РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2013

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

судді Заворотної О.Л.,

при секретареві Оніщуку В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Галко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хмельницький
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Відкритого міжнародного
університету розвитку людини
«Україна», ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», за участю третьої особи
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

В серпні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до суду із позовом з
урахування уточнення до Відкритого
міжнародного університету розвитку
людини «Україна» (далі відповідач-1),
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»
(відповідач-2), за участю третьої особи
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в
обґрунтування якого вказали, що 09.02.2012р.
близько 15год. 05хв. по вул. Толбухіна, 2/7 у
м. Хмельницькому, автомобіль «Reno Duster»
н/з НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5,
рухаючись заднім ходом допустив
зіткнення з автомобілем «Audi A-4» н/з
НОМЕР_3, за кермом якого перебував
ОСОБА_3 Автомобіль «Audi A-4» н/з НОМЕР_3
належить на праві власності ОСОБА_4
Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль ОСОБА_4 отримав
механічні пошкодження. Згідно висновку
№010/02/2012 експертного
автотоварознавчого дослідження
автомобіля «Audi A-4» н/з НОМЕР_3 1996 р.в.
станом на 13 лютого 2012 року, вартість
відновлювального ремонту становить
6844,84грн., а з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу складових автомобіля,
4984,52грн. На момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди,
автомобіль «Reno Duster» н/з НОМЕР_4 належав
на праві власності відповідачу-1,
цивільно-правову відповідальність
якого як власника наземного
транспортного засобу було
застраховано відповідачем-2. Проте
відповідач-2 виплатив страхове
відшкодування в сумі 4510,99грн. У зв'язку
з чим, позивач ОСОБА_4 просить стягнути
з відповідача-1 на свою користь 1860,32грн.
матеріальної шкоди, 450,00грн. витрат
пов'язаних з проведенням
автотоварознавчого дослідження,
500,00грн. моральної шкоди, а з
відповідача-2 - 473,53грн. матеріальної
шкоди. Позивач ОСОБА_3 просить стягнути
з відповідача-2 моральну шкоду в сумі
500,0грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала повністю і просила позов
задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилась, про день та час слухання
справи повідомлена в установленому
законом порядку, надала до суду
письмові пояснення, справу просила
слухати за її відсутності.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні позов не визнав, надав суду
пояснення в яких вказав, що його
цивільна-правова відповідальність
застрахована відповідачем-2, страхове
відшкодування виплачено, а тому
відсутні підстави для задоволення
позову, оскільки ремонт транспортного
засобу не проведений.

Представник відповідача-2 в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлений в
установленому законом порядку, надав
до суду письмові заперечення на позов,
проти задоволення позову заперечив в
повному обсязі, справу просив слухати
за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні проти позову заперечив.

Суд встановивши обставини справи та
відповідні до них правовідносини
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

09.02.2012р. близько 15год. 05хв. по вул.
Толбухіна, 2/7 у м. Хмельницькому,
автомобіль «Reno Duster» н/з НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_5, рухаючись заднім
ходом допустив зіткнення з автомобілем
«Audi A-4» н/з НОМЕР_3, за кермом якого
перебував ОСОБА_3

Автомобіль «Audi A-4» н/з НОМЕР_3 належить
на праві власності ОСОБА_4 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні
пошкодження.

Транспортний засіб «Reno Duster» н/з НОМЕР_4
належить на праві власності
Хмельницькому інституту соціальних
технологій ВНЗ Відкритого
міжнародного університету розвитку
людини «Україна».

08.11.2011 року між відповідачем-2 та
відповідачем-1 був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/7527498, строком дії з 11.11.2011р.
по 10.11.2012р. Забезпеченим транспортним
засобом згідно полісу є автомобіль «Reno
Duster» н/з НОМЕР_4.

09.02.2012р. водій ОСОБА_5 виконував трудові
обов'язки, а саме управління
транспортним засобом «Reno Duster» н/з
НОМЕР_4.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 23 лютого 2012
року ОСОБА_5 визнано винним у скоєні
адміністративного правопорушення
передбаченого за ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини визнаються
сторонами.

В подальшому ОСОБА_4 та суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_6 укладено
договір № 010 від 12.02.2012р. про проведення
автотоварознавчого дослідження
автомобіля «Audi A-4» н/з НОМЕР_3, за
виконання якого ОСОБА_4 згідно
квитанції № Н373491 від 22.02.2013р. сплачено
450,0грн. А 13.02.2013р. в присутності
представника власника ОСОБА_3, учасника
ДТП ОСОБА_5, представника СК «Провідна»
Дикуна А.В. експертом ОСОБА_6 проведено
огляд пошкодженого автомобіля «Audi A-4»
н/з НОМЕР_3.

Згідно висновку №010/02/2012 експертного
автотоварознавчого дослідження
автомобіля «Audi A-4» н/з НОМЕР_3 1996 р.в.
станом на 13 лютого 2012 року вартість
відновлювального ремонту становить
6844,84грн., а з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу складових автомобіля, -
4984,52грн.

18 квітня 2012 року ПрАТ «СК Провідна»
перерахувала ОСОБА_4 суму
матеріального збитку, завданого
автомобілю «Audi A-4» н/з НОМЕР_3 у розмірі
4510,99грн.

При цьому для визначення розміру
матеріального збитку спеціалістом
відповідача-2 на підставі Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом МЮУ, ФДМУ від
24.11.2003р. № 142/5/2092 (зі змінами та
доповненнями) та за допомогою
програмного продукту «Аудатекс»
проведено калькуляцію № 301392406 від
12.04.2012р., відповідно до якої вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Audi A-4» н/з НОМЕР_3 без урахування зносу
становить 6374,46грн. А враховуючи, що
строк експлуатації досліджуваного
автомобіля перевищує 12 років, то
значення коефіцієнту фізичного зносу
приймається 0,7.

Враховуючи вищевикладене
відповідачем-2 проведено розрахунок
матеріального збитку, завданого
автомобілю «Audi A-4» н/з НОМЕР_3 наступним
чином : 2485,80 (вартість
ремонтно-відновлювальних
робіт)+1226,56(вартість необхідних для
ремонту матеріалів)+2662,10(вартість
складових, що підлягають заміні чи
ремонту)*(1-0,7) (коефіцієнт фізичного
зносу)=4510,99грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо
розміру спричинення матеріальної
шкоди, внаслідок пошкодження
автомобіля в результаті ДТП, позивачі
посилаються на зазначений вище
висновок автотоварознавчого
дослідження.

Відповідачем-2 не надано суду будь-яких
доказів, які б спростовували
зазначений вище висновок щодо
визначення розміру матеріальної шкоди,
що складається з вартості ремонту
автомобіля, враховуючи що обстеження
автомобіля та складання акту огляду
проведено спеціалістом в присутності
представника відповідача-2, а
калькуляція відповідачем-2 складена
пізніше, але на підставі того самого
акту огляду транспортного засобу від
13.02.2012р., не було також заявлено
останнім клопотання про призначення
автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 10 ЦПК
України суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи,
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Оскільки відповідачами не надано
інших доказів, які б спростовували
надані суду позивачами докази на
підтвердження розміру матеріальної
шкоди, зокрема вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля, суд вважає за необхідне
прийняти висновок автотоварознавчого
дослідження як допустимий доказ при
визначенні розміру шкоди, завданої
майну позивача ОСОБА_4 в результаті ДТП.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобі» (далі Закону), страховий поліс -
єдина форма внутрішнього договору
страхування, яка посвідчує укладення
такого договору.

Відповідно до ст. 3 Закону, обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком
є дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону, у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з положеннями ст. 26-1 Закону,
страховиком відшкодовується
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Відповідно до ст. 36.1. Закону, страховик
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ), керуючись
нормами цього Закону, приймає
вмотивоване рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи щодо якої ухвалено постанову
суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), а також доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі,
якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода,
заподіяна особі чи її майну, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала, якщо ця особа не доведе
відсутності своєї вини. Відповідно до
ч.1 ст.1187 ЦКУ джерелом підвищеної
безпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦКУ
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом. Згідно
ч.5 ст.1187 ЦКУ особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо вона не доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого. Згідно ст.1188
ЦКУ (ч.1 п.1) - шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану її працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Встановлено з матеріалів справи, і
дана обставина не оспорюється
відповідачами, що водій ОСОБА_5 станом
на день ДТП був у трудових стосунках з
відповідачем-1, при скоєнні ДТП керував
автомобілем даного підприємства,
знаходився на робочому місці, при
виконанні своїх прямих трудових
обов'язків (працював водієм у
відповідача), тому згідно ст. 1172 ЦКУ
відповідальність за всю шкоду,
заподіяну водієм - як найманим
працівником, несе його роботодавець,
тобто вказане підприємство -
роботодавець. Таким чином, за шкоду,
заподіяну водієм ОСОБА_5 - у даному
випадку - відповідальним є його
роботодавець.

Враховуючи вищевикладене з
відповідача-1 на користь позивача
ОСОБА_4 належить стягнути 1860,32грн.
матеріальної шкоди (6844,84грн. - 4984,52грн.)
згідно висновку № 010/02/2012 та витрати на
автотоварознавче дослідження в сумі
450грн.

Згідно ст. 22.3 Закону потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23 ЦК
України. При цьому страховик
відшкодовує не більше ніж 5 відсотків
ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9
цього Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Тобто в даному випадку зі страховика на
користь потерпілої особи може
стягуватися лише моральна шкода
завдана ушкодженням здоров'ю (п.1 ч.2 ст.
23 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене в позові
ОСОБА_3 до відповідача-2 про
відшкодування моральної шкоди
належить відмовити.

Із системного аналізу, п. 22.3 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" і п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України
слідує, що обов'язок відшкодування
моральної шкоди, завданої пошкодженням
майна, покладено на особу, яку визнано
винною у скоєнні ДТП, тобто на
відповідача-1.

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд виходить з
положень, визначених ст.ст. 23, 1167 ЦК
України і враховує характер
правопорушення, вчиненого ОСОБА_5,
ступінь його вини, глибину душевних
страждань і переживань ОСОБА_4 у зв`язку
з пошкодженням її майна і неможливістю
певний час користуватись своїм
транспортним засобом, враховує вимоги
розумності і справедливості і вважає,
що сума в розмірі 200 грн. буде
достатньою і обґрунтованою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача -1 на користь позивача
ОСОБА_4 належить стягнути судові
витрати в сумі 200,0грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167,
1187, 1172, 1188, 1194 ЦК України, ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд -

вирішив :

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відкритого
міжнародного університету розвитку
людини «Україна», ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна», за участю третьої
особи ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задоволити частково.

Стягнути з Відкритого міжнародного
університету розвитку людини
«Україна» () на користь
ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі
1860,32грн. (одна тисяча шістдесят гривень
32 коп.), витрати на автотоварознавче
дослідження в сумі 450грн. (чотириста
п'ятдесят гривень 00коп.) та моральну
шкоду в сумі 200грн. (двісті гривень 00
коп.).

Стягнути Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» () на користь
ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 473,53грн.
(чотириста сімдесят три гривні 53 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

В позові ОСОБА_3 до ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Відкритого міжнародного
університету розвитку людини
«Україна» () на користь
ОСОБА_4 судові витрати в сумі 200грн.
(двісті гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення набуває законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: