Справа № 0203/849/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2013 року місто ОСОБА_1

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Колонюк Ю.В.

позивачі (вона ж відповідач): ОСОБА_1

пред-ставникові ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_3

адвокаті: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину будинковолодіння, припинення права власності на частку у спільному майні, з виплатою компенсації, стягнення солідарно матеріальної шкоди, та судових витрат;

ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про припинення права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з виплатою компенсації та стягнення судових витрат, -

Встановив:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на одну другу частину будинковолодіння, припинення права на частку у спільному майні, з виплатою компенсації, стягнення солідарно матеріальної шкоди та судових витрат.

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про припинення права на одну другу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з виплатою компенсації та стягнення судових витрат.

В позові позивач ОСОБА_6 зазначила, що 08 квітня 2007 року померла рідна тітка позивача ОСОБА_8. За життя ОСОБА_8 залишила заповіт, у відповідності до якого вона заповідала по одній другій частці від усього майна, що належатиме їй на час смерті, своїм племінникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3. До складу спадкового майна ввійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький р-н, с.Слобода Дашковецька, вул.8 Березня, 42, що належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності №378 від 08 листопада 2006р. та земельна ділянка (пай) загальною площею 2,6498га, яка знаходиться на території Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області, та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №265726. Після смерті спадкодавця у встановлений законом шестимісячний строк позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 звернулися до Державної нотаріальної контори Вінницького району із заявами про прийняття спадщини. У 2008 році відповідач ОСОБА_3 отримав свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 розпочала оформлення свого права власності на спадкове майно лише у 2011 році, оскільки чинним законодавством України не регламентовано строку звернення до Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. У серпні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до КП «ВООБТІ» з проханням виготовити технічний паспорт на будинковолодіння №42 по вул.8 Березня, в с.Слобода Дашковецька Вінницького району Вінницької області. 03 грудня 2011 року ОСОБА_1 було видано Вінницькою районною ДНК Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Станом на 06 червня 2008 року у відповідності до даних технічного паспорта на будинковолодіння №42 по вул.8 Березня, в с.Слобода Дашковецька Вінницького району Вінницької області спадкове майно складалося з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А», загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що у свою чергу складався з кімнати, що позначена на плані « 1-1»,загальною площею 9,4 кв.м., кухні, що позначена на плані « 1-2», загальною площею 5,0 кв.м., кімнати, що позначена на плані « 1-3», загальною площею 19,0 кв.м., коридору, що позначений на плані «І», загальнею площею 5,9 кв.м., сіней, що позначені на плані «II», загальною площею 4,3 кв.м., веранди, що позначена на плані літерою «а», загальною площею 14,8 кв.м., ґанку, загальною площею 5,3 кв.м., сараю, що позначений на плані літерою «Б», загальною площею 47,7 кв.м., сараю, що позначений на плані літерою «В», загальною площею 29,4 кв.м., сараю, що позначений на плані літерою «Г», загальною площею 1,7 кв.м., погреба з шиєю, що позначений на плані літерою «Д», загальною площею 4,4 кв.м., воріт, що позначені на плані «№1», хвіртки, що позначена на плані «№2», огорожі, що позначена на плані «№3», огорожі, що позначена на плані «№4», криниці, що позначена на плані «№5». При виготовленні нового технічного паспорта було виявлено, що станом на 07 вересня 2011 року більша частина господарських будівель та споруд є знищеною. Так відповідачами знесено сарай, що позначений на плані 2008 року виготовлення літерою «Б», загальною площею 47,7 кв.м., сарай, що позначений на плані 2008 року виготовлення літерою «В», загальною площею 29,4 кв.м., сарай, що позначений на плані 2008 року виготовлення літерою «Г», загальною площею 1,7 кв.м. Документом, який підтверджується, що майно було знищене саме діями відповідачів є довідка № 658, що видана Виконавчим комітетом Майданської сільської ради про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 « знесли старі, непридатні до експлуатації будівлі глиняну хату, яка знаходилась в крайньому аварійному стані; дерев»яний струхлявілий сарай і інші підсобні приміщення, викорчували старий сад 35 дерев і порізали на дрова». Довідка була надана відповідачем ОСОБА_3 до суду при розгляді цивільної справи №2-245/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, припинення права на частку у спільному майні, виселення та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, про припинення права на частку у спільному майні. Більш того, цього не заперечував сам відповідач ОСОБА_3 даючи пояснення у судовому засіданні під час розгляду зазначеної вище справи. Отже, винними діями відповідачів по справі позивачу ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди, оскільки у зв'язку зі знесенням господарських будівель та споруд вартість спадкового майна істотно зменшилась, а отже позивачу завдано матеріальних збитків, які прямо пов'язані зі знищенням майна відповідачами по справі. Оскільки відповідачі по справі завдали шкоди спадковому майну та завдали позивачу істотної матеріальної шкоди, позбавивши її права на спадкування частини спадкового майна, позивач вважає, що відповідачі мають відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду. Попередньо визначений розмір матеріальної шкоди, що завдана позивачу, становить 5719-00 грн. (інвентаризаційна вартість будівель згідно технічного паспорта 06.06.2008року виготовлення). Для визначення більш точного розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, до суду буде заявлено клопотання про проведення інженерно-технічної експертизи, на розгляд якої буде поставлено питання щодо визначення розміру шкоди. Оскільки, вирішити спір в позасудовому порядку позивач не може, вона звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами.

ОСОБА_3 в своєму позові зазначив, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 16 жовтня 2009 року посвідченого ОСОБА_9, приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 950, позивачу належить на праві власності одна друга частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 42 по вул. 8-го Березня в с. Слобода-Дашковецька Вінницького району Вінницької області. Своє право власності на дане нерухоме майно позивач зареєстрував в КП «ВООБТІ» 21.09.2010 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27380944, реєстраційний номер 31541393. Інша частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 42 по вул. 8-го Березня в с. Слобода-Дашковецька Вінницького району Вінницької області належить на праві власності відповідачці ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 грудня 2011 року, зареєстровано в реєстрі № 2-420 (спадкова справа № 297/2007). Так, 8 квітня 2007 року померла ОСОБА_8 в с. Слобода-Дашковецька Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася в тому числі з: будинковолодіння № 42 по вул. 8 Березня в с. Слобода-Дашковецька Вінницького району, яке належало померлій згідно свідоцтва про право власності. 17.03.2000 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_3 (батьку позивача) та ОСОБА_1 все належне їй на момент смерті майно, даний заповіт був посвідчений секретарем Майданської сільради 17.03.2000 року. Таким чином, відповідачка по справі - ОСОБА_6 є спадкоємицею за заповітом і має право успадкувати одну другу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 42 по вул. 8-го Березня в с. Слобода-Дашковецька Вінницького району Вінницької області, що належало померлій ОСОБА_8 Спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (який в подальшому подарував позивачу належну йому одну другу частину будинковолодіння), так як у встановлений законом строк звернулися в Вінницьку районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, що може бути підтверджено шляхом витребування зазначених відомостей. Відповідачка ОСОБА_1 в будинку № 42 по вул. 8-го Березня в с. Слобода-Дашковецька не проживає, не користується будинком, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в обслуговуванні та ремонті даного будинку. Ці факти підтверджуються актом від 04 січня 2012 року, складеного в присутності сусідів, довідками Майданської сільради від 01.12.2010 року за № 658 та від 04.01.2012 року за № 2. ОСОБА_1 забезпечена житлом, має житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в м. Вінниці по вул. Щорса, № 63, в якому і мешкає зі своєю родиною. В спірному будинковолодінні № 42 по вул. 8-го Березня в с. Слобода-Дашковецька проживає з 1997 року виключно сім'я позивача: ОСОБА_3, дружина позивача - ОСОБА_10 та позивач по справі, вони ж сплачують усі комунальні послуги, ремонтують будинок і несуть всі інші витрати з його обслуговування. Ці факти підтверджуються довідкою Майданської сільради від 04.01.2012 року за № 2, копією домової книги та можуть бути підтверджені показами свідків. Таким чином, частка відповідачки ОСОБА_1 у праві власності на спірне будинковолодіння є незначною одна друга частка в зв'язку з маленькими розмірами самого будинку, дану частину будинку виділити в натурі є неможливим, оскільки весь будинок має загальну площу 33,4 кв. м, а житлову 28,4 кв. м, складається лише з двох житлових кімнат, коридору, кухні та сіней що підтверджується технічним паспортом виготовленим КП «ВООБТІ» 16.12.2010 року. Так, згідно ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», якими керуються експерти при визначенні варіантів поділу в натурі житлових будинків, у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати, підсобні приміщення - кухні, передпокій, санвузол, внутрішньо квартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення. Нижня і верхня площа однокімнатної квартири має складати 30-40 кв. м., без урахування площ літніх приміщень. П. 2.23. Рівень комфорту і склад приміщень квартир і одноквартирних будинків у будівлях житла І категорії визначається завданням на проектування, при цьому межа площі квартир повинна бути не нижче від відповідних показників квартир. П. 2.24. Площа загальної кімнати в одноквартирній квартирі повинна бути не меншою 15 кв. м , а кухні - 7 кв. м. Таким чином, видно, що будинок загальною площею менше 60 кв. м неможливо поділити на дві відокремлені частини, які б відповідали розміру частки співвласників у праві власності по одній другій, тобто на дві окремі квартири. Спільне володіння і користування майном, а саме спірним будинковолодінням з відповідачкою ОСОБА_1 є неможливим, відповідачка має інше житло і тому припинення її права власності на спірну частину будинку не завдасть їй істотної шкоди. Оскільки, вирішити спір миром сторони не можуть позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В судовому засіданні позивач (вона ж відповідач) ОСОБА_1 свій позов підтримала та зустрічний позов не визнала. Суду окрім викладених у позові обставин, також показала, що у спірному будинку сім»я ОСОБА_3 не проживає. В будинку нею було проведено ремонті роботи, крім того, догляд за ОСОБА_8 здійснювала саме вона, тому має право на спірний будинок, більш ніж відповідачі. Крім того, зазначила, що відповідачі без її дозволу знесли споруди, на що вона не погоджувалася і про що з нею не вели жодної розмови. В наслідок таких дій, вона була позбавлена частини свого спадкового майна. Тому, враховуючи вище вказане, ОСОБА_1 просить її позов задоволити, а у зустрічному позові відмовити.

Відповідач ( він же представник позивача) ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнав, зустрічний позов підтримав та суду показав, що є зареєстрованим у спірному будинковолодінні, спільно з сином та його сім»єю. Це є їх єдиними житлом і єдиним місцем реєстрації, а ОСОБА_1, має власне житло, а саме, приватний будинок в м.Вінниця, а тому потреби у даному спірному будинковолодінні не має. Зруйновані споруди були зруйнованими не ними, а часом, і вони лиш завершили їх прибирання та привели будівлі та споруди до порядку. Ними було зложено кошти в ремонт будинку, облаштування території, про що первинний позивач знала та не заперечувала. Оскільки, це будинковолодіння є єдиним їх житлом, ОСОБА_5 просить позов ОСОБА_3 задоволити, а в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:

08 квітня 2007 року померла рідна тітка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_8.

За життя ОСОБА_8 залишила заповіт, у відповідності до якого вона заповідала по одній другій частці від усього майна, що належатиме їй на час смерті, своїм племінникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

До складу спадкового майна ввійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький р-н, с.Слобода Дашковецька, вул.8 Березня, 42, що належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності №378 від 08 листопада 2006р. та земельна ділянка (пай) загальною площею 2,6498га, яка знаходиться на території Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області, та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №265726.

Після смерті спадкодавця у встановлений законом шестимісячний строк позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 звернулися до Державної нотаріальної контори Вінницького району із заявами про прийняття спадщини.

У 2008 році відповідач ОСОБА_3 отримав свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 розпочала оформлення свого права власності на спадкове майно у 2011 році.

Свідоцтво про право власності на спадкове майно було отримано ОСОБА_1 3.12.2011р. (а.с.21), а ОСОБА_3 20.11.2008р.

16.10.2009р. ОСОБА_3 подарував належну йому за спадщиною частину будинку з господарськими спорудами та будівлями ОСОБА_5 (а.с.38-39).

Згідно отриманого спадкоємцями свідоцтва про право власності на спадщину до складу спадщини увійшли: житловий будинок цегляний, житловою площею 30,1 кв.м.,загальною площею 47,5 кв.м., під літерою «А», веранда «а», ганок, погріб з шією «Д», ворота «І», хвіртка « 2», огорожа « 3», огорожа « 4», криниця « 5». Самочинно переобладнаними приміщеннями є: коридор 1-1, площею 2,2 кв.м., ванна 1-2, площею 4,9 кв.м., житлова кімната 1-3, площею 11,5 кв.м.

Таким чином, судом було встановлено, що в склад спадщини, споруди: сарай «Б»,сарай «В», та сарай «Г», не увійшли, а отже, в право власності ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_3 на сараї «Б», «В», «Г» не отримали.

Таким чином, виходячи з положення ст.ст.22,1166 ЦК України, враховуючи недоведеність належності вказаних сараїв на праві власності ОСОБА_1, суд вважає, що позов ОСОБА_1 щодо стягнення матеріальної шкоди за знесення сараїв «В», «Г» та «Б» до задоволення не підлягає, в зв»язку з недоведеністю наявності у первинного позивача права власності на знесені споруди та будівлі в порядку спадкування.

Щодо вимоги про визнання права власності на частку в спірному будинковолоднні з виплатою компенсації, суд виходить з того, що відповідно до ст.. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст..358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки у натурі із спільного майна не допускається, згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

В силу ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо спільне володіння або користування зокрема, є неможливим. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У відповідності до вимог ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову може бути припиненно лише у разі: 1) якщо частка є незначною, 2) річ є неподільною, 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

У відповідності до експертного висновку експерта за №2134-2135-12-21 від 16.04.2013р. розподіл спірного житлового будинку на дві ізольовані жилі частини в натурі є неможливим, відповідно до Державних будівельних норм.

Вартість спірного будинковолодіння після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_11, згідно висновку експерта від 18.06.2013р. №1369 складає 65 600 грн.

Неможливість спільного використання спірного будинковолодіння, в силу неприязних відносин, підтверджена сторонами, що в силу ст.61 ЦПК України додаткового доказування не потребує. Обидва власника не бажають спільно використовувати спадкове майно, та бажають його виділу одному з власників з виплатою компенсації за частку.

При цьому, суд враховує, що з двох власників спірного будинковолодіння, ОСОБА_5 є зареєстрованим у будинку, спільно з сім»єю, інший власник ОСОБА_1, має інше місце проживання та реєстрації та власний приватний будинок в м. Вінниці по вул. Щорса, № 63.

Крім того, ОСОБА_5 іншого житла у власності не має, спірне будинковлодіння є його єдиним місцем реєстрації (а.с.35-36). ОСОБА_5 сплачуються комунальні послуги за користування будинком, було проведено ремонті роботи по будинку, приведено в належний стан подвір»я, побудовано новий паркан, використовується земельна ділянка, посаджено новий сад (а.с.44).

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 щодо припинення права власності ОСОБА_1 на одну другу частку спірного будинковолодіння підлягають до задоволення шляхом постановлення судового рішення, щодо припинення права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №42 по вул.8-го Березня в с.Слобода-Дашковецька, Вінницького району та області, які згідно відомостей, викладених у технічному паспорті КП «ВООБТІ» від 7.09.2011р. складаються з: житлового будинку «А», веранди «а», ганку, погрібу з шією «Д», воріт №1, хвіртки №2, огорожі №3, огорожі №4, криниці №5, що належало їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2011р., виданого ОСОБА_12, державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі №2-420, визнавши за ОСОБА_5, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №42 по вул.8-го Березня в с.Слобода-Дашковецька, Вінницького району та області, які згідно відомостей, викладених у технічному паспорті КП «ВООБТІ» від 7.09.2011р. складаються з: житлового будинку «А», веранди «а», ганку, погрібу з шією «Д», воріт №1, хвіртки №2, огорожі №3, огорожі №4, криниці №5.

В зв»язку з припиненням права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №42 по вул.8-го Березня в с.Слобода-Дашковецька, Вінницького району та області слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 32 800 грн., шляхом проведення їх виплати з депозитного рахунку суду.

В зв»язку з відмовою в позові повернути ОСОБА_1 внесені нею грошові кошти в сумі 45 000 грн. (квитанція №11209685 від 19.12.2013р., рахунок 0, отримувач ТУ ДСА України у Вінницькій області).

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння, припинення права власності на частку у спільному майні, з виплатою компенсації, стягнення солідарно матеріальної шкоди, та судових витрат слід відмовити.

За ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 2500 грн. за послуги адвоката, 1700 грн. за послуги експерта, та судовий збір на суму 328 грн., всього 4528 грн.

Керуючись ст. ст. 316,321,346,355,356,358,361,365,1216,1219,1233,1236 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 214, 215, 223,232 ЦПК України , суд, -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння, припинення права власності на частку у спільному майні, з виплатою компенсації, стягнення солідарно матеріальної шкоди, та судових витрат відмовити.

В зв»язку з відмовою в позові повернути ОСОБА_1 внесені нею грошові кошти в сумі 45 000 грн. (квитанція №11209685 від 19.12.2013р., рахунок 0, отримувач ТУ ДСА України у Вінницькій області).

Позов ОСОБА_5 задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №42 по вул.8-го Березня в с.Слобода-Дашковецька, Вінницького району та області, яки згідно відомостей, викладених у технічному паспорті КП «ВООБТІ» від 7.09.2011р. складаються з: житлового будинку «А», веранди «а», ганку, погрібу з шією «Д», воріт №1, хвіртки №2, огорожі №3, огорожі №4, криниці №5, що належало їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2011р., виданого ОСОБА_12 , державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі №2-420, визнавши за ОСОБА_5, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №42 по вул.8-го Березня в с.Слобода-Дашковецька, Вінницького району та області, яки згідно відомостей, викладених у технічному паспорті КП «ВООБТІ» від 7.09.2011р. складаються з: житлового будинку «А», веранди «а», ганку, погрібу з шією «Д», воріт №1, хвіртки №2, огорожі №3, огорожі №4, криниці №5.

В зв»язку з припиненням права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №42 по вул.8-го Березня в с.Слобода-Дашковецька, Вінницького району та області стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 32 800 грн., шляхом проведення їх виплати з депозитного рахунку суду (за реквізитами: ТУ ДСА України у Вінницькій області, рахунок депозиту 00 80, Банк ГУ ІКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, призначення платежу кошти на користь ОСОБА_1 по цивільній справі за №0203/849/2012 Вінницького районного суду Вінницької області).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 2500 грн. за послуги адвоката, 1700 грн. за послуги експерта, та судовий збір на суму 328 грн., всього 4528 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги .

Суддя: