Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва розглянувши
заяву представника позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

встановив:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет застави шляхом його продажу
від імені боржника. З позовною заявою
також надано заяву про забезпечення
позову.

Заява мотивована тим, що позичальник
порушив свої зобов'язання за кредитним
договором, письмові вимоги позивача не
виконав, заставлений автомобіль у
розпорядження позивача не передав. На
даний час автомобіль знаходиться у
користуванні відповідача, а тому існує
загроза того, що відповідач може
знищити, пошкодити автомобіль або
втратити всі приналежності від нього:
ключі, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та номерні знаки.
А тому в разі невжиття заходів
забезпечення позову рішення суду
виконати буде не можливо.

Вивчивши заяву та матеріали справи
встановлено наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Предметом спору за заявленими
позовними вимогами є звернення
стягнення на предмет застави шляхом
його продажу від імені боржника;
надання права позивачу підписувати від
імені відповідача договір
купівлі-продажу автомобіля і вчиняти
усі дії, необхідні для зняття
автомобіля з обліку; витребування у
відповідача автомобіля Деу Ланос, д.н.з.
НОМЕР_3, комплекту ключів, свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та
передача їх у володіння позивача.

Представник позивача просить
забезпечити позов шляхом вилучення у
ОСОБА_3 автомобіля «Деу Ланос», д.н.з.
НОМЕР_3, комплекту ключів від
зазначеного автомобіля, свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
номерних знаків автомобіля та передати
їх на зберігання до реалізації
вказаного транспортного засобу ТОВ
«Вердикт Фінанс».

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Звертаючись із заявою про забезпечення
позову представником позивача не
наведено ґрунтовних підстав для вжиття
заходів забезпечення позову, який
визначений у спосіб, який не
передбачений ст. 152 Цивільного
процесуального кодексу України; не
вмотивовано та не доведено, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання рішення суду у
разі задоволення позову; крім того,
заявлені види заходу забезпечення
позову у повному обсязі
кореспондуються із позовними вимогами
позивача, що підлягає доведенню та
перевірці судом, в той же час
забезпечення позову слугує підставою
гарантії реалізації рішення суду у
випадку задоволення позовних вимог та
не може замінювати безпосередньо
рішення суду, тому заява задоволенню не
підлягає.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року № 9, ст. ст. 151-153 ЦПК
України,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
ОСОБА_2 про забезпечення позову
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу, що не підлягає
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя