АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/484/13. Головуючий суддя у суді 1 інстанції ОСОБА_1 Категорія 27 Доповідач суддя Пономарь З.М.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2013 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючої судді Пономарь З.М., суддів Ремеза В.А., Прозорової М.Л.,
при секретареві Грендач Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 5 листопада 2012 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про визнання договору іпотеки розірваним,-
в с т а н о в и л а :
Рішенням Кіровського райсуду м.Дніпропетровськ від 5.11.2012р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про визнання договору іпотеки розірваним. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на невідповідність його вимогам закону.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. За ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підставами припинення іпотеки згідно ст.17 Закону «Про іпотеку» є : припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди) та з інших підстав, передбачених цим Законом.
Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини, які свідчать про те, що укладений з ОСОБА_2 кредитний договір не припинив свою дію, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у розірванні похідного від нього іпотечного договору.
Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність відмови у позові не можуть бути прийняті до уваги. Взаємоповязаність дії договору іпотеки з дією договору кредиту та його похідний характер від останнього закріплено самим законом. Факт існування та чинності кредитних зобовязань в апеляційній скарзі не заперечується. Проте вказаний факт безпосередньо впливає на неможливість припинення зобовязань за іпотекою. Оскільки договір кредиту у передбаченому законом порядку не розірвано, то розірвання договору іпотеки фактично є передчасним. Відповідно до положень п.3.1 кредитного договору банк надав ОСОБА_2 кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Проте з метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання позивачем не запропоновано заміни іпотечної квартири іншим обєктом. Крім того у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про іпотеку» права ОСОБА_2 як іпотекодавця щодо володіння, користування і розпорядження предметом іпотеки зберігаються.
З врахуванням наведеного, підстав для скасування судового рішення не вбачається. Разом з тим з мотивувальної частини рішення слід виключити деякі висновки суду. Оскільки підставою для відмови у позові став похідний характер іпотечного договору від діючого кредитного, наведені судом у рішенні інші висновки, а саме, відносно доказів про захворювання та лікування ОСОБА_2, є зайвими. У звязку з цим зазначені висновки суду підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення.
Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 5 листопада 2012 року залишити без змін, виключивши з його мотивувальної частини висновки відносно доказів про захворювання та лікування ОСОБА_2.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :