№2-5753/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2013 року Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.

при секретарі Гайдайчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути відповідач на свою користь суму загальної заборгованості за договором про видачу та обслуговування кредитної картки №001/20971/07, укладеним 07.11.2007 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1, в розмірі 4808 грн. 87 коп., зазначивши, що вказаним договором банк відкрив відповідачу картковий рахунок із встановленим кредитним лімітом, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту (суми мінімального платежу) та платню за користування кредитом у встановленому договором порядку.

Однак ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за договором щодо порядку повернення суми кредиту та сплати платні за користування кредитом належним чином не виконав, чим порушив умови укладеного договору, і внаслідок чого виникла заборгованість за договором на вказану вище суму.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку.

Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, 07.11.2007 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір про видачу та обслуговування кредитної картки №001/20971/07, за яким банк відкрив відповідачу картковий рахунок із встановленим кредитним лімітом, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту (суми мінімального платежу) та платню за користування кредитом у встановленому договором порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу відповідачу кредитної картки із встановленим кредитним лімітом.

Однак, відповідачем внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, було порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на 10 червня 2013 року відповідно до поданого позивачем розрахунку становила становить 4808,87 гривень.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума загальної заборгованості за договором в розмірі 4808 гривень 87 копійок.

Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статями 27, 31, 60, 77, 88, 208, 209, 212, 214-216, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 525, 526, 530, 553-554, 625 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за договором в розмірі 4808 гривень 87 копійок та судові витрати в сумі 229,40 гривень, а всього стягнути 5038 гривні 27 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з для отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Зінченко С.В.