УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

У відповідності до положень частини другої статі 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

На виконання вимог ч.3 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Адресного бюро міста Києва, відповідно до наданої інформації ОСОБА_2 зареєстрованим по місту Києву та Київській області не значиться.

Відповідно до ч.9 ст.110 Цивільного процесуального кодексу України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідомі, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного заняття (роботи).

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки відповідач не проживає в межах Дніпровського району міста Києва, доказів, які мали підтвердити місцезнаходження відповідача за адресою, вказаною у позовній заяві, позивачем до позову не надано.

В той же час, відсутні підстави для розгляду цивільної справи за місцем проживання позивача, оскільки вичерпний перелік підстав для розгляду справи за місцем проживання позивача визначений у статті 110 Цивільного процесуального кодексу України, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу для подальшого звернення до належного суду в порядку, передбаченому ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" , сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене, суд, повертаючи позовну заяву позивачу, вирішує питання про повернення позивачу судового збору, який сплачено при зверненні з даним позовом до суду, що документально підтверджується оригіналом платіжного документу.

Враховуючи наведене та керуючись п.2 ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", п.4 ч.3 ст.121, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 71 коп., який сплачено на підставі квитанції №179 від 23 травня 2013 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУДКСУ у м. Києві, отримувач УДКС України в Дніпровському районі м. Києва.

Роз'яснити позивачу його право подати позовну заяву до місцевого загального суду за місцем реєстрації (проживання) відповідача, як це передбачено ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я