Провадження № 2/537/1214/2013
Справа № 537/3915/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2013 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та прохала ухвалити рішення яким шлюб, зареєстрований 18 лютого 1995 року у відділі РАЦС м.Кременчука /актовий запис 171/ - розірвати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 18 лютого 1995 року у відділі РАЦС м.Кременчука /актовий запис 171/ між нею та відповідачем зареєстровано шлюб.

Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3, 20лютого 1996року народження.

Шлюбні стосунки між ними припинились з 2010 р., у звязку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сімя розпалася, вони проживають окремо, у кожного інша сім*я.. На примирення та зберігання шлюбу не згодні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохала суд позов задовольнити, строк на примирення не потрібен.

Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Судом повно та всебічно зясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду.

Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Подружжя ОСОБА_3 18.02.1995 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС м.Кременчука /актовий запис 171/ .

Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст..9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989року, ратифікованою Україною 27.02.1991року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.

Суд вважає, що зміна місця проживання дитини - завжди травма для неї.

При прийнятті рішення судом враховано, що дитина не визнається самостійним, рівноправним учасником переговорного процесу, а тому дитину необхідно залишити з матірю.

Відповідно до ст.160СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею окремо.

ОСОБА_3, 20 лютого 1996року народження досягла чотирнадцяти років, в судовому засіданні заявила, що бажає проживати з мамою, а тому місце проживання дитини слід визначити з матір*ю.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Післяшлюбне прізвище позивача визначити як ОСОБА_3 .

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити .

Шлюб зареєстрований 18 лютого 1995 року у відділі РАЦС м. Кременчука /актовий запис 171/ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Місце проживання дочки ОСОБА_3, 20 лютого 1996року народження слід визначити з матірю ОСОБА_1.

Післяшлюбне прізвище відповідача визначити як ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення , може оскаржити рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В.Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 серпня 2013р.