Справа № 706/449/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року
Христинівський районний суд
Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Гирич Ж.М.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Христинівці
Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу права
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу права власності на
майновий пай члена КСП недійсним.

Просила визнати недійсним договір
купівлі-продажу права власності на
майновий пай члена КСП «Перемога»,
укладений між нею та ОСОБА_3 01.04.2010 р.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що відповідно до
свідоцтва про право власності на
майновий пай ЧЕ-XVI № 26369, виданого 29.11.2005
р. Шельпахівською сільською радою
Христинівського району, вона мала
майновий пай номінальною вартістю 1281
грн. 01.04.2010 р. ОСОБА_3 запропонував їй
продати право власності на вказаний
майновий пай, про що вони 01.04.2010 р.
уклали договір купівлі-продажу права
власності на вказаний майновий пай.
Згідно з умовами договору ОСОБА_3 мав
сплатити їй 256 грн. Вказаний договір
купівлі-продажу по своїй суті був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, укладений
сторонами добровільно у письмовій
формі, підписаний повноважними особами
та посвідчений нотаріусом. Оскільки
вказаний договір стосувався права на
нерухоме майно, то він повинен був
пройти державну реєстрацію, що
зроблено не було. Отже, при укладенні
вказаного договору були порушені
вимоги чинного законодавства України
щодо обов’язкової державної
реєстрації цього договору. Крім того,
після укладення 01.04.2010 р. вказаного
договору купівлі-продажу ОСОБА_3 з нею
так і не розрахувався і вказаної у
договорі купівлі-продажу суми їй не
сплатив. Тобто, ОСОБА_5, який умовив її
підписати вказаний договір
купівлі-продажу, не розрахувався з нею
на час укладення договору і до цього
часу не зробив цього, чим фактично ввів
її в оману. Оскільки ОСОБА_5 не провів
державної реєстрації вказаного
договору купівлі-продажу та навмисно
ввів її в оману щодо обставин фактичної
вартості її майнового паю і до цього
часу не розрахувався з нею за її
майновий пай, тому просила договір
визнати недійсним.

У доповненні до позовної заяви позивач
ОСОБА_1 зазначила, що коли вона 01.04.2010 р.
з’явилась до приватного нотаріуса
ОСОБА_6, щоб оформити договір
купівлі-продажу майнового паю, то
ОСОБА_3 там не було, а в нотаріуса був
вже заготовлений договір
купівлі-продажу ніби то підписаний
ОСОБА_3 Тобто, ОСОБА_3 під час укладення
вказаного договору не був особисто
присутній, договір купівлі-продажу в її
присутності не підписував. Після
такого укладення договору їй стало
відомо, що на договорі стоїть підпис не
ОСОБА_3, а якоїсь невідомої їй особи.
Оскільки ОСОБА_3 особисто не підписував
вказаний договір, навмисно ввів її в
оману щодо обставин фактичної вартості
її майнового паю і до цього часу не
розрахувався з нею за її майновий пай,
тому просила договір визнати
недійсним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала повністю, посилаючись
на обставини, зазначені у позовній
заяві. Крім цього, додатково пояснила,
що вона особисто не отримувала
свідоцтва про право власності на
майновий пай, ініціатором укладення
договору був ОСОБА_3, якого вона у
судовому засіданні побачила вперше. Її
не примушували підписувати договір,
договір вона підписала добровільно. Зі
скаргами в правоохоронні органи щодо
укладення спірного договору вона не
зверталась.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов підтримав повністю,
посилаючись на обставини, зазначені у
позовній заяві. Крім того, додатково
пояснив, що позивач ОСОБА_1 не
отримувала свідоцтво про право
власності на майновий пай і не могла
продати ОСОБА_3 цей майновий пай.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов не визнав повністю та пояснив, що
спірний договір був укладений у
приватного нотаріуса ОСОБА_6, в цей же
день були укладені ще ряд договорів
купівлі-продажу права власності на
майновий пай і на підписанні кожного з
договорів він був присутній особисто.
Кожен договір підписувався сторонами
добровільно. З усіма людьми він
розрахувався повністю до підписання
договорів. Ні однієї претензії з цього
приводу до нього не було. З ОСОБА_1 він
розрахувався особисто. Ініціаторами
укладення договору були обоє із сторін.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав
суду письмові заперечення проти
позову, в яких просив відмовити у
задоволенні позову та зазначив, що
посилання позивача ОСОБА_1 на те, що при
укладенні спірного договору між нею та
ОСОБА_3 останній був відсутній і ОСОБА_3
договір не підписував, спростовується
тим, що договір посвідчено приватним
нотаріусом Христинівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 Особи
сторін були встановлені нотаріусом.
Підпис у договорі вчинено особисто
ОСОБА_3 Доводи позивача ОСОБА_1 у
позовній заяві від 01.04.2013 р. та
доповненні до позовної заяви від 25.04.2013
р. щодо присутності ОСОБА_3 при
укладенні спірного договору та
підписання ним договору є
суперечливими та непослідовними.
Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що
ОСОБА_3 до теперішнього часу не
розрахувався з нею, спростовується п. 3
спірного договору, згідно з яким продаж
вчинено за 256 грн., які продавець
отримала від покупця повністю до
підписання договору. Посилання
позивача ОСОБА_1 на те, що оспорюваний
договір мав пройти державну
реєстрацію, нічим не обґрунтовані,
відсутні посилання на норми
матеріального права, які передбачають
держану реєстрацію такого договору.
Яким чином ОСОБА_3 ввів ОСОБА_1 в оману
щодо обставин фактичної вартості
майнового паю, остання взагалі не
вказує. Номінальна вартість майнового
паю була визначена у свідоцтві про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат)
серії ЧЕ № 263469, який виданий
Шельпахівською сільською радою
Христинівського району. Продаж вчинено
за 256 грн., ці обставини обумовлені в
договорі, в чому полягає омана (обман)
позивач ОСОБА_1 не зазначає, мало того,
вказує, що договір був спрямований на
реальне настання правових наслідків.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 позов не визнав
повністю, посилаючись на обставини,
зазначені у запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, показання свідка
ОСОБА_6, приватного нотаріуса
Христинівського районного
нотаріального округу, яка посвідчувала
спірний договір і яка у судовому
засіданні пояснила, що нотаріальне
посвідчення такого виду договорів не є
обов’язковим, на підписанні договору
були обидві сторони, договір
підписаний сторонами особисто, скарг
від ОСОБА_1 щодо підписання договору за
весь час після його підписання не
поступало, дослідивши письмові докази:
договір купівлі-продажу права
власності на майновий пай члена КСП,
укладений 01.04.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
документи, які були витребувані при
посвідченні нотаріусом вказаного
договору (до справи долучені копії
договору та витребуваних документів),
книгу реєстрації свідоцтв про право на
майновий пай КСП «Перемога», виданих
згідно із рішенням загальних зборів
(зборів уповноважених) від 16.02.2000 р. в
двох томах, яка 13.09.2013 р. відповідно до
ухвали слідчого судді Христинівського
районного суду про надання тимчасового
доступу до речей і документів була
вилучена слідчим СВ Христинівського РВ
УМВС України в Черкаській області, інші
письмові докази, суд вважає, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на майновий пай члена КСП (майновий
сертифікат) ЧЕ-XVI № 263469, виданого 29.11.2005
р. Шельпахівською сільською радою
Христинівського району, була власником
майнового паю номінальною вартістю 1281
грн., номінальна вартість визначена у
вказаному свідоцтві.

01.04.2010 р. між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір купівлі-продажу права
власності на вказаний вище майновий
пай, який посвідчений приватним
нотаріусом Христинівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за № 1608.

Відповідно до п.3 договору цей продаж
вчинено за 256 грн., які продавець
отримала від покупця повністю до
підписання цього договору.

Як підстави для визнання недійсним
договору позивач ОСОБА_1 посилалась на
те, що відповідач ОСОБА_3 не провів
державної реєстрації договору та
навмисно ввів її в оману щодо обставин
фактичної вартості її майнового паю і
до цього часу не розрахувався з нею за
її майновий пай, а також те, що
відповідач ОСОБА_3 особисто не
підписував вказаний договір
купівлі-продажу.

Суд вважає, що посилання позивача
ОСОБА_1 на те, що договір
купівлі-продажу права власності на
майновий пай члена КСП підлягає
державній реєстрації, не ґрунтується
на нормах чинного законодавства
України і в позовній заяві відсутнє
посилання у зв’язку з цим на конкретну
норму права.

У разі, якщо такий договір підлягав би
державній реєстрації, то, враховуючи
положення ч. 3 ст. 640 ЦК України про те, що
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення і державної реєстрації – з
моменту державної реєстрації, такий
договір неможливо було б визнати
недійсним, оскільки він вважався б
неукладеним.

Щодо начебто навмисного введення
відповідачем ОСОБА_3 в оману позивача
ОСОБА_1 відносно обставин фактичної
вартості майнового паю останньої, то
позивач ОСОБА_1 взагалі не вказала, яким
чином ОСОБА_3 ввів її в оману.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 у
судовому засіданні не доведені
обставини введення її в оману
відповідачем ОСОБА_3

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Тому сторони у договорі вправі були
вказати ціну продажу іншу, ніж
номінальна вартість майнового паю.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що
відповідач ОСОБА_3 до цього часу не
розрахувався з нею за умовами договору,
не відповідає дійсності та
спростовується п. 3 договору, згідно з
яким продаж вчинено за 256 грн., які
продавець отримала від покупця
повністю до підписання договору.
Позивач ОСОБА_1 з моменту укладення
договору і до подання позову жодних
вимог до ОСОБА_3 не заявляла, до
правоохоронних органів з цього приводу
не зверталась.

Не підтверджені жодним доказом
твердження позивача ОСОБА_1 про те, що
відповідач ОСОБА_3 не був особисто
присутнім у нотаріуса при підписанні
договору та не підписував цей договір.
Крім того, це твердження
спростовується як поясненням
відповідача ОСОБА_3, так і показанням
свідка ОСОБА_6, приватного нотаріуса
Христинівського районного
нотаріального округу, яка посвідчувала
спірний договір.

Твердження позивача ОСОБА_1 та
представника позивача ОСОБА_2 у
судовому засіданні про те, що оскільки
позивач ОСОБА_1 не отримувала свідоцтво
про право власності на майновий пай,
про що свідчить відсутність її підпису
у книзі реєстрації свідоцтв про право
на майновий пай КСП «Перемога», тому
вона не могла продати майновий пай, не
відповідає дійсності, оскільки
відсутність підпису у книзі реєстрації
не може свідчити про те, що майновий пай
не був у власності позивача ОСОБА_1 (на
момент видачі свідоцтва про право
власності на майновий пай члена КСП
(майнового сертифікату) вона носила
дівоче прізвище «Нагаєвська»).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем ОСОБА_1 не доведені ті
обставини, на які вона посилалась як на
підставу своїх вимог, тому у
задоволенні позову необхідно
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 230 ч.1, 627, 640 ч.3 ЦК
України, ст. ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання договору купівлі-продажу
права власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства недійсним відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7