Справа № 2/489/6/2013
У Х В А Л А

30 жовтня 2013 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, державного виконавця Сидорової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, Миколаївської міської ради про визнання рішення незаконним, державного акту недійсним, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2010 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_1, Миколаївської міської ради про визнання рішення незаконним, державного акту недійсним, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2013 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано п.7 та п. 7.2 рішення Миколаївської міської ради Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну сумісну та спільну часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадян, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради в Ленінському районі м. Миколаєва від 30.01.2009 року № 32/47. Визнано недійсним Державний акт Серії ЯЖ № 868344 на право власності на земельну ділянку площею 413 кв.м., розташовану по вул.. Чигрина,153/1 у м. Миколаєві, виданий 15 червня 2009 року на імя ОСОБА_7, ОСОБА_1 на підставі рішення Миколаївської міської ради від 30 січня 2009 року № 32/47. ОСОБА_7, ОСОБА_1 зобовязано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, розташованої по вул.. Чигрина,155 у м. Миколаєві, загальною площею 4,1 кв.м., конфігурацією у вигляді смуги шириною 0,52 м, довжиною 6,90 м і трикутника з катетом 0,52 м, гіпотенузою довжиною 2,79 м, шляхом демонтування бетонної площадки, знесення навісу та огорожі, які знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11 липня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаїв від 25 лютого 2013 року залишено без змін.

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила суд розяснити дане рішення суду.

Заявниця посилалася на те, що рішення суду є незрозумілим, оскільки в ньому не визначено як необхідно виконати рішення суду щодо демонтування бетонної площадки, знесення навісу та огорожі, а саме щодо встановлення місця розташування частини земельної ділянки по відношенню до периметру земельної ділянки.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву. Представники позивачів вказували на те, що рішення суду є зрозумілим.

Представник державної виконавчої служби посилалася на те, що нею було здійснено вихід за адресою знаходження земельної ділянки, проте перевірити стан виконання рішення суду вона не мала можливості в звязку з відсутністю боржника.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з цієї норми закону, роз'яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі передбачено, що відповідно до ст.221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з тексту рішення суду, воно є повним, чітким та зрозумілим, ухваленим на підставі наявних в справі матеріалів та не потребує роз'яснення.

При цьому, у судовому рішенні чітко вказані розміри та конфігурація конкретної земельної ділянки, усунути перешкоди в користуванні якою зобовязано відповідачів.

За такого, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для роз'яснення рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2013 року, а тому заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 210, 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розяснення рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2013 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, Миколаївської міської ради про визнання рішення незаконним, державного акту недійсним, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.А. Спінчевська