РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/9798/13-ц

19.12.2013 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим в складі:

Головуючого судді - Федоренко Е.Р.,

при секретарі - Червяковій Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про виселення. Позов мотивовано
тим, що 22.12.2012 року нею був придбаний за
договором купівлі-продажу житловий
будинок і земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, у відповідача ОСОБА_2 У зв'язку
з тим, що позивач є громадянкою Росії,
проживає у м. Москва, то вимушена була
уїхати у м. Москву і з її згоди
відповідач залишилася проживати у
цьому житловому будинку. У квітні 2013
року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом про визнання договору
купівлі-продажу будинку недійсним.
Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 09 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду АР Крим від 02 жовтня
2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_2
було відмовлено. На даний час ОСОБА_2
проживає в будинку, не пускає позивача
і не збирається звільняти будинок. З
цієї причини позивач не може прийняти
рішення про переїзд у м. Сімферополь,
оскільки відповідач своїми діями
перешкоджає їй користуватися будинком.
Просила виселити відповідача із
будинку АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, її представник надав заяву, у
якій підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив розглянути
справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
причин неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
22.12.2012 року є власником житлового
будинку АДРЕСА_1 АР Крим (а.с.6-12).

Відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником
вказаного будинку, проте користується
ним і проживає у цьому будинку.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 321
Цивільного кодексу України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку
(квартири) визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням
володіння.

Суд вважає, що відповідач, проживаючи у
спірному будинку, не набула право
користування на нього, оскільки
проживала з дозволу нового власника
будинку, вона не є членом сім'ї
позивача, договору найму з нею, як новим
власником будинку, вона не укладала,
отже її право на користування будинком
припинилося.

Враховуючи наведене, суд знаходить
позовні вимоги про виселення
відповідача із будинку позивача,
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 74, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виселити із житлового будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Центральний
районний суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим шляхом подачі у
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Е. Р. Федоренко