АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів:Кулянди М.І., Перепелюк Л.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: прокурора Шевчук С.І.,
представника публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» Дєдової Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Садгірського району міста Чернівці в
інтересах держави в особі публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Садгірського
районного суду міста Чернівці від 3
листопада 2009 року,

встановила:

В листопаді 2013 року прокурор
Садгірського району міста Чернівці в
інтересах держави в особі публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк» (далі - ПАТ «Державний
ощадний банк») звернувся до суду з
позовом.

Просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь банку
в солідарному порядку борг за
договором відновлювальної кредитної
лінії №994 від 18 квітня 2008 року в сумі 78
801 гривні 22 копійки, в тому числі за
рахунок заставленого майна -
будинковолодіння з належними до нього
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться по АДРЕСА_1

Посилався на те, що відповідно до
кредитного договору №994 від 18 квітня 2008
року ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді
відновлювальної кредитної лінії в сумі
750 000 гривень з терміном погашення не
пізніше 17 квітня 2018 року на споживчі
потреби із відсотковою ставкою за
користування кредитом в розмірі 17
відсотків річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_4 по вищевказаному
кредитному договору між банком та
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були
укладені договори поруки.

Також 18 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ
«Державний ощадний банк» було укладено
договір іпотеки нерухомого майна,
згідно яким відповідач передав в
іпотеку будинковолодіння з належними
до нього надвірними будівлями та
спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1

Рішенням Садгірського районного
суду міста Чернівці від 3 червня 2009 року
стягнуто з відповідачів на користь
банку заборгованість за кредитним
договором в сумі 822 377 гривень 60 копійок.

За час знаходження справи в
провадженні Садгірського районного
суду міста Чернівці по день
постановлення рішення загальна сума
боргу збільшилась.

Внаслідок неналежного виконання
умов кредитних договорів станом на 3
червня 2009 року у ОСОБА_4 перед банком
утворилась заборгованість загальною
сумою 901 278 гривень 82 копійки в тому
числі: 750 000 гривень заборгованості по
кредиту, 93 784 гривні 38 копійок
прострочені відсотки, 1694 гривні 44
копійки за обслуговування кредиту та 55
800 гривень пені.

Таким чином за період з 20 лютого
2009 року по 3 червня 2009 року
заборгованість по кредиту збільшилась
на 78 801 гривень 22 копійки, а саме 34 479
гривень 45 копійок прострочених
відсотків, 253 гривні 77 копійок за
обслуговування кредиту та 44 068 гривень
пені.

Рішенням Садгірського районного
суду міста Чернівці від 3 листопада 2009
року позов задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ
«Державний ощадний банк» солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
заборгованість за договором
відновлювальної кредитної лінії від 18
квітня 2008 року в сумі 78 801 гривня 22
копійки, в тому числі за рахунок
заставленого майна, а саме
будинковолодіння з належними до нього
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться по АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 5 квітня 2013
року вищевказане рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення Садгірського
районного суду міста Чернівці від 3
листопада 2009 року в частині стягнення
з неї на користь позивача
заборгованості за кредитним договором
в сумі 78 801 гривні 22 копійки скасувати .

Посилається на те, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до
кредитного договору №994 від 18 квітня 2008
року ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді
відновлювальної кредитної лінії в сумі
750 000 гривень з терміном погашення не
пізніше 17 квітня 2018 року на споживчі
потреби із відсотковою ставкою за
користування кредитом в розмірі 17
відсотків річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_4 по вищевказаному
кредитному договору між банком та
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були
укладені договори поруки.

Також 18 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ
«Державний ощадний банк» було укладено
договір іпотеки нерухомого майна,
згідно яким відповідач передав в
іпотеку будинковолодіння з належними
до нього надвірними будівлями та
спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1

Рішенням Садгірського районного
суду міста Чернівці від 3 червня 2009 року
стягнуто солідарно з відповідачів на
користь банку заборгованість за
кредитним договором в сумі 822 377 гривень
60 копійок.

Внаслідок неналежного
виконання умов кредитних договорів
станом на 3 червня 2009 року у ОСОБА_4
перед банком утворилась
заборгованість загальною сумою 901 278
гривень 82 копійки в тому числі: 750 000
гривень заборгованості по кредиту, 93 784
гривні 38 копійок прострочені відсотки,
1694 гривні 44 копійки за обслуговування
кредиту та 55 800 гривень пені.

Таким чином за період з 20 лютого 2009 року
по 3 червня 2009 року заборгованість по
кредиту збільшилась на 78 801 гривень 22
копійки, а саме 34 479 гривень 45 копійок
прострочених відсотків, 253 гривні 77
копійок за обслуговування кредиту та 44
068 гривень пені.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції повністю погодитись не
можна.

Так, за змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Крім того ст. 541 ЦК України визначено, що
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Згідно із ч. 1 із ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників, так і від
будь-кого з них окремо.

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановленні фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи
рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи і це
вірно встановлено судом першої
інстанції ПАТ «Державний ощадний банк»
та ОСОБА_4 уклали договір
відновлювальної кредитної лінії №994.
Відповідно до умов кредитного договору
відповідач отримав кредит на споживачі
потреби в сумі 750 000 гривень з терміном
погашення не пізніше 17 квітня 2018 року
із відсотковою ставкою за користування
кредитом в розмірі 17 відсотків річних
(а.с.10-12).

18 квітня 2008 року ПАТ «Державний ощадний
банк» та ОСОБА_7 був укладений договір
поруки №1779, відповідно до умов якого
ОСОБА_7 поручається перед кредитором за
невиконання ОСОБА_4 зобов'язань перед
ПАТ «Державний ощадний банк» за
кредитним договором №994 від 18 квітня 2008
року (а.с.13).

18 квітня 2008 року ПАТ «Державний ощадний
банк» та ОСОБА_6 був укладений договір
поруки №1780, відповідно до умов якого
ОСОБА_6 поручається перед кредитором за
невиконання ОСОБА_4 зобов'язань перед
ПАТ «Державний ощадний банк» за
кредитним договором №994 від 18 квітня 2008
року (а.с.14).

18 квітня 2008 року ПАТ «Державний ощадний
банк» та ОСОБА_5 був укладений договір
поруки №1781, відповідно до умов якого
ОСОБА_5 поручається перед кредитором за
невиконання ОСОБА_4 зобов'язань перед
ПАТ «Державний ощадний банк» за
кредитним договором №994 від 18 квітня 2008
року (а.с.15).

18 квітня 2008 року ПАТ «Державний ощадний
банк» та ОСОБА_8 був укладений договір
поруки №1782, відповідно до умов якого
ОСОБА_8 поручається перед кредитором за
невиконання ОСОБА_4 зобов'язань перед
ПАТ «Державний ощадний банк» за
кредитним договором №994 від 18 квітня 2008
року (а.с.16).

Також 18 квітня 2008 року між ПАТ
«Державний ощадний банк» та ОСОБА_4
було укладено договір іпотеки
нерухомого майна, згідно з яким
відповідач передав в іпотеку
будинковолодіння з належними до нього
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с.17-21).

З розрахунку заборгованості по
договору відновлювальної кредитної
лінії №994 від 18 квітня 2008 року
вбачається, що внаслідок неналежного
виконання умов кредитних договорів
станом на 3 червня 2009 року у ОСОБА_4
перед банком утворилась
заборгованість загальною сумою 901 278
гривень 82 копійки в тому числі: 750 000
гривень заборгованості по кредиту, 93 784
гривні 38 копійок прострочені відсотки,
1694 гривні 44 копійки за обслуговування
кредиту та 55 800 гривень пені (а.с.8).

Рішенням Садгірського районного
суду міста Чернівці від 3 червня 2009 року
стягнуто з відповідачів на користь
банку заборгованість за кредитним
договором в сумі 822 377 гривень 60 копійок
за рахунок заставленого майна, а саме
будинковолодіння з належними до нього
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Таким чином за період з 20 лютого 2009 року
по 3 червня 2009 року заборгованість
ОСОБА_4 перед банком по кредиту
збільшилась на 78 801 гривень 22 копійки, а
саме 34 479 гривень 45 копійок
прострочених відсотків, 253 гривні 77
копійок за обслуговування кредиту та 44
068 гривень пені.

Однак суд першої інстанції ухвалюючи
рішення у справі допустив порушення
норм матеріального та процесуального
права, належним чином не з'ясував
обставини, які мають значення для
справи.

Зміст статті 554 ЦК України передбачає
можливість встановлення поруки щодо
виконання одного й того ж зобов'язання
одночасно з боку декількох осіб. Однак
така порука виникає лише на підставі її
спільного надання у формі укладення
одного договору декількома
поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України) та
лише у випадку укладення одного
договору декількома поручителями
(спільна порука) поручителі
відповідають перед кредитором
солідарно з боржником та солідарно між
собою.

Враховуючи, що на забезпечення одного і
того ж зобов'язання укладено декілька
договорів поруки, в цьому випадку ч. 3
ст. 554 ЦК України не застосовується,
оскільки поручителі не несуть у такому
разі солідарної відповідальності між
собою, а тому не можна вважати поруку
їхньою спільною відповідальністю. За
таких обставин кредитор має право
пред'явити вимогу до кожного з
поручителів на підставі відповідного
договору.

Враховуючи вищенаведені обставини
справи рішення суду в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за кредитним договором
слід змінити та ухвалити нове рішення ,
яким

стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» заборгованість за договором
відновлювальної кредитної лінії від 18
квітня 2008 року №994 в сумі 78 801 гривні 22
копійки, що складається з прострочених
відсотків в сумі 34 479 гривень 45 копійок,
комісії за обслуговування кредиту в
сумі 253 гривні та пені в сумі 44 068
гривень.

Колегія суддів вважає помилковими
доводи апеляційної скарги про те, що
банк не звертався до ОСОБА_6 з вимогою
погасити прострочені платежі по
кредиту та не повідомляв про наявність
останніх.

Вказані доводи спростовуються
рішенням Садгірського районного суду
міста Чернівці від 3 червня 2009 року,
яким стягнуто з відповідачів, в тому
числі і з ОСОБА_6 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
в сумі 822 377 гривень 60 копійок (а.с.6-7).

Також не може бути законною підставою
для відмови в позові фінансова
неспроможність апелянта сплатити
заборгованість по кредитному договору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Садгірського районного суду
міста Чернівці від 3 листопада 2009 року в
частині дострокового солідарного
стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк»
заборгованості за договором
відновлювальної кредитної лінії від 18
квітня 2008 року №994 в сумі 78 801 гривні 22
копійки змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
на користь публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» заборгованість за договором
відновлювальної кредитної лінії від 18
квітня 2008 року №994 в сумі 78 801 гривні 22
копійки, що складається з прострочених
відсотків в сумі 34 479 гривень 45 копійок,
комісії за обслуговування кредиту в
сумі 253 гривні та пені в сумі 44 068
гривень

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту його вступу в законну
силу.

Головуючий

Судді: