УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний-1", Десята Київська державна нотаріальна про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний-1", Десята Київська державна нотаріальна про визнання права власності на спадкове майно.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2013 року судом вирішено питання про заміну неналежного відповідача Київську міську раду на належного відповідача ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний-1", Десята Київська державна нотаріальна про визнання права власності на спадкове майно.

16 липня 2013 року через канцелярію суду (вх. №41504) надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно: гаражні бокси АДРЕСА_2, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що позивачу стало відомо, що відповідач переоформлює право власності на майно, яке є предметом даного спору.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи представник позивача повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

Треті особи - Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний-1" та Десята Київська державна нотаріальна, в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені представником позивача ОСОБА_4 підстави для вжиття заходів для забезпечення позову , суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову ( ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, представником позивача ОСОБА_4 не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів щодо накладення арешту на спірні об'єкти нерухомого майна, також в матеріалах справи відсутні докази, які мали підтвердити належність спірних об'єктів нерухомого майна відповідачу по справі, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтованих пояснень представника позивача щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду справи, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача ОСОБА_4 про вжиття заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на гаражні бокси АДРЕСА_2, та квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_4, яке заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний-1", Десята Київська державна нотаріальна про визнання права власності на спадкове майно, - відмовити.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я