орендаря, однак, орендар
відмовився в послідуючому розірвати
договір оренди у спосіб, визначений
законом, в силу чого, позивачка просить
суд розірвати за згодою сторін оренди
землі.

Рішенням Тростянецького районного
суду 30 листопада 2012 р. позов задоволено.
Розірвано за згодою сторін договір
оренди землі укладений 10.06.2003 року між
орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ТОВ
ім. Б. Хмельницького с. Четвертинівка
Тростянецького району Вінницької
області щодо оренди земельної ділянки,
належної ОСОБА_5 на праві власності
згідно Державного акту на право
приватної власності Ш-ВН №001447 від
28.12.2001 року.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ ім. Б.
Хмельницького с. Четвертинівка
Тростянецького району Вінницької
області ставиться питання про
скасування рішення суду та про
постановлення нового рішення, яким
відмовити у задоволенні позову,
оскільки судом порушено норми
матеріального права, позивачка не
довела свої позовні вимоги, а суд не дав
належної оцінки доказам сторін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не
відповідає.

Задовольняючи позов суд послався на те,
що позивачка не отримувала орендної
плати в розмірі яка передбачена
умовами договору про оренду земельної
ділянки. Крім того, сторони дійшли
згоди про розірвання цього договору.

Однак, з таким висновком погодитись не
можна.

З матеріалів справи вбачається, що
10.06.2003 р. сторони уклали договір оренди
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5
на праві власності згідно Державного
акту Ш-ВН №001447 від 28.12.2001р. терміном на 15
років, в якому вказані умови зміни,
припинення і розірвання договору.

В позовній заяві ОСОБА_5 просить
розірвати договір за згодою сторін, що
само по суті виключає задоволення
таких вимог в судовому порядку,
оскільки це суперечить вимогам ч. 1 ст.
651 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст. 654 ЦК
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається.

Згідно з ст. 182 ЦК України та Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація
договору оренди, його зміни та
розірвання здійснюється структурним
підрозділом Центру державного
земельного кадастру за зверненням осіб
з наданням відповідних документів, які
є підставою для такої реєстрації.

Також позивачка вказує на те, що
відповідач не виконує умови договору в
частині сплати за оренду.

Разом з тим, доказів в підтвердження
такої підстави розірвання договору
ОСОБА_5 не надала.

Не можна погодитись з висновком суду в
цій частині, що відповідач не
спростував доказів наданих позивачами.

Натомість довідка СТОВ ім. Б.
Хмельницького свідчить, що розмір
земельного паю складає 2,61 кадастрових
га, вартість земельної ділянки (паю)
56357,3 грн., за оренду нараховано 3%, що
складає 1690,71 грн., з яких на 1437,10 грн.
виплачувалось зерном в кількості 1
тонна при закупівельних цінах на зерно
3-4 класу 1900 і 2100 грн./т.

Крім того, з наданих представником
відповідача у судовому засіданні
витягів з відомостей вбачається, що з
позивачем розрахунки проведені вчасно
та у повному обсязі.

Представник позивачки не заперечував
факту отримання зерна в такій
кількості, однак не погоджувався з
ціною на зерно, вважаючи, що вона
завищена, однак доказів з цього питання
не надав суду.

Таким чином, позивачка не довела
підставність своїх вимог, а суд за
таких обставин прийшов до передчасного
висновку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження, та доведення перед судом
їх переконливості, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Враховуючи те, що висновок суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову ґрунтується на неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи; допущено невідповідність
висновків суду обставинам справи;
згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України. рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову

Керуючись ст. 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу СТОВ ім. Б.
Хмельницького задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду
Вінницької області від 30.11.2012 р.
скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до СТОВ ім.
Б. Хмельницького с. Четвертинівки
Тростянецького району щодо розірвання
за згодою сторін договору оренди
земельної ділянки укладений 10.06.2003р.
між сторонами, що належить ОСОБА_5 на
праві власності згідно Державного акту
ПІ-ВН № 001447 від 28.12.2001р. - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: