Провадження №6-1707/13
в справі №760/9092/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Солом"янський районний
суд м. Києві в складі

головуючого - судді -
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Подолян О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву представника
позивачки ОСОБА_1 про роз'яснення
рішення суду в цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2013 року був
задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Заявник звернувся до суду з
заявою про роз'яснення рішення суду,
якою просить зазначити, що загальна
площа квартири АДРЕСА_1 є 44,7 кв.м., а
житлова - 30, 9 кв.м.

В обґрунтування заяви посилається
на те, що Реєстраційною службою ГУЮ у м.
Києві позивачці було відмовлено в
державній реєстрації права власності
на дану квартиру, т.я. в рішенні суду
відсутні відомості про загальну та
житлову площу квартири.

Сторони в справі в судове засідання не
з'явилися, про дату та час розгляду
заяви повідомлялися належним чином.

Виходячи з того, що їх неявка не
перешкоджає розгляду заяви, суд вважає
за можливе розглядати її в їх
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не
знаходить підстав для задоволення
заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

За змістом зазначеної норми
процесуального закону роз'яснення
допускається, якщо сам зміст рішення не
містить в собі висновків суду по тих чи
інших питаннях, що ним вирішені, вони є
незрозумілими або є незрозумілим
спосіб реалізації рішення.

Тобто, відповідно до ст. 221 ЦПК України
роз'яснення рішення можливо тоді, коли
воно не містить недоліків, що можуть
бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.

Головною підставою для подання
заяви про роз'яснення рішення суду є
його незрозумілість, що ускладнює
виконання рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня

2009 року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» судам роз'яснено, що
відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення
рішення суду, а не ухвали, можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише

ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію.

Як встановлено вище, рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 30 вересня 2013 року був задоволений
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності

Ухваленим судом рішенням чітко та
зрозуміло викладено взаємовідносини
сторін, воно набрало законної сили і
підлягає виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Крім того, Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703, визначено процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна.

Перелік документів, що подаються для
державної реєстрації прав, різниться в
залежності від способу набуття права
власності та типу об'єкта нерухомого
майна, права на який підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до п. 27 Порядку документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є, в т.ч.,
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. п. 16, 23 Порядку
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, зміст ухваленого судом
рішення від 30 вересня 2013 року
відповідає вимогам закону, є чітким та
зрозумілим та не ускладнює його
реалізацію а саме: виконання шляхом
державної реєстрації права власності
позивачки на частину квартири.

Небажання виконувати ухвалене судом
рішення органами Реєстраційної служби
ГУЮ у м. Києві не є підставою для
роз'яснення зрозумілого судового
рішення, а підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст.221 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви про роз'яснення
рішення суду від 30 вересня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: