Справа № 484/625/13-ц
Провадження № 2/484/448/13
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

18 лютого 2013 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, ціна позову 28 980 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 02.08.2002 року у ОСОБА_2 придбав належний їй на праві власності житловий будинок в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області по вул. Жовтневій, 22, однак, нотаріально договір не оформили. Він сплатив відповідачці 5 050 грн. в рахунок вартості будинку, а вона надала йому про це розписку. В сільській раді відповідач видала його синові довіреність, якою уповноважила його на продаж будинку, після чого виїхала з с. Мигія у невідомому напрямку. З того часу він постійно проживає в будинку, обробляє присадибну земельну ділянку, доглядає за будинком, сплачує за всі послуги, виконує ремонтні роботи. Вважає, що оскільки заволодів будинком відповідачки добросовісно, з її згоди, продовжує ним відкрито безперервно володіти протягом десяти років, то набув право на це майно. За таких обставин просить визнати за ним право власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю.

Ознайомившись з наданим позовом, приходжу до висновку про те, що він підлягає залишенню без руху як такий, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦК України.

Зокрема, у позові не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім цього докази повинні бути належними та допустимими. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України обовязок доказування в цивільній справі покладено на сторони.

Так, предметом позову є нерухоме майно, зокрема житловий будинок, розташований на певній земельній ділянці. Фактично, предметом позову є садиба, визначення якої міститься у ст. 381 ЦК України.

Однак позивач не зазначив, на якій земельній ділянці розташований спірний будинок, кому вона і на якій підставі належить. Крім того, позивач не зазначив доказів, якими підтверджує належність будинку відповідачці станом на час звернення до суду, зокрема, не послався на витяг з реєстру права власності на нерухоме майно. Документи, на які послався позивач як на підставу права власності відповідача на спірний будинок, датовані груднем 1986 року (свідоцтво про право особистої власності на будівлю) та серпнем 2002 року (довідка-характеристика МБТІ). Також позивачем не зазначено наявність господарських споруд, прибудов на момент звернення до суду, законність їх побудови (чи не являються вони самочинними).

Також позивачем недостатньо викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги. Зокрема, не зрозуміле посилання позивача на видану відповідачкою довіреність на імя його сина. Не ясно, яке це має значення для справи і які вимоги така обставина обґрунтовує. Чи виконав ОСОБА_3 якісь дії за вказаним дорученням? Якщо так, то кому продав будинок? Адже наявні документи про власність будинку датовані більш раннім часом, ніж було видано довіреність. Також позивач не зазначає, що стало перешкодою для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку, чи є такі причини поважними, що перешкоджає в даний час належним чином оформити будинок.

За таких обставин позовну заяву відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків і попередивши його про наслідки невиконання вимог ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення визначених в ухвалі недоліків пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Попередити позивача, що у разі не виправлення протягом зазначеного строку недоліків позову, його буде визнано неподаним і повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: