Справа №2014/1353/2012
РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2013 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області у складі :

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участі секретаря - Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Змієві цивільну справу
за позовом Публічного Акціонерного
Товариства «ПроКредит Банк»до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, і просить
суд ухвалити рішення в силу якого,
стягнути з відповідачів
заборгованість по кредитним договорам
в розмірі 103 270 грн. 45 коп., посилаючись
на те, що 15.07.2008 року між Публічним
Акціонерним Товариством

«ПроКредит Банк»та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 2.13159 від 09.12.2005
року. Згідно умов зазначеного договору
відповідач отримав кредит у розмірі 50
000 грн., і на умовах передбачених
кредитним договором, Клієнт
забов`язався повернути кредит через 18
місяців, сплатити 25 процентну ставку за
користування кредитом та виконати свої
забов`язання у строк та на умовах
передбачених кредитним договором.
ОСОБА_1 порушив умови кредитного
договору і має прострочену
заборгованість на загальну суму 21021
грн. 29 коп., яка складається з
заборгованості по капіталу - 7023,14 грн;
заборгованості по процентах - 11 998 грн.
15 коп.;пеня - 2 000 грн. В забезпечення
виконання забов`язань ОСОБА_1 за
кредитним договором між Публічним
Акціонерним Товариством «ПроКредит
Банк»та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки №2.13159-ДП від 09.12.2005 року.
Відповідно до вказаного договору
ОСОБА_2 зобов'язався у разі порушення з
боку ОСОБА_1 умов кредитного договору,
виконати його зобов'язання за
кредитним договором, включаючи сплату
кредиту, процентів нарахованих за
користування кредитом, пені та
штрафних санкцій. ОСОБА_2 свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати нарахованих процентів за
кредитним договором не виконав у
повному обсязі.

28.04.2006 року між Публічним Акціонерним
Товариством «ПроКредит Банк»та ОСОБА_1
укладено кредитний договір №2.15146 від
28.04.2006 року. Згідно умов зазначеного
договору відповідач отримав кредит у
розмірі 60 000 грн., і на умовах
передбачених кредитним договором,
Клієнт забов`язався повернути кредит
через 24 місяці, сплатити 23 процентну
ставку за користування кредитом та
виконати свої забов`язання у строк та
на умовах передбачених кредитним
договором. ОСОБА_1 порушив умови
кредитного договору і має прострочену
заборгованість на загальну суму 82 249
грн. 16 коп., яка складається з
заборгованості по капіталу - 36008, 58 грн;
заборгованості по процентах - 38 240 грн.
58 коп.; пеня -8 000 грн. В забезпечення
виконання забов`язань ОСОБА_1 за
кредитним договором між Публічним
Акціонерним Товариством «ПроКредит
Банк»та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки №2.15146-ДП від 28.04.2006 року.
Відповідно до вказаного договору
ОСОБА_2 зобов'язався у разі порушення з
боку ОСОБА_1 умов кредитного договору,
виконати його зобов'язання за
кредитним договором, включаючи сплату
кредиту, процентів нарахованих за
користування кредитом, пені та
штрафних санкцій. ОСОБА_2 свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати нарахованих процентів за
кредитним договором не виконав у
повному обсязі. Тому позивач просить
суд ухвалити рішення в силу якого,
стягнути з відповідачів
заборгованість по кредитним договорам
в розмірі 103 270 грн. 45 коп. та стягнути
судовий збір у розмірі 1032 грн. 70 коп.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився у своїй заяві
просив позов задовольнити повністю з
підстав наведених вище та проводити
розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів у
судовому засіданні позов підтримали
частково та просили відмовити у
частині стягнення пені за прострочення
виплати за кредитними договорами та у
частині стягнення відсотків за
користування кредитами, у зв`язку з тим,
що строк позовної давності щодо
стягнення штрафних санкцій минув та
просили застосувати до вимог щодо
стягнення пені спеціальні строки
позовної давності -один рік.

Суд, вислухавши пояснення
представників відповідачів,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до наступного.

Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України
забов`язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Із доданих до справи документів
та розрахунку заборгованості
вбачається, що між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено два
кредитні договори: Відповідно до
договору №№2.13159 від 09.12.2005 року ОСОБА_1
отримав у кредит грошові кошти у сумі 50
000 гривень строком на 18 місяців, з яких
несплаченими за основним боргом на
момент подання позовної заяви
залишилися 7023,14 гривень.

Відповідно до договору №2.15146 від 28.04.2006
року ОСОБА_1 отримав у кредит грошові
кошти у сумі 60 000,00 гривень строком на 24
місяці, з яких несплаченими за основним
боргом на момент подання позовної
заяви залишилися 36008,58 гривень.

Таким чином, відповідно до умов
договорів строк повного виконання
договорів визначено як 09.06.2007 року та
28.04.2008 року відповідно.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права та
виконати свої обов'язки відповідно до
умов договору.

Закінчення строку договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення.

Таким чином, саме в період строку
дії договору кредитор має право на
нарахування відсотків за користування
грошовими коштами.

У разі невиконання боржником свого
обов'язку, на нього покладається
відповідальність у вигляді сплати
неустойки, інфляційних витрат та
відсотків за неправомірне
користування чужими грошовими коштами
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відсотки за користування кредитними
коштами повинні нараховуватися
виключно в строки, встановлені
договором. Вони не є по своїй суті
штрафними санкціями, а тому не можуть
нараховуватися після закінчення
строку договору.

Оскільки строк договору №2.13159 від
09.12.2005 року сплив 12.06.2007 року, а договору
№2.15146 від 28.04.2006 року -21.04.2008 року, в ці ж
терміни закінчився строк, у який,
відповідно до договору, позивач має
право на отримання відсотків за
користування грошовими коштами,
встановлених договором.

Як видно з розрахунку, наданого
позивачем, за договором №2.13159 від 09.12.2005
року станом на 12.06.2007 року відсотки за
користування кредитними коштами
становили 653,22 гривень та були
відповідачем повністю погашені за
рахунок оплати, внесеної ним 01.06.2009
року.

З розрахунку за договором №2.15146 від
28.04.2006 року, станом на 21.04.2008 року
заборгованість з відсотків за
користування кредитом становила 4860,48
та в подальшому поступово погашалася
відповідачем до суми 2360,48 гривень.

Вимога позивача щодо стягнення
відсотків за користування кредитними
коштами за весь період прострочення
зобов'язання не ґрунтується на вимогах
чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) передбачена спеціальна позовна
давність - 1 рік.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями із визначеним строком
перебіг позовної давності починається
зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.1,3 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу.
Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Зважаючи на те, що остаточними
термінами виконання кредитних
договорів є 12.06.2007 та 21.04.2008 р., з цього ж
моменту починається перебіг строку
позовної давності для стягнення
неустойки.

Зважаючи на те, що відповідачем ОСОБА_1
здійснювалися платежі, що свідчили про
визнання ним боргу, строк позовної
давності слід рахувати з дати
останнього платежу, який було
здійснено як за одним, так і за іншим
кредитним договором у червні 2010 року,
про що зазначає і сам позивач у наданих
розрахунках. Таким чином, строк
давності для стягнення неустойки вже
минув, а тому вимога позивача про
стягнення неустойки не підлягає
задоволенню.

Таким чином, задоволенню підлягають
вимоги щодо стягнення заборгованості:

за договором №2.13159 від 09.12.2005 становить
7023,14 гривень за основним боргом, за
кредитним договором №2.15146 від 28.04.2006
року становить 36008,58 гривень за
основним боргом, заборгованість з
відсотків за користування кредитом -
2360,48 гривень.

Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, сума заборгованості
підлягає до стягнення солідарно з
відповідачів на користь банку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий
збір підлягає стягненню з відповідачів
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні, яких позивачеві
відмовлено.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.526,530, 543, 610, 612 ЦК
України,ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного
товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором -задовольнити
частково.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства "ПроКредит
Банк" солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№2.13159 від 09.12.2005 року у розмірі 7023 грн.14
коп.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства "ПроКредит
Банк" солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№2.15146 від 28.04.2006 року у розмірі 38369 грн.06
коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 453 грн. 97 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: