АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А. Д., Чупікової В.
В.,

секретар Лисак О.А.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представників відповідачки
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_5, на рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 28 травня 2008
року,

встановила:

У травні 2008 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу.

Зазначав, що 16 травня 2005 року між ним та
відповідачкою був укладений договір
купівлі-продажу права, яке виникне з
моменту завершення будівництва і
прийняття до експлуатації та державної
реєстрації житлового будинку, який
знаходиться в АДРЕСА_1. Згідно договору
між сторонами була домовленість щодо
визнання ціни договору у розмірі 109178
грн.

Посилаючись на відмову відповідачки
виплатити йому обумовлену договором
суму грошей, наявності підстав для
розірвання договору, укладення
договору внаслідок зловмисної
домовленості представників сторін,
безгрошовості договору, просив визнати
згаданий договір недійсним.

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 28 травня
2008 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник
відповідачки ОСОБА_2
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити.

Посилається на недоведеність обставин
справи, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Указаним нормам права рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з визнання
представником відповідача позову, а
також того, що умови договору сторони
не виконали, що є підставою для
визнання його недійсним.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки він не відповідають фактичним
обставинам справи, суд дійшов його
внаслідок порушення норм
матеріального та процесуального права.

Це згідно пп.2-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення та
ухвалення нового рішення, яким у позові
слід відмовити.

Так, суд першої інстанції справу
розглянув у попередньому судовому
засіданні.

Згідно ст.127 ЦПК України після
відкриття провадження у справі суд
невідкладно надсилає особам, які
беруть участь у справі, копії ухвали
про відкриття провадження у справі.

Одночасно з копією ухвали про
відкриття провадження у справі
відповідачу надсилається копія
позовної заяви з копіями доданих до неї
документів, а третій особі - копія
позовної заяви.

Відповідно до чч. 1-4 ст. 130 ЦПК України
попереднє судове засідання
проводиться з метою з'ясування
можливості врегулювання спору до
судового розгляду або забезпечення
правильного та швидкого вирішення
справи.

Попереднє судове засідання
проводиться суддею за участю сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Для врегулювання спору до судового
розгляду суд з'ясовує: чи не
відмовляється позивач від позову, чи
визнає позов відповідач, чи не бажають
сторони укласти мирову угоду або
передати справу на розгляд
третейського суду.

Ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
відмови від позову, визнання позову,
укладення мирової угоди проводиться в
порядку, встановленому статтями 174 і 175
цього Кодексу.

Згідно частини 11 указаної статті
попереднє судове засідання
проводиться з додержанням загальних
правил, встановлених цим Кодексом для
судового розгляду, з винятками,
встановленими цією главою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України
суд відкладає розгляд справи у разі
неявки в судове засідання однієї із
сторін або будь-кого з інших осіб, які
беруть участь у справі, про яких нема
відомостей, що їм вручені судові
повістки.

Як вбачається з матеріалів справи у
порушення указаних норм
процесуального права відповідачці
ОСОБА_5 не була надіслана копія ухвали
про відкриття провадження у справі,
копія позовної заяви, а попереднє
засідання проведено за відсутності
відомостей про вручення їй судової
повістки.

Участь у попередньому судовому
засіданні представника відповідачки
ОСОБА_6 не свідчить про повідомлення
відповідачки про час та місце
проведення попереднього судового
засідання, оскільки у справі відсутні
дані й про направлення цьому
представнику відповідного
повідомлення.

Як підставу для представлення
інтересів відповідачки ОСОБА_6 подала
до суду довіреність від 24 березня 2005
року, посвідченої секретарем виконкому
Припрутської сільської ради
Новоселицького району.

Проте ця довіреність посвідчена під
час перебування відповідачки
ОСОБА_5 за межами України, про що
свідчать записи у її закордонному
паспорті (а.с.32).

Таким чином суд першої інстанції не мав
підстав для проведення попереднього
судового засідання у відсутності
відповідачки ОСОБА_5 та приймати
визнання позову представником
відповідачки ОСОБА_6

Суд першої інстанції позов по суті
фактично не розглядав, не звернув
уваги, що він є безпідставним та
недоведеним.

У справі встановлено, що 16 травня 2005
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено
договір купівлі-продажу права, яке
виникне з моменту завершення
будівництва і прийняття до
експлуатації та державної реєстрації
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (а.с.26). Договір посвідчений
приватним нотаріусом Новоселицького
районного нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрований в реєстрі за №2653.

Від імені продавця договір підписала
представник ОСОБА_8, а від імені покупця
представник ОСОБА_6

Згідно п. 3 договору, продаж предмету
договору за домовленістю сторін
вчинено за 109178 гривень, які продавець
одержав від покупця до підписання
цього договору. Сторони підтвердили
факт повного розрахунку за проданий
предмет договору та відсутність у них
будь-яких претензій фінансового
характеру один до одного.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови, визначені
на розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Стаття 632 ЦК України передбачає, що ціна
в договорі встановлюється за
домовленістю сторін, а згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Таким чином, сторони досягли
домовленостей, щодо всіх складових
частин договору, виконали їх і під час
його нотаріального посвідчення
засвідчили як їх погодження, так і
належне виконання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1
ст. 58 ЦПК України передбачає, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 59 ЦПК України містить
визначення належних доказів, тобто суд
не бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Позивач у позовній заяві не посилався
на належні та допустимі докази докази
безгрошовості договору.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача ОСОБА_1 на
підтвердження вказаної обставини
просив допитати свідків.

Проте відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК
України заперечення однією із сторін
факту вчинення правочину або
оспорювання окремих його частин може
доводитися письмовими доказами,
засобами аудіо-, відеозапису та іншими
доказами. Рішення суду не може
грунтуватися на свідченнях свідків.

Не доведено позивачем і те, що
оспорюваний договір вчинено внаслідок
зловмисної домовленості
представників сторін.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦК України
правочин, який вчинено внаслідок
зловмисної домовленості представника
однієї сторони з другою стороною,
визнається судом недійсним.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України і п. 22 постанови № 9 від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» для визнання
правочину недійсним на підставі статті
232 ЦК необхідним є встановлення умислу
в діях представника: представник
усвідомлює, що вчиняє правочин
всупереч інтересам довірителя та
бажає (або свідомо допускає) їх
настання, а також наявність
домовленості представника однієї
сторони з іншою стороною і виникнення
через це несприятливих наслідків для
довірителя. При цьому не має значення,
чи одержав учасник такої домовленості
яку-небудь вигоду від здійснення
правочину, чи правочин був вчинений з
метою завдання шкоди довірителю.

Позивач не посилався на докази
недійсності договору із зазначеної
підстави й такі докази у справі
відсутні.

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача оспорюваний
договір було укладено сторонами з
метою уникнення звернення стягнення на
нерухоме майно з боку інших осіб.

Проте з таких підстав позов не
заявлявся.

Наведене свідчить, що
пред'явлений ОСОБА_4 позов є
безпідставним та недоведеним, а тому у
його задоволенні слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, пп. 2-4 ст. 309 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 28 травня 2008
року скасувати.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 57
гривень 35 коп. - витрат зі сплати
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Яремко В. В.

Судді
Галичанський А. Д.

Чупікова В.В.