Справа № 219/187/2013- ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Чудовського Д.О.,
при секретарі судового засідання - Томаровій А.П.,
за участю представника
ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в приміщені суду за позовною заявою ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суми приросту інфляції та трьох процентів річних,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суми приросту інфляції та трьох процентів річних, в якому вказав, що ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" здійснює постачання електроенергії відповідачу та контролює оплату за її використання, а відповідач споживає електроенергію, яку постачає позивач. Отже, відповідач зобов'язаний здійснювати плату за спожиту електричну енергію.
Відповідач є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № 030832073). Таким чином, між Енергопостачальником та відповідачем існують зобов'язання. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України Про електроенергетику та Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 4 червня 2008 року).
Правовідносини між позивачем та відповідачем з постачання та споживання електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України „Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997р. №575/97-ВР, Житловим кодексом Української РСР. Законом України Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004р. №1875-ІУ. Правилами користування електричною енергією для населення (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. №1357) та іншими нормативно-правовими актами і технічними документами. Відповідно до діючого законодавства тарифи на електричну енергію для споживачів категорії „Населення" встановлюються Постановами Національної комісії з регулювання електроенергетики України. Так, зокрема, постановою НКРЕ України. Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам" від 10.03.1999 р. №309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.03.1999 р. за №151/3444) встановлені тарифи на електричну енергію, які почали діяти з 01.04.1999 р. В подальшому вказані тарифи змінювались постановами НКРЕ України №401 від 30.03.2006 р., №926 від 20.07.2006 р. (з подальшими змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.
Згідно п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил.
Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Згідно п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.
Згідно п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця.
За період з 01.01.2010 р. по 01.03.2012 р. сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі кошти за послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 242,38 грн.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У звязку з цим, боржнику, відповідно до ст.625 ЦК України, були нараховані наступні суми: приріст інфляції складає (242,38 грн. х 1,125) 242,38 грн. = 30,30 грн., де 1,125 - індекс інфляції; сума трьох процентів річних від простроченої суми складає: (242,38 грн. х 750 х (3%/365 днів)/100%) = 14,94 грн.
На теперішній час заборгованість боржника по сплаті за спожиту електричну енергію, з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних перед ПАТ ДТЕК Донецькобленерго складає 242,38 грн. + 30,30 грн. + 14,94 грн. = 287,62 грн.
Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго суму заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 242,38 грн., суму приросту інфляції в розмірі 30,30 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 14,94 грн. та судовий збір.
В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справу або повідомлення про причини неявки. Суд, відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути данну справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є абонентом позивача за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул.Радянська 62/17, особовий рахунок 030832073.
В обґрунтування своїх вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних заявник посилається на ст.625 ЦК України.
Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач - ПАТ ДТЕК Донецькобленерго надає відповідачу послуги з електропостачання, які останній належним чином не оплачує, в результаті чого має заборгованість за період з 01.01.2010 р. по 01.03.2012 р. в сумі 242,38 грн., на вказану суму позивачем відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, нарахована сума інфляції в розмірі 30,30 грн. та 3% річних в сумі 14,94 грн., з розрахунком якого погоджується суд, тому, вказана сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.. 27 Закону України Про електроенергетику, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 58, 60, 88, 107, 169, 208, 213, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суми приросту інфляції та трьох процентів річних, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства „ДТЕК Донецькобленерго заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 242,38 грн., суму приросту інфляції 30,30 грн., суму трьох процентів річних 14,94 грн. та судовий збір у сумі 214,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_3

Рішення не набуло законної сили.

Копія вірно: Суддя