Провадження по справі № 2/260/2055/2013
28 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:
головуючого судді: Бескровної О.Л.,
при секретарі: Гладкій Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася з
позовом до відповідача про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житлом, зазначивши в
обґрунтування позовних вимог наступне.
17 квітня 2000 року між нею та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу,
відповідно до якого вона придбала у
відповідача жилий будинок з надвірними
побудовами, розташований у АДРЕСА_1.
Відповідач перестав проживати у її
будинку лише 19 липня 2013 року і переїхав
до свого батька ОСОБА_3, що проживає
поруч за адресою: АДРЕСА_2, проте на
теперішній час відповідач уникає
зняття з реєстрації у її будинку, чим
створює їй перешкоди у користуванні
правом власності. З огляду на
викладене, посилаючись на вимоги ст.. 391
ЦК України, просила суд визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1
Представник позивача, адвокат
ОСОБА_4, у судове засідання не з»явився,
надав заяву відповідно до якої позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив слухати справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, своїх заперечень проти
позову не надав, хоча був належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи.
Зі згоди позивачів, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
докази по справі у їх сукупності,
прийшов до наступних висновків.

17 квітня 2000 року сторони уклали
договір купівлі-продажу, відповідно до
якого позивач придбала у відповідача
жилий будинок з надвірними побудовами,
розташований у АДРЕСА_1 (а.с.4)

Відповідач припинив проживати у
вказаному будинку 19 липня 2013 року, про
що свідчить довідка Виконавчого
комітету Ленінської районної у
м.Донецьку ради від 03.08.2013р. (а.с.7), однак
до теперішнього часу продовжує бути
зареєстрованим у будинку АДРЕСА_1

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За таких підстав, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом
є обґрунтованими, а позов підлягає
задоволенню, оскільки позивач набула
право власності на вказане
домоволодіння, а відповідач без
поважних причин обмежує її у праві
користуватися приватним майном, а саме
будинку АДРЕСА_1

Також суд вважає, що підлягають
задоволенню вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача на його
користь судових витрат, які були
понесені ним у зв'язку із зверненням до
суду і розглядом цієї цивільної справи,
по сплаті судового збору у розмірі 114
грн. 70 коп. (а.с.1), що відповідає вимогам
ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати,
які підтверджені документально
квитанціями долученими до матеріалів
справи, є судовими витратами, які у разі
задоволення позову підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

На підставі ст. 391 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житлом,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим будинком
АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 114 грн. 70
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

28.11.2013