Справа № 2-1049/2012
Провадження № 2/421/57/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Первомайський міський
суд Луганської області

в складі : головуючого судді
Мозолєвої Т.В.,

при секретарі
Махлаю Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Первомайську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Шевченківського відділення Донецької
обласної філії Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про захист прав споживачів, про
визнання кредитного договору удаваним
правочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Шевченківського відділення
Донецької обласної філії Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про захист прав споживачів, про
визнання кредитного договору удаваним
правочином посилаючись на те, що 21
вересня 2007 року між ним та юридичною
особою: Шевченківським відділенням
Донецької обласної філії ПАТ
«Укрсоцбанк» укладено кредитний
Договір № 555-32-26-013 від 21 вересня 2007 року.
Зазначений договір укладений
сторонами із визначенням його змісту
на основі стандартної форми,
запропонованої Банком для будь-яких
клієнтів-фізичних осіб. На час
укладання кредитного договору ним
банку була достовірно надана
інформація про його фінансово-майновий
стан та згідно до умов надання
кредитних коштів ним була надана
довідка про отримання доходу у
національній валюті України за шість
місяців.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору
банк зобов'язався надати
позичальникові кредитні кошти шляхом
перерахування з позичкового рахунку на
поточний рахунок автосалону
позичальника № 555-32-26-013 у банку з «21»
вересня 2007 року і терміном погашення по
« 20» вересня 2014 року включно
відновлювальної кредитної лінії у сумі
21428 доларів США 71 центів. Відповідно до
п. 1.1 позичальник зобов'язується
сплатити відсотки за користування
кредитом у розмірі 12,3 % річних, що
нараховується на фактичний залишок
заборгованості за кредитом, за
фактичний період користування
кредитними коштами. У п. 1.1 кредитного
договору зазначено, що позичальник
зобов'язується щомісяця в термін до 20
числа кожного місяця здійснювати
погашення заборгованості по кредиту у
складі щомісячного ануітетного
платежу, розмір якого за цим договором
становить 255 доларів США 10 центів.

У забезпечення виконання боргових
зобов'язань за кредитним договором
№555-32-26-013 від « 21» вересня 2007 року між
ним та банком був укладено договір
застави № 5146 від 21 вересня 2007 року.
Відповідно до умов вказаного договору
застави, він передав банку в заставу
рухоме майно - транспортний засіб,
марки SKODA ROOMSTER, 2007 року випуску ,
бежевого кольору, придбаний згідно з
договором купівлі-продажу № ДГ - 0001600
від 10 вересня 2007 року укладений з ТОВ
«Автоленд».

Правовідносини, які виникають із
кредитного договору, за суттю є
зобов'язаннями, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію, або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його зобов'язань.

Чинне законодавства зобов'язує
фінансову установу обов'язково
надавати споживачу повну інформацію,
щодо умов, видів та інших обов'язкових
вимог до підписання кредитного
договору. Таким чином відповідачем
було порушено ЗУ «Про захист прав
споживачів» ст.11,18,19,21. Неповідомлення в
частині надання інформаційного листа
позивачу призвело до того, що позивач
підписав спірний кредитний договір,
але фактично був отриманий кредит на
придбання автомобілю в автосалоні,та
безготівково кошти були перераховані
відповідачем до автосалону, про
здійснення цільового використання
коштів відповідач, як знав так і
безпосередньо приймав участь в
перерахуванні кредитних коштів але
спірність правовідносин є в валюті
отримання коштів. На виконання
зобов'язання банком (в частині видачі
коштів - кредиту) фактично був виданий
кредит у національній валюті - гривні.
Згідно ст.235 Цивільного кодексу України
під кредитним договором в іноземної
валюті фактично було отримано кредиту
в національній валюті, на день
підписання договору в сумі 108 215 грн. 00
коп. В період з 08.09.08р. по теперішній час
ним було сплачено 94833,46 грн.

На 08.11.2011року в зв'язку з
невідповідністю договору до фактично
заключного, (сплачено 94 833,46 грн.) згідно
графіку платежів переплата є 1 128,83 грн.,
залишок зобов'язання є 56 843.64 грн.

Просить в визнати удаваним кредитний
договір № 555-32-26-013 від « 21» вересня 2007
року, укладений між ним та
Шевченківськім відділенням Донецької
обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк».
Зобов'язати Шевченківське відділення
Донецької філії ПАТ «Укрсоцбанк»
зробити перерахунок кредитного
договору в національній валюті на день
отримання коштів , з відсотковою
ставкою 17% річних, що до гривневих
кредитів. Судові витрати покласти на
Шевченківське відділення Донецької
обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився. В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_3 позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала і пояснила, що
відповідно до Інструкції про касові
операції в банках України,
затвердженої Постановою НБУ від 14.08.2003
року № 337, видача готівки іноземної
валюти здійснюється за заявою на
видачу готівки - юридичним особам, їх
відокремленим підрозділам, а також
підприємцям з їх поточних рахунків на
цілі, передбачені нормативно-правовими
актами: фізичним особам з їх поточних,
вкладних (депозитних) рахунків та
переказу без відкриття рахунку, а також
за операціями з відшкодування банкнот
іноземної валюти, прийнятих на інкасо;
за видатковим касовим ордером -
працівникам банку за внутрішньо
банківськими операціями; за
документами на отримання переказу в
готівковій формі, установленими
відповідною платіжною системою, -
фізичним особам. За заявою на отримання
готівки фізичним особам без відкриття
поточного рахунку можна отримати
виключно переказ у валюті, або ж кредит
у гривні. Договір на відкриття
банківського рахунку між відповідачем
та позивачем не укладався. Отже, суду не
надано доказів факту отримання
грошових коштів позивачем за кредитним
договором. Згідно п. 8.12 «Правил
використання готівкової іноземної
валюти на території України»,
затверджених Постановою Правління НБУ
№200 від 30.05.2007р. і зареєстрованих
Міністерством юстиції 18 червня 2007 р. за
№ 656/13923, фінансові установи, які
одержали генеральну ліцензію
Національного банку на здійснення
валютних операцій, і національний
оператор поштового зв'язку можуть
використовувати готівкову іноземну
валюту для проведення валютних
операцій відповідно до отриманих
генеральних ліцензій Національного
банку на здійснення валютних операцій.
На підставі Банківської ліцензії на
здійснення валютних операцій та
письмового Дозволу НБУ банк має право
видавати кредит готівковою іноземною
валютою тільки з поточного рахунку
клієнта, тобто з банківського
поточного рахунку, відкритого клієнту
в банку відповідне до положень глави 72
ЦК України. Згідно п 1.3. «Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах», затвердженої
Постановою Правління НБУ № 492 від
12.11.2003р., та зареєстрованої
Міністерством юстиції 17.12.2003р. за №
1172/8493 банки відкривають своїм клієнтам
за договором банківського рахунку
поточні рахунки за договором
банківського вкладу - вкладні
(депозитні) рахунки. Тобто, глава 72 ЦК
України, Банківська ліцензія та
письмовий Дозвіл на здійснення
валютних операцій строго
регламентують механізми операції
банку з валютними цінностями. Єдиним
можливим І законним шляхом видачі
Фізичній особі - резиденту готівкового
кредитує іноземній валюті є: -
відкриття клієнту поточного рахунку в
банку, що надає кредит (рахунок 2620.
«рахунки клієнта», згідно «Плану
рахунків бухгалтерського обліку в
банках України»): - перерахування на
поточний рахунок клієнта (рахунок 2620,
згідно «Плану рахунків
бухгалтерського обліку в банках
України») суми кредиту у валюті кредиту
(у даному випадку - 8 доларах СЩА) з
рахунку; - видача готівки в доларах США
клієнту на руки способом, передбаченим
«Інструкцією про касові операції в
банках України», затвердженою
Постановою Правління НБУ №337, тобто за
Заявою про видачу готівки з поточного
рахунку клієнта. Видача готівки
іноземної валюти здійснюється за
такими видатковими документами: за
заявою на видачу готівки передбачені
нормативно-правовими актами; фізичним
особам з їх поточних, вкладних
(депозитних) рахунків та переказу без
відкриття рахунку, а також за
операціями з відшкодування банкнот
іноземної валюти, прийнятих на інкасо.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності. Правочин
має вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне, настання правових
наслідків, що обумовлено ним. У
відповідності до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» відповідно до
ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною вимог, які встановлені
статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення
правочину. Згідно до п. 2 Постанови
відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину. З урахуванням
вищенаведеного, спірний кредитний
договір, як такий, що суперечить
переліченим актам законодавства та
зокрема ЦК, не відповідає вимогам,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, а отже, є
недійсними. Згідно укладеного
кредитного договору між сторонам від
21.09.07 року банком чітко встановлено п 2.1
«Надання кредиту здійснюється шляхом
видачі позичальнику готівкових коштів
в іноземній валюті з рахунку № НОМЕР_1
шляхом конвертації через касу банку
для подальшого перерахування
позичальником на цілі...визначені
договором..» п.2.4.1« Сплата процентів
здійснюється у валюті Кредиту на
рахунок № НОМЕР_1» Тобто факт порушення
чинного законодавства відповідачем
прописаний в договорі, де кошти
видавались з рах. № НОМЕР_1, відсотки
сплачувати на рах. № НОМЕР_2, що є
рахунком внутрішньобанківського
обліку фінансової та бухгалтерської
звітності та є недопустимим. Просить
суд визнати договір удаваним
правочином ,а саме кредитним договором
укладеним на купівлю автомобілю , між
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1. в
гривневому еквіваленті, а саме 107568,56
грн.

Представник відповідача
Шевченківського відділення Донецької
філії ПАТ «Укрсоцбанк» в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення на позовну заяву в яких
позовні вимоги не визнає, посилаючись
на те, що позивач вказує, що банком
порушено приписи чинного
законодавства України, щодо надання
споживачу попередньої інформації про
умови кредитування та орієнтовану
сукупну вартість кредиту і перед
укладенням договору кредиту № 550-3/1-000763
не був ознайомлений із умовами
кредитування.

Однак, вказане вище твердження не
відповідає дійсності, оскільки на
виконання вимог Закону України «Про
захист прав споживачів» перед
укладенням договору про надання
споживчого кредиту кредитодавець
надав споживачу повну, достовірну та
вичерпну інформацію про всі умови
отримання, користування та повернення
кредиту про що свідчить власний підпис
позивача під запитом на отримання
кредиту від 11.09.2007р.

Згідно ст.235 ЦК України, удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного
Суду України, «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», роз'яснено, що
за удаваним правочином сторони умисно
оформляють один правочин, але між ними
насправді встановлюються інші
правовідносини. На відміну від
фіктивного правочину, за удаваним
правочином права та обов'язки сторін
виникають, але не ті, що випливають зі
змісту правочину.

Отже, мета удаваного правочину, це
приховати інший правочин, але для
досягнення цієї мети повинні бути
умисні дії сторін.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Як вбачається із
п.1.1. кредитного договору банк
зобов'язався надати ОСОБА_1 кошти в сумі
21428,00 дол. США, а позичальник ОСОБА_1
прийняв на себе зобов'язання повернути
отримані кошти. Банк свої зобов'язання
виконав, а позичальник ні, тому що
останній платіж по кредиту був ще в 2010
році, тобто позичальником зобов'язання
по кредиту не виконуються близько двох
років.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї зі сторін має бути
досягнуто згоди.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Банківською ліцензією № 5 від 29 грудня
2001 року та отриманим 29 грудня 2001 року
дозволом № 5-1 відповідачу було надане
право здійснювати операції з валютними
цінностями, зокрема, вести рахунки
клієнтів (резидентів та нерезидентів) в
іноземній валюті, вести
кореспондентські рахунки банків
(резидентів і нерезидентів) в іноземній
валюті, залучати та розміщувати
іноземну валюту на валютному ринку
України, тощо.

Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при проведенні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та
умовах, встановлених законом (ч.3 ст. 533
Цивільного кодексу України).

Частина 2 статті 192 Цивільного кодексу
України також встановлює, що іноземна
валюта може використовуватися в
Україні у випадках і порядку,
встановлених законом. Випадки і
порядок використання іноземної валюти
визначаються Законом України «Про
Національний банк України» і Декретом
Кабінету міністрів України від 19
лютого 1993 року № 15-93 «Про систему
валютного контролю», а також виданими
відповідно до них нормативними актами,
якими передбачена можливість
здійснення розрахунків в іноземній
валюті і його погашенні. Під валютними
операціями у Декреті розуміються
операції, пов'язані з переходом права
власності на валютні цінності, за
винятком операцій, що здійснюються між
резидентами у валюті України; операції,
пов'язані з використанням валютних
цінностей в міжнародному обігу як
засобу платежу з передаванням
заборгованостей та інших зобов'язань,
предметом яких є валютні цінності;
операції, пов'язані з ввезенням,
переказуванням і пересиланням на
територію України та вивезенням,
переказуванням і пересиланням за її
межі валютних цінностей. Згідно з п.1 ч.2
ст. 47 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» на підставі
банківської ліцензії банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями. Одночасно, ст. 5 Декрету
передбачено, що валютні операції
провадяться на підставі відповідної
ліцензії Національного банку України.

Вважають, що позивачем пропущено строк
позовної давності для звернення до
суду, оскільки договір кредиту було
укладено 21.09.2007 року. Просять відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у
повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення представника позивача, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

В суді встановлено:

Згідно з копією заяви на отримання
кредиту від 11.09.2007 року, позивач ОСОБА_1
звернувся до Шевченківського
відділення Луганської філії АКБ «
Укрсоцбанк» з проханням надати кредит
на придбання автотранспортного засобу
Skoda Roomser у ООО «Автоленд» в м. Луганськ,
вул. Оборонна, 122, в сумі 21428,00 дол. США, що
складає 100% вартості автотранспортного
засобу, на строк 84 місяців зі сплатою 12,3
% річних. Сплату процентів і погашення
кредиту гарантував в строки,
передбачені договором кредиту,
щомісячно, рівними частками у
відповідності з графіком погашення
кредиту.(а.с.97 Т.1).

Із запиту на отримання кредиту від
11.09.2007р. на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що
перед укладанням договору про надання
споживчого кредиту кредитодавець
надав споживачу повну, вичерпну,
достовірну інформацію про всі умови
отримання користування та повернення
кредиту. Разом з цим власним підписом
на цій заяві на отримання кредиту
позичальник ОСОБА_1 свідчить про
відсутність у нього будь - яких
зауважень чи заперечень стосовно
змісту наданої йому банком інформації,
як про особу і місцезнаходження банку,
так і про умови отримання, користування
та повернення кредиту.(а.с.98 Т.1).

Згідно з копією договору кредиту №
555-32-26-013 від 21.09.2007 року про купівлю
автотранспортних засобів, Акціонерно -
комерційний банк соціального розвитку
« Укрсоцбанк» (кредитор) в особі
начальника Шевченківського відділення
Луганської обласної філії Жданової
Олени Іванівни та ОСОБА_1 (позичальник)
уклали договір про те, що кредитор
надає позичальнику у користування на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти у
сумі 21 428,00доларів США, зі сплатою 12.30 %
процентів річних з порядком погашення
суми основної заборгованості.

Згідно п.2.1. Надання кредиту
здійснюється шляхом видачі
позичальнику готівкових коштів в
іноземній валюті з позичкового рахунку
шляхом конвертації через касу банку
для подальшого перерахування
позичальником на цілі, визначені п.1.2.
цього договору.(а.с.27-29 Т.2).

Згідно з копією договору на поставку
автомобіля № ДГ - 0001600 від 10.09.2007 року,
ТОВ «Автоленд» (продавець) в особі
директора Кіркач І.О. та ОСОБА_1 (
покупець) уклади договір, про те, що
продавець передає, а покупець приймає у
власність транспортний засіб Skoda Roomser
stylo 1.4163кW. Покупець зобов'язується
сплатити вартість транспортного
засобу в розмірі 106215.00грн.(а.с.4-5 Т.1).

Згідно з копією договору застави від
01.09.2007р., Акціонерно - комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(заставодержатель) в особі начальника
Шевченківського відділення Луганської
обласної філії Жданової Олени Іванівни
та ОСОБА_1 (сторона) уклали договір про
те, що заставодавець передає в заставу
заставодержателю у якості
забезпечення виконання заставодавцем
зобов'язань за договором кредиту №
555-32-26-013 від 21 вересня 2007 року,
укладеного між заставодержателем та
заставодавцем наступне майно:
автомобіль марки «Skoda Roomser», легковий,
рік випуску -2007, колір - бежевий, р/н
НОМЕР_3. Майно зберігається за місцем
знаходження заставодавця за адресою:
АДРЕСА_1. (а.с. 30-31Т.2).

Згідно з додатковою угодою № 555-29-27/1 про
внесення змін до договору кредиту №
555-32-26-013 від 21.09.2007 року, Акціонерно -
комерційний банк соціального розвитку
« Укрсоцбанк» (кредитор) в особі
начальника Шевченківського відділення
Луганської обласної філії Жданової
Олени Іванівни та ОСОБА_1 (позичальник)
уклали додаткову угоду з 20.10.2008 року
встановити процентну ставку за
користування кредитом на рівні 13.50
процентів річних. (а.с.6 Т.1).

Відповідно до вимог ст. 235 ЦК України,
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який
сторони насправді вчинили.

Відповідно до вимог ст. 626 ч.1 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 627 ЦК України,
Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. У
договорах за участю фізичної особи -
споживача враховуються вимоги
законодавства про захист прав
споживачів.

Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про
договори, елементи яких містяться у
змішаному договорі, якщо інше не
встановлено договором або не випливає
із суті змішаного договору.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Особливості
регулювання відносин за договором про
надання споживчого кредиту
встановлені законом.

Відповідно до вимог ст. 192 ЦК України,
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Суд вважає, що під час укладання
спірного кредитного договору ОСОБА_1
мав необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення сторін
правочину було вільним і відповідало
їх волі. Кредитний договір був вчинений
у встановленій законом формі, був
спрямований на реальне настання
правових наслідків.

Банком при укладанні кредитного
договору не були порушені права ОСОБА_1,
як споживача у відповідності з Законом
України « Про захист прав споживача».

Позичальник ОСОБА_1 обрав кредит на
придбання транспортного засобу у
іноземній валюті у зв'язку з істотно
зменшеною відсотковою ставкою у
порівнянні з відсотковою ставкою на
кредит у національній валюті.

Відповідно до умов договору кредиту,
грошові кошти ОСОБА_1 надавалися у
іноземній валюті. Спеціальне
банківське законодавство в сфері
банківської діяльності не містить
приписів, які б забороняли банкам
надавати кредити в іноземній валюті,
або регламентувати умови кредитування
в іноземній валюті.

Ст. 192 ч.2, ст. 524 ч.2, ст. 533 ч.3 ЦК України,
передбачено, що у випадках, порядку та
на умовах, встановлених законом
допускається використання іноземної
валюти при виконанні зобов'язань. Чинне
законодавство передбачає можливість
вираження та виконання зобов'язань у
іноземній валюті у випадках,
встановлених законом.

З урахуванням вищевказаного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню, оскільки в
суді встановлено, що відповідачу було
надане право здійснювати операції з
валютними цінностями, зокрема, вести
рахунки клієнтів в іноземній валюті,
вести кореспондентські рахунки банків
в іноземній валюті та інші операції з
валютними цінностями на валютному
ринку. Перед укладанням кредитного
договору були виконані вимоги правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування. Усі
умови кредитного договору погоджені
обома сторонами на час укладення
договору, вибір умов кредитування з
боку позивача був добровільним,
сторони за власним волевиявленням
досягли істотних умов і власноручно їх
підписали, чим взяли на себе
зобов'язання виконувати їх належним
чином. Про це свідчать кредитна заявка
ОСОБА_1 з проханням надати кредит в
доларах США, часткове погашення ОСОБА_1
кредиту у доларах США. (квитанції а.с.24 -
61).

Суд вважає, що відсутні істотні
порушення при укладанні кредитного
договору і відсутні підстави для
визнання його удаваним правочином.

Окрім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що позивачем пропущено
строк позовної давності.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 81, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст.ст.
192, 235, 626-628, 638, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до Шевченківського
відділення Донецької обласної філії
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про захист прав
споживачів, про визнання кредитного
договору удаваним правочином у
задоволені позову - відмовити.

З повним рішенням суду особи, які
брали участь у справі, зможуть
ознайомитися, починаючи з 16.12.2013р.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Луганської області
через Первомайський міський суд
протягом десяти днів з моменту його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Первомайського міського суду
Т.В.
Мозолєва