Дата документу 08.04.2013
Справа № 0814/3407/2012
Провадження № 2/334/87/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2013р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого

судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Явісенко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Запорожжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Мета Банк про розірвання договору поруки, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору поруки, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між Акціонерним банком Металург (правонаступником якого є АТ МетаБанк) та її чоловіком ОСОБА_2, був укладений кредитний договір

№87 від 30.03.2006р.

Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором позивачкою був укладений з АБ Металург договір поруки №802 від 30.03.2006р., а позичальником укладений з банком іпотечний договір №801, яким надано у іпотеку придбане за рахунок кредитних коштів майно.

Оскільки позичальник, за згодою позивачки, реалізували предмет іпотеки, вважає що тим самим для позивачки збільшилися зобовязання за договором поруки, і договір, на підставі ст.559,611,651,652 ЦК України підлягає розірванню.

Представник позивачки ОСОБА_3, діючий за її довіреністю, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що предмет іпотеки, реалізацією якого позивачка аргументує збільшення своїх зобовзань за договором поруки, реалізовано за згодою позивачки у порядку розподілу спільно нажитого майна, при цьому позивачка не заявляла ніяких заперечень, що вона підтвердила в тексті позовної заяви, а реалізацію було протиправно здійснено без надання згоди банком, грошові кошти незважаючи на наявність заборгованості за кредитом, було поділено між позичальником та позивачкою, на погашення кредиту вони не направлялися.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Порука є одним із найефективніших способів забезпечення зобовязань в умовах сучасного цивільного обігу, особливо при укладенні кредитних договорів, оформленні споживчих кредитів.

Порука одночасно є способом забезпечення зобовязань, а також має зобовязальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобовязання та про договори.

Згідно із ст.553 ЦК України, під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Тому єдиною підставою виникнення поруки є саме договір. Відповідно до ст.553 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем.

Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається між поручителем і кредитором, як це передбачено ч.1 ст.553 ЦК України. Водночас він є одностороннім договором, оскільки встановлює одностороннє зобовязання, відповідно до якого кредитор має право вимагати від поручителя, щоб той виконав свій основний договірний обовязок у відповідності до умов договору поруки, а поручитель зобовязаний провести таке виконання.

Із законодавчого положення поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник випливає обовязок поручителя надати таке ж виконання, до якого зобовязаний основний боржник.

Таким чином, законодавець фактично поставив знак рівності між зобовязанням боржника за основним договором та зобовязанням поручителя за договором поруки - за змістом вони є тотожними.

Відповідно до грошових зобовязань, поручитель відповідає в тому числі і за сплату основного боргу.

Таким чином поручившись за грошове зобовязання, поручитель, безперечно, буде зобовязаний його виконати.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за субєктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) та визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з кон трагентом домовленості.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належними доказами своїх тверджень ОСОБА_1 не навела і такі судом не встановлені.

Ст. 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні договору поруки Публічне акціонерне товариство МетаБанк зазначив у договорі всі істотні умови договору, а позивачка була належним чином ознайомлена з усіма умовами та за власним волевиявленням прийняла пропозицію, і як наслідок підписала договір поруки та не існувало ніяких інших умов, які б примусили позивачку прийняти ці умови на вкрай не вигідних для себе умовах.

Щодо твердження позивачки про припинення зобовязання за договором поруки відповідно до ст.559 ЦК України, внаслідок припинення забезпеченого ним зобовязання, а також при зміні зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обєм його відповідальності, то зазначені твердження позивачки не відповідають обставинам справи та документам, що надані сторонами.

Так, договір поруки №802 від 30.03.2006р. є похідним від кредитного договору

№87 від 30.03.2006р, а не від іпотечного договору №801 від 30.03.2006р., на вчинення дій за яким посилається позивачка, і не має з ним солідарного характеру.

Відповідно дії, вчинені за іпотечним договором не впливають на розмір чи обєм відповідальності за договором поруки.

При цьому позивачка, посилаючись в своїх вимогах на ст.ст.611,651 ЦК України, не навела доказів існування з боку АТ МетаБанк порушень зобовязань за договором поруки, наявність яких передбачена зазначеними нормами закону. При цьому позивачка з власної волі та без повідомлення банку, надала згоду позичальнику на переоформлення та продаж іпотечного майна, не вчинивши дій, передбачених п.3 договором поруки, щодо обовязку слідкувати за виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Тому суд не вбачає порушень зобовязань за договором поруки та кредитним договором з боку АТ МетаБанк, та вбачає наявність порушень договору поруки з боку позивачки і кредитного та іпотечного договорів з боку позичальника.

Також суд встановив, що відсутні підстави застосування ст.652 ЦК України, в частині розірвання договору поруки внаслідок істотної зміни обставин, а саме - позивачка не довела одночасної наявності передбачених ч.2 ст. 652 ЦК України 4-х умов, та не пояснила, у чому саме вони полягають.

При цьому позивачка, відповідно до ч.4 ст.652 ЦК України, не навела доказів того, що договір поруки №802 від 30.03.2006р. суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений, або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предвявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Предявлення позову до банку про розірвання договору поруки недійсним з надуманих підстав, свідчить про небажання поручителя виконати взяті на себе солідарні з боржником зобовязання та намагання уникнути відповідальності.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для визнання договору поруки недійсним.

Керуючись ст10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.553,559,627,629,651,652 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ МетаБанк про розірвання договору поруки №802 від 30.03.2006р. відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Мусієнко Н. М.