Провадження по справі 2/122/2602/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого
судді - Гоцкалюка В.Д.,

при
секретарі - Дірієнко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Залізничного
районного суду м. Сімферополя цивільну
справу за позовом прокуратури
Автономної Республіки Крим до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_3,
неповнолітньої ОСОБА_4, Відділу зі
справ громадянства і міграції,
реєстрації фізичних осіб Залізничного
РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим, треті
особи Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради, ОСОБА_5,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування службовою
квартирою, зняття з реєстрації, за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які
діють в своїх інтересах та інтересах
малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до
прокуратури Автономної Республіки
Крим, ОСОБА_5, третя особа Служба у
справах дітей Сімферопольської
міської ради, про визнання права
користування квартирою, зобов'язання
усунути перешкоди у користуванні
квартирою шляхом передачі її у
фактичне користування, виселення з
квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура АР Крим звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
неповнолітньої ОСОБА_4, неповнолітньої
ОСОБА_4, Відділу зі справ громадянства і
міграції, реєстрації фізичних осіб
Залізничного РВ СМУ ГУ МВС України в АР
Крим, треті особи Служба у справах
дітей Сімферопольської міської ради,
ОСОБА_5, про визнання ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_4, такими, що втратили
право користування службовою
квартирою АДРЕСА_1, про зобов'язання
Відділ зі справ громадянства і
міграції, реєстрації фізичних осіб
Залізничного РВ СМУ ГУ МВС України в АР
Крим зняти ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_4 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що спірна
квартира є службовим жилим
приміщенням і призначена для
проживання працівників прокуратури АР
Крим. Рішенням виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради від
26.09.2003 року № 15/24, квартиру було
розподіллено ОСОБА_1, який на той час
перебував у трудових відносинах з
прокуратурою АР Крим. Розпорядження
прокурором АР Крим від 15.02.2007 року № 217,
ОСОБА_1 разом з його родиною надано
трикімнатну квартиру, у зв'язку із чим
ОСОБА_1 звільнив спірну квартиру та
передав її за актом прийому-передачі
прокуратурі АР Крим. Проте ОСОБА_1 з
усіма членами його родини залишається
бути зареєстрованим в спірній квартирі
і добровільно знятися з реєстрації
відмовляються, у зв'язку із чим просить
задовольнити заявлені позовні вимоги.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
ОСОБА_4 і ОСОБА_4 звернулись до суду із
зустрічним позовом до Прокуратури АР
Крим, ОСОБА_5, третя особа Служба у
справах дітей Сімферопольської
міської ради, про визнання право
користування квартирою АДРЕСА_1, про
зобов'язання, усунути перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1, та
передачу її у фактичне користування,
про виселення ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 з 19
жовтня 1998 року по 08 жовтня 2011 року
працював в органах прокуратури. На
підставі рішення виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради від 26 вересня 2003 року № 1524 йому
був виданий ордер на службове жиле
приміщення - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. 15.02.2007 року прокурором АРК було
видано розпорядження № 217 про надання
ОСОБА_1 з членами його родини
трикімнатної квартири по АДРЕСА_2,
черга будівництва блок «А», яка
виділена прокуратурі АР Крим на
підставі договору про пайову участь у
будівництві житла від 04 травня 2006 року
№ 618, за умови звільнення його родиною
квартири АДРЕСА_1. Розраховуючи на
поліпшення житлових умов для своєї
родини, ОСОБА_1 20.02.2007 року підписав
акт приймання-передачі квартири
АДРЕСА_1, оскільки це було умовою
надання його сім'ї трикімнатної
квартири. Про те, що будинок, в якому
йому надана трикімнатна квартира, ще не
збудований і не прийнятий до
експлуатації ОСОБА_1 не повідомили.
Після підписання акту про передачу
квартири він з членами сім'ї переїхав у
тимчасово орендоване житло до
фактичного надання трикімнатної
квартири. У період з 2007 року по 2011 рік
без відома ОСОБА_1 і членів його сім'ї
прокуратура АРК вселила у спірну
квартиру сторонніх осіб. На даний
момент в квартирі проживає ОСОБА_5 До
теперішнього часу ОСОБА_1 обіцяну його
сім'ї трикімнатну квартиру не отримав,
і тому має намір повернутися з сім'єю у
спірну однокімнатну квартиру. Про це 07
жовтня 2011 року він повідомив письмовою
заявою прокурора АР Крим. Натомість у
листі від 11.11.2011 року йому в цьому
відмовили. Але, ОСОБА_1 і члени його
сім'ї не втратили право користування
спірною квартирою, оскільки не
отримали обіцяну трикімнатну квартиру,
а ОСОБА_5 проживає в квартирі незаконно,
бо вселилась туди без ордеру та
договору найму. Просять заявлені
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Представники прокуратури АР Крим в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримали у повному обсязі та
наполягали на їх задоволенні, в
задоволенні зустрічної позовної заяви
просили відмовити.

ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_4, в
судовому засіданні проти первісного
позову заперечував, зустрічну позовну
заяву просив задовольнити у повному
обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась
про слухання справи повідомлялась
належним чином, в матеріалах справи
міститься заява про розгляд справи за
її відсутності.

Відділу зі справ громадянства і
міграції, реєстрації фізичних осіб
Залізничного РВ СМУ ГУ МВС України в АР
Крим в судове засідання не з'явився про
слухання справи повідомлявся належним
чином.

Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради в судове
засідання не з'явилась, про слухання
справи повідомлялась належним чином,
причин своєї неявки суду не повідомила.

ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний
позов підтримала у повному обсязі та
наполягала на його задоволенні, проти
зустрічної позовної заяви
заперечувала та в її задоволенні
просила відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, що з'явились
в судове засідання, заслухавши
пояснення свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
первісний позов задоволенню не
підлягає, а зустрічний позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь-якими
не забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК
України) суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна з яких відповідно до ч.1
ст.60 ЦПК України повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності. Сторони мають
рівні права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених законом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду
повно та всебічно з'ясувати обставини,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
дослідити всі докази в їх сукупності.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1,
у відповідності до рішення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 1524 від 26 вересня 2003 року визнана
службовою квартирою прокуратури АР
Крим (т. 2 а.с. 24-25).

Згідно п. 3 рішення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 1524 від 26 вересня 2003 року,
виділено службову квартиру № 30
слідчому по особо важливим справам
ОСОБА_1, органах прокуратури працює з 1998
року(т. 2 а.с. 24-25).

Згідно п. 23 рішення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 1524 від 26 вересня 2003 року
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з
однієї житлової кімнати площею 17,8 кв.м.,
кухні площею 7,6 кв.м., надано ОСОБА_1 (т. 2
а.с. 24-25).

На підставі рішення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 1524 від 26 вересня 2003 року, ОСОБА_1
28 жовтня 2003 року Виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради видано
ордер на службове житлове приміщення №
20, квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 61).

ОСОБА_1 зареєстрований у даній квартирі
з 08 вересня 2004 року. З 29 серпня 2006 року
разом з ним у квартирі зареєстрована
його дружина - ОСОБА_2 і дочка ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_1
народилась друга дочка - ОСОБА_4, яка
також була зареєстрована в цій
квартирі (т. 1 а.с.166).

15 лютого 2007 року прокурором АР Крим
було видано розпорядження № 217 про
надання ОСОБА_1 з членами сім'ї
трикімнатної квартири АДРЕСА_2, черга
будівництва блок «А», яка виділена
прокуратурі АР Крим на підставі
договору про пайову участь у
будівництві житла від 04 травня 2006 року
№ 618, після звільнення займаємої
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.
65).

15 лютого 2007 року розпорядженням
прокурора АР Крим № 192 службову
квартиру№ АДРЕСА_1 надано ОСОБА_7 (т. 1
а.с. 184).

У виконання умов розпорядженням
прокурора АР Крим № 217 від 15 лютого 2007
року, ОСОБА_1 з членами своєї родини
звільнив квартиру АДРЕСА_1 і передав її
прокуратурі АР Крим (т. 1 а.с. 4).

Згідно акту прийому-передачі квартири
АДРЕСА_1 від 20 лютого 2007 року, комісія
прийняла від заступника
Сімферопольського природоохоронного
прокурора Балахонова М.Б. службову
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, надану
йому рішенням виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 15/24
від 26 вересня 2003 року, у зв'язку з
наданням останньому на підставі
розпорядження прокурора АР Крим № 217
від 15 лютого 2007 року трикімнатної
квартири по АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 4).

Після звільнення ОСОБА_1 квартири
АДРЕСА_1, ордер на трикімнатну квартиру
по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не видавався, у
зв'язку із будівництвом вказаного
будинку.

19 вересня 2011 року розпорядженням
прокурора АР Крим № 1990к, розпорядження
прокурора АР Крим № 217 від 15 лютого 2007
року, про надання ОСОБА_1 з членами сім'ї
трикімнатної квартири АДРЕСА_2, черга
будівництва блок «А», скасовано (а.с.73).

23 липня 2012 року розпорядженням
прокурора АР Крим № 1843к, скасовано
розпорядження прокурора АР Крим № 192
від 15 лютого 2007 року «Про надання
ОСОБА_7 1-но кімнатної квартири АДРЕСА_1,
житловою площею 17,8 кв.м.» (т. 2 а.с. 21).

27 липня 2012 року розпорядженням
прокурора АР Крим № 1896к, надано ОСОБА_5
на склад родини з 2-х осіб 1-но кімнатну
квартиру АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 22).

Частиною 2 ст. 107 ЖК України
передбачено, що в разі вибуття наймача
та членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту
або в інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття.

Встановленню в такому випадку
підлягають лише обставини й факти, що
свідчать про обрання такими особами
іншого постійного місця проживання.

Відповідно до п. 11 постанови N 2 Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року із змінами, внесеними постановами
N 2 Пленуму від 10 березня 1992 року та N 13
від 25 грудня 1992 року, «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», на ствердження такого
вибуття суд бере до уваги фактичні
дані, які свідчать про обрання стороною
іншого постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах,
розписках, переадресовування
кореспонденції, утворення сім'ї в
іншому місці, перевезення майна в інше
жиле приміщення, виїзд в інший
населений пункт і постійна там
прописка, укладення трудового договору
на невизначений строк тощо).

Згідно прослуханих в судовому
засіданні пояснень свідків, які були
допитані в судовому засіданні та
попереджені про кримінальну
відповідальність, вбачається, що після
звільнення спірної квартири сім'я
ОСОБА_1 у очікуванні обіцяної
трикімнатної квартири тимчасово
проживала у найманому житлі і у
родичів.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_4 і
досі зареєстровані за адресою АДРЕСА_1,
а за даними БТІ житла у власності не
мають (т. 1 а.с. 166, 167).

Будь яких, доказів на спростування цих
обставин прокуратура АР Крим не надала
і не довела, що відповідачі вибули із
спірної квартири до іншого жилого
приміщення на постійне місце
проживання.

Відповідно до вимог частин 4 і 5 ст. 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом. Житлові
права охороняються законом, за
винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

У пункті 10 постанови N 2 Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року із змінами, внесеними постановами
№ 2 Пленуму від 10 березня 1992 року та № 13
від 25 грудня 1992 року, «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» роз'яснено, що наймачеві або
членові його сім'ї, який був відсутнім
понад встановлений законом строк без
поважних причин, суд вправі з цих
мотивів відмовити в позові про захист
порушеного права (вселення, обмін,
поділ жилого приміщення тощо).

ОСОБА_1 і члени його сім'ї вселилися у
спірну квартиру на законних
підставах, але з 2007 року до
теперішнього часу в ній не проживають,
у виконання умов розпорядження
прокурора АР Крим № 217 від 15 лютого 2007
року.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

За правилами ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 і члени його
сім'ї були відсутні у спірній квартирі
з 20 лютого 2007 року до 19 вересня 2011 року,
у зв'язку з виконанням ними вимоги
прокуратури АРК про звільнення
квартири, що було обов'язковою умовою
надання відповідачам трикімнатної
квартири. При цьому, обіцяну
трикімнатну квартиру ОСОБА_1 так і не
отримали, іншого житла не мають, й досі
зберігають реєстрацію у спірній
квартирі.

19 вересня 2011 року розпорядженням
прокурора АР Крим № 1990к, розпорядження
прокурора АР Крим № 217 від 15 лютого 2007
року, скасовано, про що в свою чергу не
було повідомлено ОСОБА_1, проте з 19
вересня 2011 року ОСОБА_1 не мали
можливості повернутися до спірної
квартири, оскільки вона була зайнята
іншими особами, які в ній оселилися за
розпорядженням прокуратури АР Крим (т. 1
а.с. 73).

На підставі наведеного суд приходить
до висновку, що ОСОБА_1 і члени його
сім'ї були відсутні у спірній квартирі
з 20 лютого 2007 року з поважних причин, що
дає підстави для продовження їм судом
строку, встановленого ст. 71 ЖК України.

Оскільки право ОСОБА_1 на проживання у
спірній квартирі оспорюється
прокуратурою АРК, яка має повноваження
щодо розпорядження цим жилим
приміщенням як службовим житлом, їх
зустрічні позовні вимоги про визнання
права користування цією квартирою є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Статтею 123 ЖК України передбачено, що
порядок користування службовими
жилими приміщеннями встановлюється
законодавством Союзу РСР, цим Кодексом
та іншими актами законодавства
Української РСР. До користування
службовими жилими приміщеннями
застосовуються правила про договір
найму жилого приміщення, крім правил,
передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90,
частиною шостою статті 101, статтями 103 -
106 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 121, 122 ЖК України
порядок надання службових жилих
приміщень установлюється
законодавством Союзу РСР, цим Кодексом
та іншими актами законодавства
Української РСР. Службові жилі
приміщення надаються за рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації, правління колгоспу,
органу управління іншої кооперативної
та іншої громадської організації. На
підставі рішення про надання
службового жилого приміщення
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті Ради народних
депутатів видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення у надане жиле
приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням прокурора АРК від 15.02.2007
року № 192 службову квартиру АДРЕСА_1
надано ОСОБА_7 Наказом прокурора АР
Крим від 04 лютого 2009 року № 137к ОСОБА_7
звільнений з органів прокуратури. 23
липня 2012 року розпорядженням прокурора
АР Крим № 1843к, скасовано розпорядження
прокурора АР Крим № 192 від 15 лютого 2007
року. 27 липня 2012 року розпорядженням
прокурора АР Крим № 1896к, надано ОСОБА_5
на склад родини з 2-х осіб 1-но кімнатну
квартиру АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 26-27).

08 лютого 2013 року прокурор АР Крим
звернувся до Сімферопольського
міського голови про надання ОСОБА_5 на
склад родини з 2-х осіб ордер на 1-но
кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 28).

Згідно відповіді Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради
№1485/24/01-17 від 12 березня 2013 року,
квартира АДРЕСА_1 є службовим житлом
прокуратури АР Крим та у відповідності
до рішення Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 1524 від
26 вересня 2003 року, надана ОСОБА_1, у
зв'язку із чим рекомендовано
звернутись до суду за вирішенням
питання щодо визнання ОСОБА_1 таким, що
втратив право користування квартирою,
після чого в свою чергу Виконавчий
комітет Сімферопольської міської ради
зможе розглянути питання щодо видачі
ордеру ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 19).

Згідно повідомлення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради № 14431/24/01-53 від 18 грудня 2013 року,
рішенням Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 1524 від
26 вересня 2003 року, квартира АДРЕСА_1,
надана ОСОБА_1, як службова. Інших
рішень відносно вказаної квартири
Виконавчим комітетом Сімферопольської
міської ради не приймалось (т. 2 а.с. 23).

Таким чином у порушення вимог ст.ст. 121,
122 ЖК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 маючи
розпорядження прокурора АР Крим про
надання службового житла та за
відсутності відповідного ордеру, який
в свою чергу є єдиною підставою для
вселення у надане жиле приміщення,
вселились в спірну квартиру АДРЕСА_1.

Більш того, на час розгляду справи в
суді ОСОБА_5 такий ордер у Виконавчому
комітеті Сімферопольської міської
ради не отримала (т. 2 а.с. 23).

Отже, ОСОБА_5 в розумінні ст.ст. 121, 122 ЖК
України, проживає в квартирі АДРЕСА_1,
без законних на то підстав.

Частиною 3 ст. 116 ЖК України
встановлено, що осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

Проживання ОСОБА_5 без законних підстав
у спірній квартирі порушує житлові
права ОСОБА_1, оскільки перешкоджає
вселенню і проживанню в цій квартирі.

У зв'язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні
спірною квартирою шляхом виселення
ОСОБА_5 є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

У відповідності до положень ст.ст. 124, 125
ЖК України, не підлягають виселенню із
службових жилих приміщень без надання
іншого жилого приміщення особи, які
відпрацювали на підприємстві, в
установі, організації більше 10 років.

Та як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 відпрацював в органах
прокуратури понад 10 років.

В задоволенні зустрічного позову в
частині зобов'язання прокуратури АР
Крим передати спірну квартиру у
користування позивачів, слід
відмовити, оскільки позивачі вже
мають право на користування цією
квартирою на підставі ордеру № 20 від
28.10.2003 року, виданого згідно з рішенням
виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради від
26.09.2003 року № 1524 (т. 1 а.с.5-6, 61).

Неможливість ОСОБА_1 користуватися цим
житлом пов'язана з проживанням у ній
ОСОБА_5, а не з бездіяльністю
прокуратури щодо надання цієї квартири
у користування позивачів.

Крім того, суд не може прийняти, як
підставу для відмови у зустрічному
позові ту обставину, що ОСОБА_1 вже не
працює в органах прокуратури та не може
займати службове житло, оскільки дана
обставина не спростовує порушення
житлових прав осіб, проте може бути
підставою для звернення до суду з іншим
позовом.

В первісному позові прокуратура АР
Крим також просить зняти відповідачів
з реєстрації місяця проживання, а саме
в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою,
свідоцтва про смерть.

А отже, підстави щодо зняття особи з
реєстраційного обліку визначені
вказаною нормою, у зв'язку із чим
наявність рішення суду про позбавлення
права користування житловим
приміщенням і є підставою для зняття
особи з реєстраційного обліку, у
зв'язку із чим в задоволенні вказаної
вимоги також слід відмовити.

Прокуратура АР Крим звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
неповнолітньої ОСОБА_4, неповнолітньої
ОСОБА_4, Відділу зі справ громадянства і
міграції, реєстрації фізичних осіб
Залізничного РВ СМУ ГУ МВС України в АР
Крим, треті особи Служба у справах
дітей Сімферопольської міської ради,
ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що
втратили право користування службовою
квартирою, зняття з реєстрації.

Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК
України з прокуратури АРК слід
стягнути судовий збір в дохід держави в
сумі 114,70 грн., та стягнення з
прокуратури АРК і ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 відшкодування судових витрат по
82,32 грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.
9, 71, 72, 73-76, 79-83, 85, 90, 101, 103-106, 107, 116, 121, 122, 123,
124-125 ЖК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11,
60, 88, 212-215, 218, 294-296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову прокуратури
Автономної Республіки Крим до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_3,
неповнолітньої ОСОБА_4, Відділу зі
справ громадянства і міграції,
реєстрації фізичних осіб Залізничного
РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим, треті
особи Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради, ОСОБА_5,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування службовою
квартирою, зняття з реєстрації -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, які
діють в своїх інтересах та інтересах
малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2,
неповнолітньою ОСОБА_3, неповнолітньою
ОСОБА_4 право користування службовою
квартирою АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1, ОСОБА_2, неповнолітній
ОСОБА_3, неповнолітній ОСОБА_4 перешкоди
у користуванні службовою квартирою
АДРЕСА_1 шляхом виселення з цієї
квартири без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_5.

В решті зустрічного позову відмовити.

Стягнути з прокуратури Автономної
Республіки Крим в дохід держави
судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Стягнути з прокуратури Автономної
Республіки Крим та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 відшкодування судових витрат по
82 грн. 32 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Залізничний
районний суд м. Сімферополя АР Крим
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: