22-ц/772/4267/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Сичук М. М.Категорія:
37Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2013 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого:
Зайцева А.Ю.

суддів:
Шемети Т.М., Денишенко Т.О.,

при секретарі:
Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
25.11.2013 року по справі за позовом ОСОБА_2
до Першої вінницької державної
нотаріальної контори, Другої
вінницької державної нотаріальної
контори, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю
третьої особи реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину та права власності на
будинок, припинення права власності,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернулась ОСОБА_2 з позовом про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину та права власності на
будинок, припинення права власності,
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, після
його смерті відкрилась спадщина, яка
складається з 1/2 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 Спадкоємцями
за законом майна померлого стали
дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та батьки
померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті померлого отримали лише його
дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4.

Батьки померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які
вели з синам спільне господарство і
знаходились на його утриманні, на день
смерті ОСОБА_6 проживали з ним однією
сім'єю, однак із заявою до нотаріальної
контори не звертались і свідоцтва про
право на спадщину не отримали. Після
смерті сина допомагали невістці та
онуку. Доглядали за будинком, робили
поточний ремонт, сплачували комунальні
платежі.

25 листопада 1969 року ОСОБА_7 зробив
заповіт належного йому на день смерті
майна на ім'я позивача. З спадщини, на
яку мала право на день смерті ОСОБА_8,
11.11.1983 року заповіт був зроблений на 1/4
частину будинковолодіння АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_9, а решта майна повинна була
бути успадкована за законом позивачем
як дочкою. На момент смерті як
батька, так і матері позивач мешкала з
ними разом, вони проживали однією
сім'єю та зареєстровані були за однією
адресою.

Як спадкоємиця за законом та заповітом,
після смерті батьків позивач
звернулась до Першої Вінницької
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті свого батька.

28 березня 1973 року позивачем отримано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на 1/4 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 Однак
документу підтверджуючого право
власності на частку у будинковолодіння
їй не видали. В лютому 2013 року позивачем
подано до Першої та Другої Вінницької
нотаріальної контори заяви про бажання
отримати належну частку у спадковому
майні, яка залишилась після смерті
ОСОБА_6. Постановою від 21.02.3013 року
державного нотаріуса Першої
Вінницької нотаріальної контори їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, яка залишилась після
смерті ОСОБА_6. Аналогічна постанова
була винесена 25.02.2013 року державним
нотаріусом Другої Вінницької
державної нотаріальної контори. У
постанові зазначалось, що державним
нотаріусом Першої Вінницької
нотаріальної контори 25 січня 1967 року
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на 1/2 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках. А у
зв'язку з тим, що у свідоцтві про право
на спадщину, виданих на ім'я ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відсутні відомості про частку
спадкового будинку після смерті
ОСОБА_6, тому позивачу відмовлено у
видачі свідоцтва на право на спадщину
за законом.

Вважає дану відмову незаконною та
безпідставною і такою, що порушує норми
діючого цивільного законодавства щодо
порядку видачі свідоцтва про право
власності на спадкову частину майна
спадкодавця. Наполягає, що виникла
ситуація утворилась в результаті
винних дій державного нотаріуса Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори, яка під час видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, не сповістила всіх спадкоємців
про можливість отримати
правовстановлюючий документ на
спадкову частину у майні, яке
залишилось після смерті ОСОБА_6 -
Івановича. Тому змушена звернутися із
даним позовом до суду та просить
визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане
державним нотаріусом Першої
вінницької нотаріальної контори 25.01.1967
року на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ?
частину будинковолодіння АДРЕСА_1
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на 19/50 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 видане
виконкомом Вінницької міської ради
8.02.2011 року на підставі рішення № 264 від
3.02.2011 року; визнати недійсним свідоцтво
про право власності на 31/50 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 видане
виконкомом Вінницької міської ради
08.02.2011 року на підставі рішення № 264 від
3.02.2011 року; припинити право власності
ОСОБА_3 на 31/50 частку будинковолодіння
АДРЕСА_1 припинити право власності
ОСОБА_4 на 19/50 частку будинковолодіння
АДРЕСА_1

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 25.11.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до Першої
вінницької державної нотаріальної
контори, Другої вінницької державної
нотаріальної контори, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за
участю третьої особи Реєстраційної
служби Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
про визнання недійсними свідоцтв про
право власності на будинок та
припинення права власності
відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове,
посилаючись на невідповідність
рішення суду обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
судового засідання, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6. Після
його смерті відкрилась спадщина, яка
складається з 1/2 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 Спадкоємцями
за законом майна померлого були
дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та батьки
померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті померлого отримали 25.01.1967 року
лише його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину від 25.01.1967 року
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що доказів відмови батьків
померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від
спадщини після смерті сина суду не
надано. Такі обставини не можливо
перевірити, оскільки спадкова справа
знищена у зв'язку зі спливом терміну
зберігання.

Батьки померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 при житті не ставили питання
щодо неправомірності отримання у
спадок всієї спадщини дружиною
померлого сина ОСОБА_3 та його сином
ОСОБА_4, а тому позов дочки ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 - ОСОБА_2 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 25.01.1967 року, поданий
очевидно з пропуском строку позовної
давності (через 46 років) на
застосуванні якого наполягали
відповідачі.

Суд першої інстанції також
обгрунтовано відмовив у задоволенні
решти вимог позову: про визнання
недійсним свідоцтв про право власності
на частини будинку від 08.02.2011 року,
припинення права власності на частини
будинку та зобов'язання внести зміни до
державного реєстру права власності,
оскільки вони є похідними від
вирішення вимоги про законність видачі
відповідачам свідоцтва про право на
спадщину за законом від 25.01.1967 року, і
інших обгрунтованих доводів
незаконності виданих свідоцтв суду
також не наведено.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює, а тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 25.11.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Першої
вінницької державної нотаріальної
контори, Другої вінницької державної
нотаріальної контори, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за
участю третьої особи реєстраційної
служби Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
про визнання недійсними свідоцтв про
право на спадщину та права власності на
будинок, припинення права власності,
зобов'язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев
Судді:
Т.О. Денишенко

Т.М. Шемета

З оригіналом вірно: