Справа № 500/8522/13-ц
Провадження № 2/500/3648/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року Ізмаїльській
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді –
Бурнусуса О.О.,

при секретарі – Ботнар
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, яким просив визнати за ним, як
спадкоємцем за законом першої черги
право власності на земельну ділянку
площею 2,76 га, розташовану на території
ОСОБА_3 сільської ради, передану для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала померлій 21.09.2012 року ОСОБА_4,
мотивуючи тим, що нотаріальною
конторою йому відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, у зв’язку із тим, що відсутній
витяг з державного земельного кадастру
на земельну ділянку площею 2,76 га,
розташовану на території ОСОБА_3
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області, виділену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

В судове засідання позивач не
з’явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
представник позивач ОСОБА_5 надала суду
заяву, якою позовні вимоги підтримують
в повному обсязі та просила справу
розглянути за їх відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з’явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
надав суду заяву, якою позовні вимоги
визнає та не заперечує проти їх
задоволення, а також просив справу
розглянути за його відсутності.

В судове засідання представник
відповідача ОСОБА_3 сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
не з’явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
надав суду заяву про розгляду справи за
його відсутності, якою позовні вимоги
визнає та не заперечує проти
задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належала
земельна ділянка площею 2,76 га,
розташована на території ОСОБА_3
сільської ради, передана для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджено державним
актом на право приватної власності на
землю серії І-ОД № 047352 від 28.04.2001 року,
виданого на підставі рішення 16 сесії
ХХІІІ скликання ОСОБА_3 сільської ради
народних депутатів Ізмаїльського
району Одеської області від 7 квітня 2000
року за № 79, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю ОД № 10-16-30.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії І-ЖД № 310586 від 24.09.2012 року,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_6 померла 21.09.2012 року.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов’язків

(спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов’язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
земельна ділянка площею 2,76 га,
розташована на території ОСОБА_3
сільської ради, передана для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва (державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ОД
№ 047352 від 28.04.2001 року).

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено витягом зі
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 36009027 від 06.12.2013 року, згідно
якого, інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_6 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_6 являються:

- син ОСОБА_1, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії VІ-УР
№ 1177231 від 25.08.1965 року, виданого ОСОБА_3
сільською радою Ізмаїльського району
Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
І-ЖД № 377338 від 06.12.2013 року, повторно
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України –
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_7, як спадкоємець
першої черги після смерті ОСОБА_6 у
встановлений строк звернувся до
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, на підставі якої було
заведено спадкову справу, що
підтверджено витягом зі спадковго
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) № 36009419 від 06.12.2013 року, тобто
вважається таким, що фактично прийняв
спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК
України.

Листом від 20.11.2013 року за № 10-10-18/537
наданим відділом Держземагенства в
Ізмаїльському районі Одеської області
повідомлено про те, що відомості про
земельну ділянку площею 2,76 га,
розташовану на території ОСОБА_3
сільської ради виділену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що належала ОСОБА_6 до
державного земельного кадастру не
вносились.

Письмовою відповіддю наданою
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
06.12.2013 року за № 2692/02-14, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв’язку
із тим, що відсутній витяг з державного
земельного кадастру на земельну
ділянку площею 2,76 га, розташовану на
території ОСОБА_3 сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
виділену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222,
1261, 1269, ЦК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно –
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за
законом першої черги право власності
на земельну ділянку площею 2,76 га,
розташовану на території ОСОБА_3
сільської ради, передану для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва (державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ОД
№ 047352 від 28.04.2001 року), що належала
померлій 21.09.2012 року ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя           ОСОБА_8