Провадження № 4-с/522/188/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді – Свяченої Ю.Б.

при секретарі – Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за скаргою Публічного
акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ»
на дії державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Одеська ТЕЦ» звернулось до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1,
в якій просить визнати дії державного
виконавця неправомірними, скасувати
постанову ВП №36966239 від 11 березня 2013
року та зобов’язати Другий
Приморський ВДВС ОМУЮ відкрити
виконавче провадження по виконанню
судового наказу №2-н/1522/269/12, виданого
Приморським районним судом м. Одеси від
02 квітня 2012 року.

Позивач зазначає, що 02 квітня 2012 року
Приморським районним судом м. Одеси був
виданий судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Одеська ТЕЦ»
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 870, 90 грн. та судового
збору у розмірі 107, 30 грн.

Постановою державного виконавця
Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1
ВП №36966239 від 11 березня 2013 року було
відмовлено у відкриття виконавчого
провадження по виконанню
вищевказаного судового наказу, у
зв’язку з тим, що в судовому наказі був
відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника.
Вказану постанову ПАТ «Одеська ТЕЦ»
було отримано лише 11 жовтня 2013 року, про
що свідчить відмітка скаржника на
супровідному листі №8469 від 11 березня
2013 року.

16 жовтня 2013 року ПАТ «Одеська ТЕЦ»
звернулось зі скаргою до начальника
Другого Приморського ВДВС ОМУЮ на дії
державного виконавця Щербакова Ю.С.
Однак 21 жовтня 2013 року було винесено
постанову про відмову у задоволенні
скарги, з посиланням на те, що дії
державного виконавця Щербакова Ю.С.
відповідають вимогам чинного
законодавства. Дану постанову
представник ПАТ «Одеська ТЕЦ» отримав
лише 30 жовтня 2013 року згідно відмітки
на супровідному листі №40840 від 21 жовтня
2013 року.

Скаржник вважає, що державний
виконавець Щербаков Ю.С. під час
винесення постанови від 11 березня 2013
року не дотримався вимог ст.ст. 11, 17, 18, 19,
26 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 102, 103 ЦПК України та
ст. 19 Конституції України, а тому дана
постанова є неправомірною.

У судове засідання з’явився
представник ПАТ «Одеська ТЕЦ», доводи
викладені в скарзі підтримав у повному
обсязі та просив суд скаргу
задовольнити.

Представник Другого Приморського ВДВС
ОМУЮ у судове засіданні не з’явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, до суду
надійшли заперечення на скаргу ПАТ
«Одеська ТЕЦ», просив розглядати
справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги доводи
скарги, суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року
Приморським районним судом м. Одеси був
виданий судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Одеська ТЕЦ»
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 870, 90 грн. та судового
збору у розмірі 107, 30 грн. Після його
отримання скаржник подав до Другого
Приморського ВДВС ОМУЮ заяву про
відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця
Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1
ВП №36966239 від 11 березня 2013 року було
відмовлено у відкриття виконавчого
провадження по виконанню
вищевказаного судового наказу, у
зв’язку з тим, що в судовому наказі був
відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника.

Вищевказану постанову ПАТ «Одеська
ТЕЦ» було отримано лише 11 жовтня 2013
року, про що свідчить відмітка
скаржника на супровідному листі №8469
від 11 березня 2013 року.

16 жовтня 2013 року ПАТ «Одеська ТЕЦ»
звернулось зі скаргою до начальника
Другого Приморського ВДВС ОМУЮ на дії
державного виконавця Щербакова Ю.С.
Однак 21 жовтня 2013 року було винесено
постанову про відмову у задоволенні
скарги, в якій зазначено, що дії
державного виконавця Щербакова Ю.С.
відповідають вимогам чинного
законодавства. Дану постанову
представник ПАТ «Одеська ТЕЦ» отримав
лише 30 жовтня 2013 року згідно відмітки
на супровідному листі №40840 від 21 жовтня
2013 року.

Вимоги до форми і змісту заяви про
видачу судового наказу, передбачені
статтями 98, 103 ЦПК України відповідно.
Вказані норми процесуального права не
містять положень щодо обов'язкового
зазначення в заяві про видачу судового
наказу ідентифікаційного номеру
боржника суддя процесуально не вправі
в порядку статті 100 ЦПК України
відмовити у прийнятті заяви про видачу
судового наказу чи її повернути. Діючі
процесуальні норми не передбачають
звернення судді до відповідного
податкового органу для надання
інформації щодо ідентифікаційного
номеру боржника.

Дійсно, положеннями частини 2 статті 103
ЦПК України визначено, що судовий наказ
має відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження».
Стаття 18 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає, що при
зазначенні повного найменування
стягувача і боржника має зазначатися
ідентифікаційний номер. Має місце
певна неузгодженість законів, однак ця
обставина не повинна застосовуватись
буквально, оскільки відмова у
відкритті виконавчого провадження з
підстав не зазначення
ідентифікаційного номеру боржника
носить процесуально формальний
характер, оскільки є недоведеним, що
відсутність ідентифікаційного номеру
унеможливлює виконання судового
рішення.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
звернув уваги на визначену ЦПК України
судову процедуру розгляду заяв про
видачу судового наказу. Так, згідно ч. 2
ст.102 ЦПК України суддя видає судовий
наказ без проведення судового
засідання і виклику стягувача і
боржника. Отже, у виданому судовому
наказі заперечуються відомості,
передбачені ст.103 ЦПК України. Згідно зі
ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК
України ніхто без згоди особи не може
забирати та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Відповідно до п. 8 Оглядового листа
Вищого адміністративного суду України
від 09.01.2008р. № 7/9/1-13-08 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби» та в розд.
7 Довідки Вищого адміністративного
суду України від 05.04.12р. «Про вивчення
та узагальнення практики розгляду
адміністративними судами справ з
приводу оскарження рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби» позиція судів, яка
відслідковується у судових рішеннях,
полягає у тому, що інформація щодо
наявності у виконавчому документі
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника, зазначається лише у
разі її наявності у матеріалах справи.

Дійсно, відсутність індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника у
виконавчому документі, ускладнюють
здійснення виконавчих дій, але не
унеможливлюють їх, що також зазначено
Постановою серії ВП №36966239 від 11
березня 2013 року.

Відповідно до частини третьої статті 26
ЗУ «Про виконавче провадження» у разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність із вимогами
статті 18 цього Закону.

Однак, у разі відсутності інформації у
матеріалах справи, з приводу якої
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження, суд не зможе оформити
іншого виконавчого листа, оскільки не
наділений повноваженнями збирати
інформацію після закінчення розгляду
справи. Водночас державний виконавець
відповідно до статті 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» з метою захисту
інтересів стягувача, має право
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Слід звернути увагу, що ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України не передбачено вказувати
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника в позовній заяві.

Таким чином, відмова у відкритті
виконавчого провадження на підставах,
пер6дбачених п.6 ч.2 ст. 26 ЗУ «Про
виконавче провадження» за умови
невідповідності виконавчого документу
вимогам, передбаченим п.3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про
виконавче провадження» є
необґрунтованою та незаконною з боку
державного виконавця Щербакова Ю.С.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає що
скарга ПАТ «Одеська ТЕЦ» на дії
державного виконавця Другого
Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1 є
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 18, 26 ЗУ «Про
виконавче провадження», ст.ст. 102, 103, 119,
208-210, 212, 383-387 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного
акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ»
на дії державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_1, –
задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_1 щодо винесення постанови ВП
№36966239 від 11 березня 2013 року про відмову
у відкритті виконавчого провадження.

Постанову Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ВП №36966239 від 11 березня 2013 року, -
скасувати.

Зобов’язати Другий Приморський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції відкрити
виконавче провадження по виконанню
судового наказу №2-н/1522/269/12, виданого
Приморським районним судом м. Одеси від
02 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь ПАТ «Одеська ТЕЦ»
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 870 (вісімсот сімдесят)
грн. 90 коп. та судового збору у розмірі
107 (сто сім) грн. 30 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:

Ю.Б.Свячена