Справа № 182/6947/13-ц
Провадження № 2/0182/3160/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.09.2013 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства „Хнюкало, третя особа Сектор містобудування та архітектури Нікопольської райдержадміністрації, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно.

На підтвердження своїх позовних вимог посилається на наступне.

Відповідно до рішення єдиного засновника (власника) від 20.06.2013 року ФГ „Хнюкало передало йому у приватну власність у рахунок погашення боргу за договорами позики у розмірі 50 241,29 грн. житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Цього ж дня було підписано акт приймання - передачі нерухомого майна. Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 3866042 від 11.07.2013 року у державній реєстрації права власності на вищевказаний будинок йому було відмовлено. Так, згідно виготовленого КП „Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 було виявлено самочинні будівлі, а саме: прибудова „а, фундамент під прибудову „а1, підвал „а пд., прибудова „б, навіс „б1. Таким чином, зазначені будівлі були побудовані ФГ „Хнюкало без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, узгодженого проекту та дозволу на початок виконання будівельних робіт та є самочинним будівництвом. З приводу вищевказаного, зазначає, що на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 24.03.2008 року за ФГ „Хнюкало було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 . Рішенням Покровської сільської ради № 72 від 10.08.2012 року спірний будинок було переведено з нежитлового фонду до житлового. Згідно виготовленого ФОП ОСОБА_2 технічного висновку, житловий будинок та самочинні будівлі по АДРЕСА_1 відповідають вимогам державних будівельних норм ДБН В2.2-15-2009 „Житлові будівлі і ДБН В2.6.14-97 „Конструкції будівель та споруд і їх можливо експлуатувати за цільовим призначенням. Листом від 26.07.2013 року № 155 Сектор містобудування та архітектури Нікопольської райдержадміністрації погодив визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, на якій побудований вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, належить йому на праві приватної власності згідно договору дарування від 29.06.2011 року, про що зроблено відповідну відмітку на державному акті на право власності на землю. На теперішній час він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , однак позбавлений можливості зареєструвати своє право на спірне майно та змушений звернутися до суду.

В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа в судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи по суті була повідомлена належним чином, заперечень на позов не надала, про причини неявки до суду не повідомила. Справа слухалась у відсутність третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення єдиного засновника (власника) від 20.06.2013 року, ФГ „Хнюкало передало позивачу у приватну власність у рахунок погашення боргу за договорами позики у розмірі 50 241,29 грн. житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.23). Цього ж дня було підписано акт приймання - передачі нерухомого майна (а.с.24). Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 3866042 від 11.07.2013 року у державній реєстрації права власності на вищевказаний будинок йому було відмовлено (а.с.7). Так, згідно виготовленого КП „Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 було виявлено самочинні будівлі, а саме: прибудова „а, фундамент під прибудову „а1, підвал „а пд., прибудова „б, навіс „б1 (а.с.12-21). Таким чином, зазначені будівлі були побудовані ФГ „Хнюкало без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, узгодженого проекту та дозволу на початок виконання будівельних робіт та є самочинним будівництвом. Однак, на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 24.03.2008 року за ФГ „Хнюкало було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 (а.с.8-11). Рішенням Покровської сільської ради № 72 від 10.08.2012 року спірний будинок було переведено з нежитлового фонду до житлового (а.с.22). Згідно виготовленого ФОП ОСОБА_2 технічного висновку, житловий будинок та самочинні будівлі по АДРЕСА_1 відповідають вимогам державних будівельних норм ДБН В2.2-15-2009 „Житлові будівлі і ДБН В2.6.14-97 „Конструкції будівель та споруд і їх можливо експлуатувати за цільовим призначенням (а.с.28-41). Листом від 26.07.2013 року № 155 Сектор містобудування та архітектури Нікопольської райдержадміністрації погодив визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.42). Земельна ділянка, на якій побудований вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, належить позивачу на праві приватної власності згідно договору дарування від 29.06.2011 року (а.с.43-44), про що зроблено відповідну відмітку на державному акті на право власності на землю (а.с.45). На теперішній час позивач зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , однак позбавлений можливості зареєструвати своє право на спірне майно.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку „А, конюшні „Б, № 1-8, І спорудження, в тому числі на самочинно збудовану прибудову „а 2,78 м. х 14,78 м., фундамент під прибудову „а1 6,08 м. х 14,23 м., підвал „а пд, прибудову „б 3,0 м. х 3,60 м., навіс „б1 3,80 м. х 19,20 м.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал