Справа № 185/7392/13-ц
У Х В А Л А

15 серпня 2013 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С. О., розглянувши заяву Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про видачу судового наказу на суму 11487,61 грн. про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Розглянувши надані заявником матеріали, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви з наступних підстав.

За змістом ст. 98, п.2 ч.3 ст. 100, статті 103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги ст. 58 і 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. (п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", далі - Пленум ВССУ № 14 від 23.12.2011 р.).

Заявником було додано до заяви про видачу судового наказу довідку про заборгованість за послуги з теплопостачання, особистий рахунок боржника. .

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги (п. 13 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011 р.).

Заявником не було надано доказів наявності укладеного із боржником договору про надання населенню житлово-комунальних послуг, не надано відповідних рішень стосовно затвердження тарифів ці послуги, а також документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків. Які-небудь письмові докази, які підтверджують фактичне надання заявником та отримання таких послуг боржником не надані, документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на зазначені послуги, відсутні.

Дана обставина позбавляє суд можливості зробити однозначний та безспірний висновок щодо виникнення у заявника права вимоги за судовим наказом та відсутності спору про право.

Крім цього, згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011 р., якщо із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні ( ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011 р., ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Таким чином, у зв'язку з тим, що із наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2005 року по травень 2013 року включно не може бути визнана судом безспірною та, як наслідок цього, не підлягає розгляду в порядку наказного провадження у зв'язку із наявністю спору про право.

Приймаючи рішення про неможливість часткового задоволення вимог, зазначених у заяві про видачу судового наказу, суд не знаходить підстав для застосування норм ч. 5 ст. 100 ЦПК України щодо можливості постановлення ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині вимог, які не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки норми даної статті не можуть бути застосовані при наявності спору про право.

Відтак, обставини, викладені вище, позбавляють суд можливості зробити однозначний та безспірний висновок щодо виникнення у заявника права вимоги за судовим наказом та відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, cуддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За таких обставин, cуддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та роз'яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про видачу судового наказу на суму 11487,61 грн. про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Розяснити заявнику, що у відповідності до ч. 2 ст. 101 ЦПК України , відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, але не перешкоджають пред'явленню позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя С.О. Бабій