РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 за участю третьої особи органу
опіки та піклування Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради про усунення перешкод у
вихованні та спілкуванні з сином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 за участю третьої особи органу
опіки та піклування ПРА ОМР та просить
усунути перешкоди у спілкуванні та
вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановивши спосіб участі ОСОБА_1 у
спілкуванні та вихованні сина шляхом
надання систематичних побачень з
дитиною кожну суботу та неділю з 09:00
год. суботи по 20:00 год. неділі, з
обов'язковим поверненням дитини до
постійного місця проживання, а також в
інший час - за домовленістю сторін на
нейтральній території будь-яких
дитячих розважальних комплексів, а
також місцях масового відпочинку:
парках, скверах, пляжах,
спортивно-ігрових майданчиках, що
знаходяться на території м. Одеси та м.
Миколаєва, святкування з сином Нового
року, Різдва, Пасхи, дня народження у
місці проживання батька; зобов'язати
ОСОБА_2 не чинити перешкоди у
спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 у
час, встановлений для побачень,
спілкування та спільного відпочинку.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим,
що з 2009 року по травень місяць 2013 року
вони з відповідачкою проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу. 21 грудня 2012
року у них народився син ОСОБА_3, в
свідоцтві про народження якого позивач
був вказаний батьком. З моменту
народження сина він піклувався про
нього, приймав участь у вихованні та
розвитку дитини, матеріально
забезпечував сім'ю. Проте з травня
місяця між сторонами були припинені
сімейні відносини і ОСОБА_2 разом з
дитиною переїхала до м. Миколаєва.

Позивач також вказує, що вони з ОСОБА_2А
домовились про можливість виховання та
спілкування з дитиною, тому згідно
такої домовленості син проводив з ним
час щотижня в суботу та неділю. Однак
згодом відповідачка почала чинити йому
перешкоди у побаченні з сином, змінила
номер телефону та не впускає його до
квартири, де вони з сином проживають,
тобто забороняє спілкуватися з
дитиною. ОСОБА_1 зазначає, що бажає
спілкуватися з сином, приймати участь у
його вихованні, сприяти його розвитку,
забезпечувати повноцінне життя дитини,
тому був змушений звернутись до суду з
даним позовом.

Представник ОСОБА_1 у судовому
засіданні підтримав вищевказані
позовні вимоги у повному обсязі та
просив суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не
визнали, заперечували проти його
задоволення. Відповідачка не
заперечувала, що ОСОБА_1 матеріально
забезпечує її старшого сина, а також їх
спільну дитину - малолітнього ОСОБА_3
Також зазначила, що вона не заперечує
проти побачень та спілкування позивача
з сином, однак вона не бажає, щоб ці
зустрічі відбувались у її будинку.

Представник органу опіки та піклування
ПРА ОМР у судове засідання не з'явилась,
про час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином, до суду
надійшла заява про розгляд справи за її
відсутності з урахуванням прав та
інтересів дитини.

Дослідивши матеріали цивільної справи
у їх сукупності, повно і всебічно
з'ясувавши обставини, заслухавши
пояснення представників сторін та
відповідачки, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з сином підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
з 2009 року по травень місяць 2013 року
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу.

21 грудня 2012 року у сторін народився син
- ОСОБА_3 згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1. У даному
свідоцтві батьком дитини вказаний
ОСОБА_1

З травня місяця 2013 року між сторонами
були припинені сімейні відносини і
ОСОБА_2 разом з дитиною переїхала до м.
Миколаєва.

Також судом встановлено, що з моменту
народження дитини позивач піклувався
про нього, приймав участь у вихованні
та розвитку дитини та матеріально
забезпечував сім'ю. Після припинення
сімейних відносин сторони домовились
про можливість виховання та
спілкування з дитиною, тому згідно
такої домовленості син проводив з
позивачем час щотижня в суботу та
неділю.

Однак у судовому засіданні доведено, що
згодом ОСОБА_2 почала чинити позивачу
перешкоди у побаченні з сином, змінила
номер телефону та забороняє
спілкуватися з дитиною.

Згідно висновку органу опіки та
піклування ПРА ОМР від 18 листопада 2013
року №01-12/2559 був визначений порядок
участі ОСОБА_1 у вихованні його сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким було
вирішено: зобов'язати ОСОБА_2 не
перешкоджати зустрічам і спілкуванню
позивача з його малолітнім сином
ОСОБА_3; визначити способи участі
позивача у вихованні сина шляхом
встановлення систематичних побачень
батька з дитиною кожну суботу та неділю
з 09:00 год. суботи по 20:00 год. неділі, а
також в інший час - за домовленістю
сторін на нейтральній території
будь-яких дитячих розважальних
комплексів, а також місцях масового
відпочинку: парках, скверах, пляжах,
спортивно-ігрових майданчиках, що
знаходяться на території м. Одеси та м.
Миколаєва, святкування з сином Нового
року, Різдва, Пасхи, дня народження у
місці проживання батька.

В суду вищевказаний висновок не
викликає сумнівів, тому при винесенні
рішення суд бере його за основу.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що ОСОБА_1 бажає спілкуватися
з сином, приймати участь у його
вихованні, сприяти його розвитку,
забезпечувати повноцінне життя дитини,
однак відповідачка безпідставно
чинить йому перешкоди у спілкуванні з
сином.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N
789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України
гарантовано, що мати та батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Статтею 153 СК України встановлено, що
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону
України «Про охорону дитинства» кожна
дитина має право на проживання в сім'ї
разом з батьками або в сім'ї одного з
них та на піклування батьків. Батько і
мати мають рівні права та обов'язки
щодо своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.
Дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів. Батьки, які проживають
окремо від дитини, зобов'язані брати
участь у її вихованні і мають право
спілкуватися з нею, якщо судом визнано,
що таке спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо
його прав та обов'язків цивільного
характеру.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими та такими, що знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні. Також суд дійшов висновку,
що участь позивача у вихованні дитини і
спілкування з ним буде сприяти
нормальному розвитку дитини.

Керуючись Конвенцією про права дитини,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р.
№ 789-XII, ст.ст. 7, 141, 150, 153, 157, 159 СК України,
ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 174,
208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з сином, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні
та вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановивши спосіб участі ОСОБА_1 у
спілкуванні та вихованні сина шляхом
надання систематичних побачень з
дитиною кожну суботу та неділю з 09:00
год. суботи по 20:00 год. неділі, з
обов'язковим поверненням дитини до
постійного місця проживання, а також в
інший час - за домовленістю сторін на
нейтральній території будь-яких
дитячих розважальних комплексів, а
також місцях масового відпочинку:
парках, скверах, пляжах,
спортивно-ігрових майданчиках, що
знаходяться на території м. Одеси та м.
Миколаєва, святкування з сином Нового
року, Різдва, Пасхи, дня народження у
місці проживання батька.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у час,
встановлений для побачень, спілкування
та спільного відпочинку.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Ю.Б. Свячена