Справа № 140/2963/13-ц
№2/140/995/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2013 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого Царапори О.П.

при секретарі Змерзлій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживають у шлюбі.

Від подружнього життя у них народилася дитина, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач.

Подружнє життя не склалося, а тому в провадженні Немирівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідач добровільно не виконує свій батьківський обовязок, не надає належної матеріальної допомоги для утримання дитини, участі у її вихованні не приймає та не цікавиться її життям.

В даний час позивач ОСОБА_1 не працює та перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Дитина знаходиться на повному її утриманні.

Відповідач офіційно не працює, але має мінливий дохід оскільки систематично їздить на заробітки та має можливість сплачувати аліменти.

За таких обставин позивач звернулася до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Суду пояснив, що в стягненні аліментів на утримання дитини він заперечує, оскільки не має можливості сплачувати кошти так як не працює та отримує нестабільний дохід.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1Г відповідача ОСОБА_2 вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія І-АМ № 054981 від 02.03.2008 року сторони перебувають в шлюбі (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження від 19.11.2009 року, Серія І-АМ № 154781 від 19.11.2009 року виданих виконкомом Марксівської сільської ради, Немирівського району ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

З довідки № 363 від 13.10.2013 року виданої виконкомом Марксівської сільської ради, Немирівського району вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із своєю матірю і дочка перебуває на її утриманні (а.с.6).

Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2.є непрацюючим, отримує нестабільний, неконтрольований дохід та вданий час проживає окремо від дружини та дитини, коштів на утримання дітини не надає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням встановлених обставин по справі суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути аліменти на утримання дитини в меншому розмірі ніж просить позивач ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 166, 180-182, 192 СК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 214-215, 218, 221-223,294, 367 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісяця, починаючи з 28.10.2013 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 100 (сто) гривень за надання правової допомоги, а також на користь держави судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя :