Номер провадження 2/259/2688/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року
місто
Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька

у складі: головуючого судді:

Білецького М.В.,

за участю секретаря судового
засідання:
Литвиненко Ю.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у
праві спільної сумісної власності та
визнання права власності на частину
кварти в порядку спадкування за
законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення часток у
праві спільної сумісної власності та
визнання права власності на частину
кварти в порядку спадкування за
законом в якому зазначила, що згідно
свідоцтва про право власності на
квартиру від 28.06.1996 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
належить квартира АДРЕСА_1. Після
смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове
майно, яке складається з 1/2 частини
вказаної квартири. Крім позивача,
спадкоємцями за законом першої черги
після смерті ОСОБА_4, є відповідачки, як
доньки спадкодавця, які на спадщину не
претендують. Спадкове майно позивач
прийняла, оскільки постійно проживала
у спадковій квартирі та у встановлений
законом строк після смерті спадкодавця
звернувся до П'ятої Донецької
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Однак
оформити спадкове майно в нотаріальній
конторі ОСОБА_1 не змогла, оскільки
правовстановлюючий документ:
свідоцтво про право власності на
квартиру за № 5771-а, яке видане
Представництвом фонду державного
майна Донецької міської ради було
загублено. Позивач отримала дублікат
вищевказаного документу, однак
реєстрація дубліката
правовстановлюючого документу після
смерті власника не допускається. Таким
чином, позивач позбавлена можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину, у зв'язку з чим змушена
звернутись з позовною заявою до суду за
захистом свого права, а саме просить
визначити, що долі кожного із
співвласників, тобто її та ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі
АДРЕСА_1 є рівними, тобто по 1/2 вказаної
квартири; визнати за позивачкою в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
право власності на 1/2 частини квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засіданні не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, дослідивши надані докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 26.11.1967 року у
Донецькому міському відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Донецькій області, про що зроблено
актовий запис № 3943, після одруження
прізвище чоловіка ОСОБА_4, дружини
ОСОБА_1, що підтверджується повторним
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від
29.10.2013 року.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло № 5771-а, виданим 28
червня 1996 року Представництвом фонду
державного майна України в м. Донецьку
та технічним паспортом на
приватизовану квартиру, квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 47,6 кв.м., в
тому числі житловою площею - 29,6 кв.м.
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Частиною 1 ст. 368 ЦК України передбачено,
що спільна власність двох або більше
осіб без визначення часток кожного з
них у праві власності є спільною
сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. За рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення. У разі поділу
майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Оскільки, частки співвласників ОСОБА_4
та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної
власності є рівними, суд вважає за
необхідне визначити, що частки у праві
спільної сумісної власності, а саме в
квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є
рівними та складають по 1/2 частки
кожного.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 22.04.2013 року, актовий
запис 463, виданим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Куйбишевського районного управління
юстиції у місті Донецьку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 від 28.05.1968 року
та свідоцтва про народження серії
НОМЕР_4 від 30.11.1971 року ОСОБА_2
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3
народиласьІНФОРМАЦІЯ_3, батьками
вказані ОСОБА_4, ОСОБА_1

Згідно довідки, виданої ЖЕД № 4 КП
«Керуюча компанія Куйбишевського
району м. Донецька» № 1057 від 21.10.2013 року
ОСОБА_1 до дня смерті її чоловіка ОСОБА_4
проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом до майна ОСОБА_4 до П'ятої
Донецької державної нотаріальної
контори 09.08.2013 року звернулась ОСОБА_1

Відповідно до постанови державного
нотаріуса П'ятої Донецької державної
нотаріальної контори, ОСОБА_1,
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
спадкову квартиру, що підтверджує
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно на ім'я спадкодавця згідно із п.
4.18 п. 4 гл. 10 розділу 11 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права.

Оскільки, у зв'язку із тим, що в даний
час відсутня об'єктивна можливість
через смерть спадкодавця,
зареєструвати правовстановлюючий
документ на спадкову квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що
посвідчує право власності ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, вимоги ОСОБА_1 про визнання за
нею право власності в порядку
спадкування підлягають судовому
розгляду, про що також зазначено у п. 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» №7 від 30.05.2008 року.
Окрім цього, суд розуміє, що на
теперішній час у потенційних
спадкоємців відсутній інший спосіб,
окрім судового, визнання права
власності на спадкову квартиру.

Таким чином, вимоги позивача є
обґрунтованими, не суперечать закону
та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 355, 368, 370, 372,
1218, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 60, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Визначити, що частки у праві спільної
сумісної власності, а саме в квартирі
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є рівними та
складають по 1/2 частки кожного.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Куйбишевського

районного суду м. Донецька

М.В.Білецький