Справа № 589/1173/13-ц р.
Провадження № 2/589/425/13
30.05.2013 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді Лєвші С.Л.,
секретаря судового засідання Щербань С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шостка Сумської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1
- про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту шляхом підпису заяви позичальника. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник, яким є відповідач, повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Договором, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно ОСОБА_2.
Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.26).
Відповідачу ОСОБА_1 судова повістка надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, але була повернута до суду по закінченню терміну зберігання. Тому, відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі - ЦПК України) суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. (а.с.24, 25).
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки суду не повідомив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.26), судом
постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
- заборгованості за кредитом 2664 гривні 74 копійки;
- штрафу (фіксована частина) 500 гривень 00 копійок;
- штрафу (процентна складова) 1607 гривень 24 копійки.
Із заяви Позичальника №DNH4КР90000095 вбачається, що її 08.08.2006 року підписано ОСОБА_1 та представником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу позивачу строкового кредиту у сумі 2766 гривень 40 копійок для купівлі ТНС. Кредит видано на строк 18 місяців по 08.02.2008 року. (а.с.5).
ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг (далі ОСОБА_2) вбачається, що вони складені Банком, що діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року. (а.с.11-29).
Із копії паспорту громадянина України МА 634119 виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 15 березня 1999 року вбачається, що ОСОБА_1 народилася 25 січня 1969 року у місті Шостка Сумської області. (а.с.10).
Як вбачається з вищезазначених документів ОСОБА_1 було надано споживчий кредит, оскільки у заяві позичальника зазначено ціль кредитування купівля ТНС, тобто товарів народного споживання, а саме, товарів, що безпосередньо споживаються населенням, а не використовуються для виробництва інших товарів.
Відповідно до положень пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ (далі Закон №1023-ХІІ), споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.
Згідно п.7 ч.13 ст.11 Закону №1023-ХІІ, у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.
Пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону №1023-ХІІ, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.
До вимоги, заявленої позивачем, застосовується загальна позовна давність, встановлена ст.257 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV (далі ЦК України), тривалістю у три роки. Договором кредиту, укладеним між сторонами, не передбачено збільшення позовної давності відповідно до положень ст.259 ЦК України. ОСОБА_2, де у п.1.7.31 зазначено строк позовної давності у 50 (пятдесят) років (а.с.29), складені після 29.07.2009 року, що вбачається із самих ОСОБА_2. Крім того, із матеріалів доданих позивачем до справи не вбачається, що про ці ОСОБА_2 повідомлено належним чином відповідача.
Виходячи з приписів ч.1 ст.261 ЦК України суд вважає, що перебіг позовної давності почався від дня, коли позивач міг довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Незважаючи на те, що відповідач почав порушувати умови Договору ще з вересня 2006 року, взагалі припинивши вносити платежі по Договору, суд вважає, що початком перебігу строку позовної давності слід вважати 09 лютого 2008 року, тобто наступний день після строку, до якого повинен був бути повністю погашений кредит. В звязку з викладеним строк позовної давності за вимогою про стягнення боргу за Договором сплив 09 лютого 2008 року. В той час як позивач звернувся до суду лише 27 лютого 2013 року.
Згідно із ст.267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, доказів про поважність причини пропуску строку позовної давності суду не надано, а тому суд відмовляє в задоволені позовних вимог. Крім того судом враховується, що позивач з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності з наведенням поважності причин його пропуску до суду не звертався.
Відповідно до ст.88 ЦПК України в звязку з відмовою у позові не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.
Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.256, 257, 261, 267 ЦК України, пунктами 22, 23 статті 1, п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ, ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення Шосткинським міськрайонним судом Сумської області без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в десятиденний строк з дати постановлення Шосткинським міськрайонним судом Сумської області ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області до Апеляційного суду Сумської області апеляційної скарги.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_3