Справа № 1519/2009/2012
Провадження № 2/521/480/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Малиновський райсуд м.
Одеси

в складі: головуючого судді Роїка
Д.Я.,

при секретарях Чайковської
О.В., Гречко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Одеської міської ради про
визнання житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_2. спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за позовом ОСОБА_2 про
включення в спадкову масу всього майна,
яке належало померлому ОСОБА_3, яке
знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 і
визнати спадкоємницею майна дочку
померлого - ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
за законом на спадкове майно померлого
ОСОБА_3, а також визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Малиновського
району діючий в інтересах ОСОБА_1
звернувся до Малиновського районного
суду м. Одеси з позовом, в якому просив
встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті ОСОБА_3 в розмірі
цілого спірного будинку, визнати право
власності за ОСОБА_1 на спірний будинок
за адресою: АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за заповітом.

В ході розгляду було уточнено позовні
вимоги, а саме, ОСОБА_1 просила
встановити факт прийняття ОСОБА_3
спадщини після смерті ОСОБА_4 в розмірі
1/4 частині спірного будинку, встановити
факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після
смерті ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини
спірного будинку, встановити факт
прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті
ОСОБА_5 у вигляді 1/4 частини спірного
будинку, усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні спірним будинком та
вселити її у будинок за адресою:
АДРЕСА_2, а також визнати спірний
будинок за адресою: АДРЕСА_2, спільним
майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини
після смерті батьків у вигляді
спірного домоволодіння, розташованого
за адресою: АДРЕСА_2, та визнати за нею
права власності на вказаний будинок, а
також визнати недійсним заповіт,
вчинений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
визнати недійсною довіреність, видану
ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_1, визнати
недійсним шлюб, укладений між її
батьком - ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також
встановити факт прийняття спадщини
після смерті її матері - ОСОБА_4

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 07.12.2009 року в задоволенні
позову заступника прокурора
Малиновського району м. Одеси в
інтересах ОСОБА_1 було відмовлено.

Позовні вимоги зустрічного позову
ОСОБА_2 було задоволено, визнано
недійсним шлюб, зареєстрований 11.08.2007
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, визнано
недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 23.10.2007 року, визнано
недійсною довіреність на ім'я ОСОБА_1,
встановлено факт прийняття ОСОБА_2
спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3
у вигляді домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2. Визнано за ОСОБА_2 право
власності на домоволодіння в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 09.06.2010 року апеляційна
скарга прокуратури Малиновського
району міста Одеси, ОСОБА_1 відхилені,
рішення суду першої інстанції від
04.12.2009 року залишено без змін. Справа за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської
міської ради в частині позовних вимог
про визнання жилого будинку за адресою:
АДРЕСА_2, спільною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 передано на розгляд суду першої
інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 грудня 2011 року
було скасовано рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року
та ухвала апеляційного суду Одеської
області від 09 червня 2010 року в частині
задоволення позовних вимог про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
житловий будинок за ОСОБА_2 і справу в
цій частині передали на новий розгляд
до суду першої інстанції. Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
09 червня 2010 року справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради
про визнання житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_2. спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, також було
передано на розгляд суду першої
інстанції.

Таким чином, на теперішній час судом
першої інстанції розглядалися
наступні позовні вимоги: позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Одеської міської ради про
визнання житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_2. спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та позов ОСОБА_2 про
включення в спадкову масу всього майна,
яке належало померлому ОСОБА_3, яке
знаходилось за адресою: АДРЕСА_2, і про
визнання спадкоємницею майна дочку
померлого - ОСОБА_2 та про визнання за
ОСОБА_2 право власності в порядку
спадкування за законом на спадкове
майно померлого ОСОБА_3, в тому числі
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_2, яке складається з житлового
приміщення під літерою «Г», погріб під
літ. «Ж», вбиральня під літ. «И», літньої
кухні під літ. «К», тамбура з крильцем
під літ. «К», сараїв під літ. «Л», «М»,
«Н», колодязю під лат. цифрою «VІ»,
огорожі № 3, 4, 9, 15, мощіння II, IV, V,
загальною площею 144,6 кв. м.,
розташованих на земельній ділянці
загальною площею 678 кв. м., а також
визначити додатковий строк, достатній
для подання заяви про прийняття
спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в останнє судове
засідання не з'явилася, про час, дату,
місце судового розгляду була
повідомлена, причину неявки суду не
повідомила. Оскільки це не перша неявка
ОСОБА_1 в судове засідання, підстав,
передбачених п. 3 ч.1 ст. 169 ЦПК України
для відкладення судового засідання суд
не вбачає, тому вважає за можливе
розгляд справи проводити за
відсутності позивача, враховуючи що
його інтереси представляє прокурор.

В минулих судових засіданнях ОСОБА_1
підтримувала свої позовні вимоги, та
заявляла, що позовні вимоги ОСОБА_2
незаконні, так як вона є дружиною
померлого ОСОБА_3, а раніше винесене
негативне судове рішення по її позову
було мотивовано на основі фіктивної
довідки психоневрологічного
диспансеру. ОСОБА_3 не хворів
психічними захворюваннями і був
нормальною людиною. ОСОБА_1 також
вважає, що ОСОБА_2 є прийомною дочкою
ОСОБА_3, ніколи не проживала в домі
АДРЕСА_2. ОСОБА_2 не займалася
похованням померлого ОСОБА_3

ОСОБА_1 дійсно приймала участь в
проведенні ремонту будинку, будуванні
кам'яної огорожі, і просить виділити 1/6
частину спадщини ОСОБА_3 на її користь.
Вважає, що в задоволенні позивних
вимогах ОСОБА_2 необхідно відмовити, її
позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і її
представник вимоги позову підтримали
та просили задовольнити їх в повному
обсязі, та повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
вказуючи на такі обставини:

ОСОБА_2 в сім'ї ОСОБА_3 була першою
дитиною. Батьки - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
спочатку жили в цивільному шлюбі і
тільки після народження другої дитини -
ОСОБА_5, зареєстрували свої шлюбні
відносини.

В 2001 року померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4, а
в 2003 р. помер брат - ОСОБА_5 Голова сім'ї
ОСОБА_3 важко переніс втрату дружини, а
ще більше - втрату сина ОСОБА_5. Вже
після 2001 року у батька почали
проявлятися дивності в поведінці, він
став часто бувати роздратованим, без
підстав починав злитися на всіх, вів
себе не завжди адекватно. З втратою
сина батько почав говорити, що ОСОБА_2
не дочка йому, не завжди визнавав
онуків, безпідставно затівав сварки і
інше. Приймаючи до уваги хворобливий
стан батька, що сама ОСОБА_2 працювала,
вона змушена була взяти для догляду за
батьком доглядальницю. В липні 2007 року
ОСОБА_2 в якості доглядальниці
запросила ОСОБА_1, яка скориставшись
хворобливим станом ОСОБА_3,
зареєструвала з ним шлюб і отримала від
нього заповіт на все наявне майно.
Будучи не згодна з даними документами,
ОСОБА_2 оскаржила їх у суді і рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 07.12.2009 року укладений шлюб між
ОСОБА_1 і ОСОБА_3, а також заповіт
складений ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_1, були
визнані недійсними. Дане рішення суду
набрало чинності і у ОСОБА_1, а також у
прокурора Малиновського району м.
Одеси, який виступав в її інтересах,
відпали правові підстави претендувати
на спадкове майно ОСОБА_3 Так як ОСОБА_3
постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2,
то він фактично прийняв спадкове майно
після смерті дружини і сина.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і ОСОБА_2
лишилася єдиною спадкоємницею. ОСОБА_2
про прийняття спадщини зверталася з
заявою до п'ятої Одеської нотаріальної
контори, але її не прийняли, так як уже
йшов судовий спір, а крім того, на
будинок було накладено судом арешт. В
даний час ОСОБА_2 проживає в будинку
батьків, за адресою: АДРЕСА_2.

Відсутні у ОСОБА_1 і законні підстави на
частину майна ОСОБА_3 під виглядом
сумісної власності подружжя, так як її
твердження про суттєві матеріальні
вкладання в ремонт домоволодіння не
відповідають дійсності і повністю
заперечуються документами, які надані
суду. З урахуванням прийнятих судових
рішень по даній справі, ОСОБА_1 вже не
має законних підстав посилатися на
подружні відносини, але інших
аргументів вона так і не наддала суду.
Не отримав суд і яких-небудь доказів її
матеріальних вкладів в ремонт будинку
ОСОБА_3

Представник прокуратури Малиновського
району м. Одеси надав суду заяву, в якій
просить суд відмовити в позові ОСОБА_2
та ОСОБА_1

Представник третьої особи - Одеської
міської ради, в судове засідання не
з'явився, про час та дату розгляду
справи судом був повідомлений, причину
неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши надані суду сторонами
докази, прийшов до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню, а ОСОБА_1 в позовних
вимогах необхідно відмовити.

Судом в ході розгляду даних спірних
взаємовідносин встановлені наступні
факти і обставини:

Подружжя ОСОБА_3 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
проживали за адресою: АДРЕСА_2, в
будинку, який було збудовано в 1973 році і
яким вони володіли на праві спільної
часткової власності в рівних долях, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 30.07.1973 року, виданого
виконкомом Іллічівської районної ради
депутатів трудящих (т.1 а.с. 5-6).

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилися
двоє дітей - син ОСОБА_5, актовий запис
від червня 1959 р. і дочка ОСОБА_2, актовий
запис № 518 від 05.08.1955 р., яка в зв'язку з
одруженням змінила своє прізвище на
ОСОБА_2 (т.1 а.с. 14, 17, 18, 22, 92).

До 1983 року ОСОБА_2 зі своєю сім'єю
проживала разом з батьками за адресою:
АДРЕСА_2, в будинку, який знаходився на
земельній ділянці батьків матері
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 В 1983 року сім'ї ОСОБА_2
була виділена 5-кімнатна квартира, як
багатодітній сім'ї і вона стала
проживати окремо від батьків з 15.10.1999
року за адресою : АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 19,
124-125).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, актовий
запис № 5802 від 03.07.2001 року (т.1, а.с. 7).
Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді 1/2 частині спірного
домоволодіння. Спадкоємцями першої
черги на це майно були її чоловік
ОСОБА_3, син - ОСОБА_5 та донька ОСОБА_2

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
були постійно зареєстровані у спірному
домоволодінні, до моменту смерті
кожного з них, що підтверджується
довідкою (т.1, а.с.85).

Відомості про місце проживання сину
ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_4 у суду
не має. ОСОБА_2 на той час не проживала
постійно у спірному домоволодінні.

Враховуючи що ОСОБА_3 на момент смерті
ОСОБА_4 постійно проживав та був
зареєстрований у спірному
домоволодінні, у відповідності до
вимог ст. 529, п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_3
прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини
спірного домоволодіння.

Згідно довідки 5-ї Одеської державної
нотаріальної контори № 8562/2-11 від 12.06.2007
р., щодо майна померлих 02.07.2001 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкові справи не
заводилися, свідоцтва про право на
спадщину не видавалися (т. 1, а.с. 46).

Інші спадкоємці першої черги не можуть
вважатися таким що прийняли спадщину
за законом, оскільки про це суду не було
надано належних доказів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, актовий
запис № 8418 від 19.09.2003 року (т.1, а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, актовий
запис № 864 від 23.01.2008 року (т.1, а.с. 12, 13, 150,
152). Після його смерті відкрилася
спадщина на цілий спірний житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_2. Спадкова
справа на спірне майно не заводилася
(т.1 а.с. 43).

Судом були оглянуті та досліджені
залучені до даної цивільної справи
матеріали перевірки по скаргам ОСОБА_1
і ОСОБА_2, які проводилася працівниками
Хмельницького відділення міліції, із
яких видно, що ОСОБА_1 дійсно в липні 2007
р. запрошувалася в якості
доглядальниці до хворого ОСОБА_3, в його
будинок АДРЕСА_2. Запрошувала її дочка
хворого - ОСОБА_2 Про це заявляла сама
ОСОБА_2 (т.2, а.с. 50-60). і стверджували
опитані сусіди ОСОБА_3 - ОСОБА_11 - (т.2, а.с.
61-62), ОСОБА_12 (т.2, а.с. 63-65), ОСОБА_13 (т.2, а.с.
66-69), ОСОБА_14 (т.2, а.с. 72-74) і інші. Свої
покази підтвердили в судовому
засіданні, допитані в якості свідків по
даній справі, ОСОБА_12, ОСОБА_14 і інші,
свідчення яких, у відповідності до ст.
183 ЦПК України, приймаються судом.

Відповідно до ст.. 1222 ЦК України ,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Враховуючи, що рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року
було визнано недійсним заповіт ОСОБА_3
від 23.10.2007 року, у відповідності до ч. 2
ст. 1223 ЦК України, право на спадкування
здійснюється за законом особами,
визначеними у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином вимога позивачка ОСОБА_2
про визнання її спадкоємицею першої
черги після смерті батька - ОСОБА_3
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено, що
до складу спадщини, входять всі права
та обов'язки, що належали
спадкодавцеві, та не припинилися
внаслідок його смерті, тому суд вважає
за можливим задовольнити вимоги ОСОБА_2
в частині включення в спадкову масу
всього майна, яке належало померлому
ОСОБА_3.

Задовольняючи позовну вимогу ОСОБА_2
про надання додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини, суд виходить з
наступного.

Після смерті батька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в березні 2008 року ОСОБА_2
звернулася до Малиновського районного
суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 та
вказана цивільна справа до
теперішнього часу слухається судом, в
зв'язку з чим ОСОБА_2 своєчасно не
звернулася з заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори у
строки, встановлені ст.. 1270 ЦК України.

Як вбачається з поштового
повідомлення, перше звернення ОСОБА_2
до п'ятої Одеської державної
нотаріальної контори відбулося 06.02.2012
року, шляхом направлення заяви про
прийняття спадщини та рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 07.12.2009 року та ухвали апеляційного
суду Одеської області від 09.06.2010 року
про визнання недійсним шлюбу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та заповіту ОСОБА_3 та
визнання за ОСОБА_2 права власності на
спірне домоволодіння.

Враховуючи вимоги п. 24 постанови
Пленуму Верховного суду України від
30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України.

Доводи ОСОБА_2 щодо її звернень до
нотаріальної контори на протязі 6-ти
місячного строку після смерті
спадкодавця та усної відмови
нотаріальної контори, не знайшли свого
підтвердження належними доказами в
судовому засіданні.

Але враховуючи, що ОСОБА_2 зверталася до
суду одразу після смерті ОСОБА_3 за
захистом своїх спадкових прав і одразу
після набрання рішенням суду законної
сили зверталася до нотаріальної
контори, а також те, що рішення було
скасовано в частині визнання за нею
права власності в порядку спадкування,
розглядається до цього часу, суд
вважає, що позивачка ОСОБА_2 з поважних
причин пропустила встановлений
законом строк для подання заяви про
прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України,
суд вважає можливим надати ОСОБА_2
двомісячний додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини, з
моменту набрання рішенням законної
сили.

Також у вищезазначеному пункті пленуму
Верховний суд України приходить до
висновку, що визначаючи спадкоємцеві
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини, суд не повинен
вирішувати питання про визнання за ним
права на спадщину. Спадкоємець після
визначення йому додаткового строку для
прийняття спадщини має право прийняти
спадщину в порядку, установленому
статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в
нотаріальну контору, після чого
вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
визнання за нею права власності в
порядку спадкування за законом,
задоволенню не підлягають.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, по визнанню майна
сумісною власністю подружжя, суд
виходив з того, що позивачка не
обґрунтувала свої вимоги і не надала
суду будь-яких належних доказів в
підтвердження своїх вимог. Навпаки,
відповідачкою ОСОБА_2 були надані суду
документи, які повністю заперечують
позовні вимоги ОСОБА_1 - пояснення
сусідів ОСОБА_3 - ОСОБА_11 - (т.2, а.с. 61-62),
ОСОБА_12 (т.2, а.с. 63-65), ОСОБА_13 (т.2, а.с. 66-69),
ОСОБА_14 (т.2, а.с. 72-74) і інші; - акти
викопіровки плану дому АДРЕСА_2, за 1989 р.
і 2009 р.,з яких видно, що площа дому за
останні роки не змінювалася (т.1, а.с. 79-84,
т.2, а.с. 266-270); розрахункова книжка за
вживання природного газу, та картка
абонента споживача газу ОСОБА_3, -
особистий рахунок НОМЕР_1, які вказують
на проведену газифікацію будинку в
березні 1979 р. (т.1, а.с. 97, 101, т.2, а.с. 108).
Згідно актів комісії селищної ради
поселення Ленінське за 2008 р і 2010 р. - в
домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2,
протягом тривалого часу ремонт не
проводився, додаткових прибудов з
моменту будівництва дому не виявлено,
загальна площа житла складає 63,2 кв. м.
(т.2, а.с. 75, 107, 274-277).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 80, 88, 174, 209, 208-210,
212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 255, 1233, 1258, 1261,
1268, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
про визнання житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_2. спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - відмовити
в повному обсязі.

Частково задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк у
два місяці, що обчислюється після
вступу в законну силу рішення суду, на
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Включити в спадкову масу все майно, яке
належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

В іншій частині позову ОСОБА_2
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси шляхом подачі апеляційної скарги
на протязі десяти днів. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
повного тексту цього рішення.

Суддя: