АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Галичанського А.Д.

секретар Воєводчук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.09.2013р. -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами.

25.04.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CVCWNN00000002, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000грн. на термін до 24.04.2013р. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання не виконала, не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у звязку з чим, станом на 07.08.2013р., виникла заборгованість у сумі 40835,71грн., в тому числі: 9179,94грн. заборгованість за кредитом, 6120,99грн. - заборгованість по процентам, 388,36грн. заборгованість по комісії, 22963,77грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг : 250грн. - штраф (фіксована частина), 1932,65грн. штраф (процентна складова).

22ц-1627/ 2013 р. Головуючий у 1 інстанції Дячук О.О.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.09.2013р. позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 17871,94грн., у стягненні пені відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, просить рішення змінити в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та задовольнити ці позовні вимоги.

Апелянт вважає неправильним висновок суду про те, що пеня не стягується з фізичних осіб, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 25.04.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CVCWNN00000002, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000грн. на термін до 24.04.2013р.

Відповідно до ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, станом на 07.08.2013р., заборгованість відповідача становила 40835,71грн.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині стягнення з відповідача пені, суд першої інстанції посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р. щодо офіційного тлумачення положень преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», виходив з того, що пеня не сплачується у правовідносинах, з прострочення виконання грошових зобов»язань стороною яких є фізична особа.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм матеріального права, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення, яким позов слід задовольнити частково.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

В ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правомірним є вимога ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідно до п. 5. 4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які є невідємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконане позичальником.

Вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенні - у межах трьохрічного строку, передбаченого кредитним договором.

У справі встановлено, що відповідач своєчасно не виконувала умов договору щодо погашення боргу за кредитним договором, і розмір пені за період з 07.08.2010р. по 07.08.2013р. становить 19784,09грн.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що законодавством не передбачено стягнення пені з фізичних осіб.

Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 11.07.2013р. зазначив, що обмеження пені у грошових зобовязаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, субєктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи субєкти підприємницької діяльності (підприємці), що відповідає змісту преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».

Наведене свідчить, що суд першої інстанції помилково тлумачив Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р. Крім того, суд першої інстанції при розгляді справи не застосував до даних правовідносин відповідні норми матеріального права, зокрема положення ст.ст. 549, 550, 611 ЦК України.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду в оскаржуваній частині слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.09.2013р. в частині відмови у стягненні пені скасувати.

Позов у цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» пеню у розмірі 19784,09грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 204,18грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді: