Справа № 449/2-407/12
Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/7666/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Курій Н.М.,

при секретарі Данилик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" на рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 14 грудня 2012 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
комплексне банківське обслуговування,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2012 року Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Надра"
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
в якому просить суд стягнути з
останнього на користь ПАТ "КБ "Надра"
заборгованість за договором про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб від 05.10.2006 р. в сумі 125133,53
грн., а також витрати по сплаті судового
збору в сумі 1251,34 грн. з покликанням на
те, що 27.06.2007р. Відкрите акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого з 04.02.2011р. є
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» та фізична
особа - резидент України і громадянин
ОСОБА_2 уклали Договір про комплексне
банківське обслуговування фізичних
осіб.

Приєднавшись до договору, відповідач
та позивач визначилися з усіма
істотними умовами договору, а саме:
найменування банківського продукту -
Справжня кредитна картка "45 днів
кредиту без відсотків"; валютою рахунку
- долар США; сумою ліміту кредитування -
10000.00 дол. США; відсотковою ставкою за
користування кредитом, що зазначені в
виписці - повідомленні.

Станом на 22.12.2011 р. за відповідачем
наявна заборгованість за кредитним
рахунком в сумі 15662.64 дол. США, з яких
непогашений кредит - 8853.91 дол. США,
несплачені відсотки - 6651,17 дол. США,
штраф за несвоєчасне погашення
мінімального платежу - 157.56 дол. США, що
за курсом Національного банку України
станом на 22.12.2011 р. 789.93 грн. за 100,00 дол.
США - становить 125133.53 грн., з яких:
непогашений кредит - 70736,54 грн.,
несплачені відсотки - 53138,19 грн. та штраф
за несвоєчасне погашення мінімального
платежу - 1258,79 грн.

Рішенням Перемишлянського районного
суду Львівської області від 14 грудня 2012
року в позові Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором про комплексне банківське
обслуговування відмовлено у зв"язку з
спливом строку позовної давності.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив позивач - Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк "Надра". Просить рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 14 грудня 2012 року
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, а також стягнути з
ОСОБА_2 на користь банку витрати за
подання апеляційної скарги в сумі 625
грн. 67 коп. Вважає рішення суду
незаконним та необгрунтованим.
Стверджує, що судом під час судового
розгляду було неповно встановлені
обставини по справі та незаконно
застосовано строк позовної давності.

Сторони в судове засідання не з»явився,
хоча про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином про, що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення та клопотання
про відкладення розгляду справи.
/а.с.75-76/. Від представника відповідача -
ОСОБА_3 поступило клопотання про
відкладення розгляду справи, однак
будь-яких доказів які б можна було
визнати поважними ним не представлено.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає із
наступних підстав.

Відповідно до вимог
ст.308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст.213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 27 червня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
Комерційний банк "Надра",
правонаступником якого з 04.02.2011 року є
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Надра" та ОСОБА_2
укладений кредитний договір на
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб.

Даний договір був укладений шляхом
отримання позивачем особисто від
відповідача письмового підтвердження
про приєднання до умов договору,
підписаного відповідачем, яким є
Анкета клієнта на оформлення кредитної
картки /а.с. 13/ та підписання
виписки-повідомлення /а.с. 14/.

Відповідно до пунктів 2.3, 3.3, 3.4, 11.2
договору та на підставі Анкети, ВАТ КБ
«Надра» видав ОСОБА_2 кредитну картку
MasterCard, що підтверджується розпискою
відповідача про отримання кредитної
картки /а.с. 18/ та відкрив картковий
рахунок №78464058 в доларах США за
тарифним пакетом Справжня кредитна
картка « 45 днів кредиту без відсотків»
встановив ліміт кредитування в розмірі
10000.00 дол. США та забезпечив видачу
кредиту шляхом списання з карткового
рахунку сум за рахунок кредитних
коштів в межах встановленого ліміту
кредитування, виконав усі
розпорядження відповідача щодо
перерахунку, видачі відповідних сум з
рахунків та проведення інших операцій
за рахунок обраного продукту.

Згідно п.п. 5.2.4, 5.2.5 договору ОСОБА_2
зобов'язався здійснювати оплату послуг
позивача згідно тарифів та у строки,
передбачені умовами даного договору,
здійснювати погашення обов'язкових
мінімальних платежів з першого дня
наступного розрахункового періоду до 15
числа наступного місяця включно. При
цьому для відповідача встановлюється
розмір щомісячного обов'язкового
мінімального платежу в відсотках від
фактичної суми кредитної
заборгованості згідно обраного
тарифного пакету.

Звітом по типах заборгованості від
16.01.2012 року відповідачу призначено
порядок сплати чергового платежу - 29
числа кожного місяця.

Відповідно до п.п. 11.4, 11.6 Договору
позивач нараховує відсотки. Відсотки
за користування кредитом
нараховуються Банком щомісячно в
білінговий день на суму фактичної
кредитної заборгованості з дати
фактичного списання коштів з
карткового рахунку до дати погашення
кредиту. При розрахунку відсотків
приймається 360 днів на рік, у місяці -
календарна кількість днів.

Звертаючись до суду з позовною заявою
/а.с. 3-7/ ПАТ КБ «Надра» вказував на те, що
ОСОБА_2 станом на 22 грудня 2011 року мав
заборгованість за картковим рахунком в
сумі 15662,64 дол. США, що за курсом НБУ
України від 22.12.2011 року 798,93 грн. за 100
дол. США - становить 125133,53 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних,
суд першої інстанції обгрунтовував
своє рішення тим, що позивач пропустив
установлений загальний строк позовної
давності тривалістю у 3 роки відповідно
до ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як «строк дії договору»,
так і «строк (термін) виконання
зобов'язання» (ст.ст. 530,631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що
сторони по справі встановили як строк
дії договору - до моменту виконання
сторонами в повному обсязі взятих на
себе зобов'язань, так і строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів.

Таким чином, графіком платежів, який є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Як встановлено судом, останній
платіж з погашення кредиту ОСОБА_2
здійснив в серпні 2008 року, що
підтверджено в звіті по видах
заборгованості, в даний період у
відповідача відсутня простроченість
заборгованості по тілу кредиту, /а.с. 12/,
після чого перестав виконувати
щомісячні зобов'язання з погашення
кредиту та зі сплати процентів за
користування кредитом, у той час як з
вимогами про стягнення заборгованості
за кредитом та з вимогами про
дострокове повернення кредиту банк
звернувся лише 10 липня 2012 року /а.с. 7, 28/.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг
позовної давності починається
заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання
не встановлено або визначено моментом
вимоги кредитора, перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Як роз"яснено в п. 3.3 розділу 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №10 від 29 травня 2013 року умова
укладеного сторонами договору про те,
що останній діє до повного виконання
зобов"язань не є умовою про збільшення
позовної давності, оскільки остання за
своєю правовою природою є певним
періодом у часі (ч.1 ст. 251, ст. 256 ЦК
України), який починається від
конкретного дня і спливає також у
певний момент часу.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм,
колегія суддів прийшла до висновку про
те, що у випадку неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Таким чином, строк позовної давності
почався з дня проведення останнього
платежу - 29 серпня 2008 року, однак позов
пред"явлено до суду лише 10 липня 2012
року, тобто з пропуском строку позовної
давності

Поряд з цим, як роз"яснено у п. 31 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішення спорів, що
виникають з кредитних правовідносин",
враховуючи положення п.7 ч. 13 ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв"язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у справі.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами
кредитного договору позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами (щомісячними
платежами) в розмірі та в строки,
визначені графіком повернення кредиту
та щомісячно сплачувати проценти за
користування кредитом, а також
встановлено відповідальність за
порушення графіку повернення кредиту
та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком
погашення кредиту) встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту та
відсотків повинно здійснюватись
позичальником частинами до 15 числа
місяця наступного за місяцем, в рахунок
якого вносяться кошти, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм,
колегія суддів прийшла до висновку про
те, що у випадку неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Так як останній платіж, як вже
зазначалося вище, ОСОБА_2 здійснив в
серпні 2008 року і дана обставина
підтверджена наявними матеріалами
справи, тому строк позовної давності
звернення ПАТ КБ «Надра» за захистом
своїх порушених прав до суду
розпочався саме з вересня 2008 року і
закінчився вереснем 2011 року. Оскільки
позивач звернувся до суду лише 10 липня
2012 року, (а.с. 7, 28), тому колегія суддів
вважає, що висновок районного суду про
пропуск позивачем строку позовної
давності за зверненням до суду є
законним та ґрунтується на вимогах
чинного законодавства.

Крім того, дана правова позиція
викладена і в правовому висновку ВСУ у
справі № 6-116 цс 13 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Правова позиція ВСУ вказує, що
відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позивачем в суді першої та в
суді апеляційної інстанції не наведено
обґрунтованих та належних доказів в
підтвердження своїх позовних вимог і
підстави для скасування рішення
районного суду відсутні.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення з додержанням положень чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 14 грудня 2012
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором про
комплексне банківське обслуговування -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

Н.М. Курій