Справа № 296/1637/13-ц
Рішення

Іменем України

"10" липня 2013 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді Бондарчука В.В.,

при секретарі Березовській О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про втрату права користуванням житлом, зобовязання зняти з реєстраційного обліку, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого вказав, що йому на праві приватної власності належить квартира №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м.Житомирі. Однак в спірній квартирі прописаний відповідач, який з 2006 року без поважних причин в квартирі не проживає, житлом не цікавиться, комунальні платежі за квартиру не сплачує.

На підставі викладеного просить суд визнати відповідача такими, що втратив право на користування квартирою №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м. Житомирі та усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зобовязання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області зняти останнього з реєстраційного обліку в спірній квартирі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову та пояснила, що відповідач добровільно перестав проживати разом зі своєю сім»єю у спірній квартирі тимчасово, між ним та батьком була усна домовленість про те, що житло зберігатиметься за ним, іншого житла він не має .

Представник співвідповідача до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 70).

Представник Житлово-будівельного кооперативу №1 до суду не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 55).

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав та вказав, що відповідач в 2006 році забравши свої речі, добровільно покинув його квартиру. З того часу цим житлом не користується, до квартири не повертався та не вселявся, будь-яких угод щодо подальшого користування цим житлом між ним та відповідачем не укладалось.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила , що є сусідкою позивача та їй відомо, що відповідач добровільно зібрав свої речі та покинув житло, не проживає в квартирі.

Суд заслухав пояснення сторін, свідка, дослідив матеріали справи та встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м.Житомирі, право власності на вказану квартиру набув відповідно до договору купівлі-продажу 03 липня 2009 року (а.с.10).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 разом з дружиною вселились та проживали у квартирі квартири №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м.Житомирі , яка належала ОСОБА_3.

В 2006 році, добровільно забравши свої речі, перестали користуватись цим житлом, були відсутні в ньому більше року. Заперечуючи проти позову, відповідач не надав доказів, які вказують на поважність причин відсутності в житлі. З вказаного часу відповідач не намагався вселитися до спірної квартири, третя особа не чинила йому перешкод в користуванні житлом, конфліктів з цього приводу не виникало, з позовом до суду про усунення перешкод в користуванні житлом чи вселення у це житло ОСОБА_2 не звертався, як і не звертався з заявами до правоохоронних органів.

03 липня 2009 року ОСОБА_3 продав квартиру ОСОБА_1, договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, на даний час є чинним та ніким не оспорений. З власником ОСОБА_1 відповідач не укладав будь-яких угод, що давали б йому право користуватись цим житлом.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р."Про усунення перешкод у користуванні власністю" в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, заявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення особи померлою.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права коритсування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно покинув спірне житло, не проживає у ньому , доказів поважності причин відсутності не надав, не цікавився ним та не сплачує комунальні послуги; вказаними діями відповідача обмежуються законні права та інтереси позивача як власника житла, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України , ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою №34 в будинку № 6/126 по майдану Привокзальному в м. Житомирі.

Усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зобовязання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в квартирі №34 в будинку № 6/126 по майдану Привокзальному в м.Житомирі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук