АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4392/13 Головуючий 1 інст. Ніколаєнко І.В.
Категорія: самочинне будівництво Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2013 року суддя судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2012 року позов задоволено .

За ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлові приміщення першого поверху з окремим входом колишньої квартири № 1 у літ. а в будинку № 35-А по вул. Петровського в м. Харкові, загальною площею 48,7 кв. м., основною площею 40,9 кв. м.

Додатковим заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2013 року резолютивна частина заочного рішення доповнена наступним реченням та складається з фрагментів: 1-3 торговельної зали, площею 40,9 кв. м., 1-4 кухні, площею 6,5 кв. м., 1-5 санвузла, площею 1,3 кв. м..

На це заочне рішення, в інтересах держави заступник прокурора Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати заочне рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 в позові.

Одночасно в апеляційній скарзі міститься клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. А-4 за вказаною адресою.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Заступник прокурора Харківської області мотивовану заяву про вжиття заходів забезпечення позову не подав.

В апеляційній скарзі послався лише на норму закону про забезпечення позову, а саме на статтю 151 ЦПК України. При цьому не вказав: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, не обґрунтував необхідність застосування арешту нерухомого майна, а також того, яким чином незастосування цього заходу забезпечення позову порушить інтереси держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 153 ч. 8, 313, 317, 319 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову, яка міститься в апеляційній скарзі повернути заступнику прокурора Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя