АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8125/13
Головуючий 1 інст. -
Справа № 619/564/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 р.
м. Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

- головуючого - судді Яцини В.Б.,

- суддів: Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

при секретарі Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 11 листопада 2013
року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа служба у справах дітей
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області про
визначення порядку спілкування з
малолітньою онукою, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення
порядку спілкування з малолітньою
онукою. Вказала на те, що з 2003 по 2012 роки
її син ОСОБА_4 перебував у шлюбі з
відповідачкою і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилася донька, а її онука, ОСОБА_5.

26.02.2012 року їх шлюб був розірвано і
відповідачка стала перешкоджати в її
спілкуванні з онукою. Просила
встановити порядок спілкування з
онукою, а саме: один раз на тиждень у
п'ятницю без присутності матері за
місцем її, позивачки, проживання, у день
народження онуки. 6 травня кожного року,
з 12.00 до 18.00 год., за місцем її, позивачки,
проживання; в день її народження, 01
квітня кожного року, з 12.00 по 18.00, за
місцем її, позивачки, проживання.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнала частково.
Пояснила, що після розірвання шлюбу
відносини сторін по цій справі
зіпсувалися, позивачка провокувала
конфлікти між ними. Відповідачка не
проти, щоб позивачка спілкувалася зі
своєю онукою щосуботи з 11.00 до 16.00, однак
лише у будинку відповідачки та у її
присутності, де для цього є всі умови і
при цьому трирічна дитина буде менше
психологічно травмуватися.

Представник третьої особи вважала за
необхідне організувати спілкування
позивачки з онукою щотижня у п'ятницю, в
присутності її матері та за
попередньою домовленості з нею,
враховуючи бажання та думку дитини; у
день народження позивачки 1 квітня, з
можливістю забирати дитину за її
місцем проживання за попередньою
домовленості з відповідачкою і
враховуючи бажання і думку дитини; у
день народження онуки, а саме 6 травня
щороку у присутності її матері та за
попередньою домовленістю з нею.
Враховуючи бажання та думку дитини.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 11
листопада 2013 року позовна заява була
задоволена частково. Встановлено
наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з
малолітньою онукою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: щосуботи з 10.00 до
18.00 в присутності матері, ОСОБА_3, за
місцем проживання останньої: АДРЕСА_2. У
задоволені іншої частини позову було
відмовлено.

Позивачка в апеляційній скарзі просить
зазначене рішення районного суду
змінити, виключивши з рішення суду
обмеження у спілкуванні з онукою - за
місцем проживання останньої: АДРЕСА_2. В
цій частині встановити наступний
порядок спілкування ОСОБА_2 з
малолітньою онукою ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щосуботи з 10 до 18.00 у
присутності матері ОСОБА_3 - залишити
без змін. При цьому послалася на те, що
районний суд не врахував того, що
висновок органу опіки та піклування не
обмежує місце її спілкування з
малолітньою онукою фактичне місце
проживання її матері - відповідачки по
справі. Крім того, відповідно до акту
обстеження умов проживання від 06
червня 2013 року, за місцем проживання
відповідачки прописані та проживають 8
осіб, що підтверджує неможливість її
зустрічей з онукою в цьому місці.
Вказала, що суд не зважив на те, що у
позивачки, як працездатної людини без
шкідливих звичок та відсутності
хронічних захворювань і є у власності
трьохкімнатна ізольована квартира
житловою площею 43,83 кв.м з усіма
зручностями і умовами для проживання, в
якій також зареєстрована її онука і в
ній мешкає вона з сином - батьком
онучки та другий її син. При цьому її
син - батько онуки регулярно сплачує
аліменти та надає матеріальну
допомогу, бажає частіше бачитися з
донькою, брати участь у вихованні,
однак відповідачка надає можливість
зустрічатися з донькою лише 1-2 рази у
місяць тривалістю не більше 1,5 години.

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне відмовити у його задоволенні
з наступних підстав.

Судом встановлено, що син позивачки
ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3
перебували у спільному шлюбі з 08.03.2007 по
26.11.2012 року, від спільного шлюбу вонги
мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розірвання шлюбу відповідачка з
донькою ОСОБА_6 стала проживати у своїх
батьків за адресою: АДРЕСА_2. Сторони по
справі не дійшли згоди щодо порядку
спілкування позивачки з онукою. Згідно
до висновку Дергачівської районної
адміністрації від 20.05.2013 року, як органу
опіки та піклування, доцільно
визначити ОСОБА_2 дня спілкування та
участі у вихованні малолітньої онуки
ОСОБА_6 один раз на тиждень щоп'ятниці у
присутності її матері ОСОБА_3 та за
попередньою домовленістю з нею,
враховуючи бажання та думку дитини;
день для спілкування зі своєю
малолітньою онукою в день народження
позивачки, 01 квітня щороку, з
можливістю дитину забирати за її
місцем проживання за попередньою
домовленістю з ОСОБА_3, враховуючи
бажання та думку дитини; день для
спілкування зі своєю малолітньою
онукою в день народження дитини, а саме
06 травня щороку в присутності її матері
ОСОБА_3 та за попередньою домовленістю
з нею, враховуючи бажання та думку
дитини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 СК
України баба, дід, прабаба, прадід мають
право спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні.

Частково задовольняючи позовні вимоги
районний суд виходив з того, що такий
порядок спілкування саме у
домоволодінні відповідачки - матері
дитини найбільш відповідає інтересам
дитини, особливостям її поведінки,
прихильності її до конкретних людей,
схильності вести себе по-різному у
конкретних ситуаціях, емоційного стану
дитини, її звичок, малолітнього віку
дитини, її прив'язаності до матері в
цьому віці, задля уникнення
травмуючого характеру психічних
ситуацій, враховуючи неприязнені
стосунки сторін.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло ОСОБА_2 разом з
ОСОБА_4 і ОСОБА_8 є співвласницею
трикімнатної квартири АДРЕСА_1. За
актом обстеження умов проживання у
вказаній квартирі від 14.11.2012 року у
кімнаті, яка відведена для малолітньої
ОСОБА_6 є необхідні меблі для її
проживання. За вказаною адресою також
проживають і мають постійне місце
реєстрації ОСОБА_4 і ОСОБА_8, ОСОБА_5 там
зареєстрована, але не мешкає (а.с. 24-26).

Згідно до наявного в матеріалах справі
акту обстеження умов проживання від 06
червня 2013 року за адресою АДРЕСА_2 для
виховання та розвитку дитини ОСОБА_5
створені необхідні умови для
проживання та навчання. За вказаною
адресою на відповідній присадибній
ділянці розташований трикімнатний
жилий цегляний будинок площею 57,30 кв.м.,
з газо-водопостачанням та
водовідведенням і санвузлом. Окрім
відповідачки з дитиною там також
проживають її батьки, бабуся, сестра і
брат. У сім'ї панують теплі гармонійні
стосунки, ніхто не заперечує проти
того, щоб позивачка відвідувала свою
онуку у них дома, у присутності своєї
матері, для чого відведено місце у
великій кімнаті будинку (а.с. 80).

Виходячи з наведеного, оскільки
визначний районним судом порядок
спілкування з огляду на малолітній вік
ОСОБА_5 і її тісний зв'язок із матір'ю
найбільш відповідає інтересам дитини,
які є вирішальними в цьому спорі,
судова колегія відхиляє доводи скарги,
які не знайшли свого повного
підтвердження.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи скарги
цього висновку не спростовують, то з
передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 315, 319-324, 327 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 11 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак протягом 20 днів
після набрання законної сили може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: