Провадження №2/263/303/2013р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2013 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі судді Шатілової Л.Г., при секретарі Симоненко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом Житлового кооперативу «Тополь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартирній платі та обслуговуванню прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому вказав, що відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира АДРЕСА_1. На підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради за № 351/2 від 17.09.08р. та п.9.2,п.11.4 Статуту ЖК «Тополь» рішенням загальних зборів ЖК «Тополь» від 10.10.08р. був затверджений розмір обов'язкових внесків на утримання будинків та прибудинкової території за адресою : м.Маріуполь, б-р Шевченко,б.№ 71,73 по 1,70 грн. за 1 кв.м. загальної площі, але відповідач сплачував комунальні послуги у встановленому особисто ним розмірі, а з 01.07.10р. оплату не здійснює, внаслідок неповної оплати за надані ЖК «Тополь» послуги з 01.07.2009р. по 01.07.2012р. у відповідача утворилася заборгованість в сумі 2203,71 грн., які вони просять стягнути. Також просять стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 500 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що між ним та позивачем немає угоди, яка б встановлювала порядок користування жилим приміщенням та строки внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги. Крім того, у квитанціях з січня 2010р. вказується, що власники квартир повинні сплачувати внески на керування нерухомим майном, тоді як це суперечить Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд прибудинкової території. Більш того, вважає посилання позивача на рішення виконкому Маріупольської міської ради від 17.09.2008р. №315/2 , яким затверджені з 01.11.2008р. для підприємств комунальної форми власності та узгоджено для підприємств не комунальної форми власності, обслуговуючих житловий фонд міської ради, розміри плати за утримання будинків та прибудинкової території, з урахуванням рентабельності у розмірі 10 % для послуг, що виконуються власними силами, безпідставним, оскільки позивач не має відношення до обслуговування житлового фонду міської ради. У позові просить відмовити.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована у багатоквартирному будинку, який належить Житловому кооперативу «Тополь».

Виходячи з положень статей 3,6,14,627,629 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Сторони мають право врегулювати в договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Цивільні обовязки виконуються у межах , встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статей 322,382,384 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир. Будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

Статтею 14 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» встановлено, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони можуть визначатися виключно за договором (домовленістю сторін)

Суду не надано доказів на підтвердження того, що між позивачем та відповідачем було укладено передбачений законом договір або існувала домовленість.

Також, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання позивача на надання відповідачу послуг по утриманню будинку та прибудинкової території і яких саме послуг , оскільки у квитанціях , наданих відповідачем, вказуються внески на керування нерухомим майном, що суперечить Закону.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, також відповідно до ст.ст. 84,88 ЦПК України слід відмовити у стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.10,60,84,88,212,213,215,218 ЦПК України ст.ст.3,6,14,322,382,384, 627,629 ЦК України,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Житлового кооперативу «Тополь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартирній платі та обслуговуванню прибудинкової території - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Донецькій Апеляційний суд через Жовтневий районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Шатілова Л.Г.