У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2013 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Боймиструка С.В., Буцяка
З.І.

секретар судового засідання
Коробчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Дубенського
міськрайонного суду від 13 березня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю „ЕКО ДОК" смт Смига
про встановлення факту перебування в
трудових відносинах та стягнення
заробітної плати, -

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду від 13 березня 2013 року в
задоволенні даного позову відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через
неповне з"ясування судом обставин, які
мають значення для справи, ОСОБА_1
подала на нього апеляційну скаргу.

При цьому покликається на те, що свідки
зі сторони відповідача дали в судовому
засіданні неправдиві відомості,
оскільки вони працюють у відповідача і
прямо від нього залежні.

Вказує, що судом не взято до уваги, що
бухгалтер відповідача Телев”як Л.В.
видавала їй заробітну плату.

Зазначає, що згідно з ст. 22 КЗпП України
вона не одержувала від власника
підприємства ніяких гарантій і
укласти трудовий договір він їй не
пропонував.

Просить оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
доказів в обгрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 не надано, судом достовірних
доказів встановлено не було, а тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Згідно ст. 24 КЗпПУкраїни трудовий
договір укладається, як правило, в
письмовій формі. Додержання письмової
форми є обов'язковим при
організованому наборі працівників; при
укладенні трудового договору про
роботу в районах з особливими
природними географічними і
геологічними умовами та умовами
підвищеного ризику для здоров'я; при
укладенні контракту; у випадках, коли
працівник наполягає на укладенні
трудового договору у письмовій формі;
при укладенні трудового договору з
неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);
при укладенні трудового договору з
фізичною особою; в інших випадках,
передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору
громадянин зобов'язаний подати паспорт
або інший документ, що посвідчує особу,
трудову книжку, а у випадках,
передбачених законодавством, - також
документ про освіту (спеціальність,
кваліфікацію), про стан здоров'я та інші
документи.

Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається
укладеним і тоді, коли наказ чи
розпорядження не були видані, але
працівника фактично було допущено до
роботи.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
згідно зі ст. 24 КЗпП України укладення
трудового договору оформляється
наказом або розпорядженням власника
підприємства, установи, організації чи
уповноваженого ним органу. Фактичний
допуск до роботи вважається укладенням
трудового договору незалежно від того,
чи було прийняття на роботу належним
чином оформлене, якщо робота
провадилася за розпорядженням чи з
відома власника або уповноваженого ним
органу.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
встановлено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін і кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі.

Вказані документи позивачем
відповідачу не надавалися, заяву про
прийняття на роботу вона не писала,
наказ чи розпорядження з цього приводу
не видавалися. Докази того, що позивач
фактично стала до роботи відсутні.

За вказаних обставин, позивачем не
надано доказів на підтвердження факту
знаходження у трудових відносинах з
відповідачем та виконання робіт.

Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Оскільки позивачем не надано доказів
виконання роботи у відповідача, то
відсутні і підстави для нарахування їй
заробітної плати.

З урахуванням викладеного колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи, характер
правовідносин, які виникли між
сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв"язку із
чим рішення підлягає залишенню без
змін, як ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 11, 303, 304, 308, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного
суду від 13 березня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: