Справа № 136/2569/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"31" грудня 2013 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді

Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Національної академії
внутрішніх справ до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат за період
навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Липовецького районного суду
Вінницької області з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування витрат за період
навчання. Позовну заяву мотивовано тим,
що наказом ректора Київського
національного університету внутрішніх
справ від 22.07.2006 №69 дск ОСОБА_1 з 01.09.2006
року зараховано курсантом першого
курсу денної форми навчання Київського
національного університету внутрішніх
справ. 29.11.2007 року між КНУВС,
комплектуючим органом - УМВС України у
Вінницькій області та з ОСОБА_1 було
укладено договір №Вн-46 про підготовку
фахівця за державним замовленням та
його працевлаштування, згідно з яким
ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів
державного бюджету і після закінчення
навчання, повинен відпрацювати за
місцем розподілу не менше як три роки, а
у разі відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання -
відшкодувати фактичні витрати за
період навчання. З 01.09.2006р. по 18.06.2010р., у
відповідності з підписаним договором
відповідач у період навчання у КНУВС на
здобуття вищої освіти за державним
замовленням за напрямком
«Правознавство» перебував на
державному забезпеченні харчуванням,
речовим майном, грошовим утриманням та
житлом із наданням відповідних
комунальних послуг. Відповідно до
наказу КНУВС від 18.06.2010р. №463 ОСОБА_1
присвоєно кваліфікацію юриста та
видано диплом спеціаліста. Після
здобуття вищої освіти відповідно до
умов договору відповідач направлений
для подальшого проходження служби до
УМВС України у Вінницькій області.
Наказом УМВС України у Вінницькій
області від 02.11.2009р. № 199о/с ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ
за власним бажанням, тобто до спливу
встановленого 3-річного терміну
перебування на службі по закінченню
навчання. Укладений з відповідачем
договір зобов'язував його у разі
звільнення з органів внутрішніх справ
після навчання до закінчення
встановленого 3-річного терміну
перебування на службі за підставами п.
2.3.6. цього договору відшкодувати
витрати за період навчання, та
передбачав підстави, за наявності яких
відповідач зобов'язаний відшкодувати
затрати на навчання в повному обсязі: у
разі відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в ОВС протягом
перших трьох років після закінчення
навчання. Відповідач ОСОБА_1 був
звільнений з органів внутрішніх справ
до закінчення трирічного терміну
перебування на службі після навчання, а
тому не виконав умови договору про
підготовку фахівця. Витрати пов'язані з
його утриманням у вищому навчальному
закладі склали 25937,74 грн. 74 копійки, тому
позивач змушений був звернутись до
суду з даним позовом та просив суд
стягнути з ОСОБА_1 вищевказані витрати,
у зв'язку із його навчанням.

В судове засідання
представник позивача ОСОБА_2 не
з'явився, однак надав суду заяву, в якій
просив розгляд справи проводити за
його відсутності за наявними в справі
доказами, вказав, що зазначені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, у разі
неявки відповідача на розгляд справи
надав згоду на заочний розгляд справи
та ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з’явився через сімейні
обставини. В своїй заяві, яку він надав
суду через канцелярію суду, зазначив,
що позовні вимоги не визнає, просив суд
відмовити в задоволенні позову у
повному обсязі.

Частиною 2 ст.158 ЦПК України,
передбачено, що особа яка бере участь у
справі, має право заявляти клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст.169, ч.1 ст.224
ЦПК України, у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За наявності усіх законних
підстав суд проводить розгляд справи
за відсутності сторін на підставі
доказів, що містяться у справі та зі
згоди позивача ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вивчивши та дослідивши
матеріали справи та усі зібрані по
справі докази, давши їм оцінку в
сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Судом встановлено наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Розпорядження
КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію
деяких вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ»
Київський національний університет
внутрішніх справ реорганізовано в
Національну академію внутрішніх справ.
Національна академія внутрішніх справ
є правонаступником Київського
національного університету внутрішніх
справ. У відповідності із затвердженим
статутом, НАВС є державним вищим
навчальним закладом 4-го рівня
акредитації. Основним завданням
діяльності НАВС є освітня діяльність
згідно з державними стандартами вищої
освіти у відповідності до вимог Закону
України «Про вищу освіту».

Судом встановлено, що згідно
наказу ректора Київського
національного університету внутрішніх
справ від 22.07.2006 №69 дск, ОСОБА_1 з 01.09.2006
року зараховано курсантом першого
курсу денної форми навчання Київського
національного університету внутрішніх
справ (а.с.11).

29.11.2007 року між КНУВС,
комплектуючим органом - УМВС України у
Вінницькій області та ОСОБА_1 було
укладено договір №Вн-46 про підготовку
фахівця за державним замовленням та
його працевлаштування, згідно з яким
ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів
державного бюджету і після закінчення
навчання, повинен відпрацювати за
місцем розподілу не менше як три роки, а
у разі відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання -
відшкодувати фактичні витрати за
період навчання (а.с.9-10).

З 01.09.2006р. по 18.06.2010р. - у
відповідності з підписаним договором
відповідач у період навчання у КНУВС на
здобуття вищої освіти за державним
замовленням за напрямком
«Правознавство» перебував на
державному забезпеченні харчуванням,
речовим майном, грошовим утриманням та
житлом із наданням відповідних
комунальних послуг.

Відповідно до наказу КНУВС
від 18.06.2010р. №463 ОСОБА_1 присвоєно
кваліфікацію юриста та видано диплом
спеціаліста. Після здобуття вищої
освіти відповідно до умов договору
відповідач направлений для подальшого
проходження служби до УМВС України у
Вінницькій області.

Наказом УМВС України у
Вінницькій області від 02.11.2011 р. № 199о/с
ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх
справ за власним бажанням, тобто до
спливу встановленого 3-річного терміну
перебування на службі по закінченню
навчання.

Відповідно до ст. 56 Закону
України «Про вищу освіту» випускник
вищого навчального закладу, який
навчався за державним замовленням і
якому присвоєно кваліфікацію фахівця з
вищою освітою певного
освітньо-кваліфікаційного рівня,
працевлаштовується на підставі
направлення на роботу відповідно до
угоди, укладеної між замовником,
керівником вищого навчального закладу
та випускником.

Відповідно до ч. 2 Указу
Президента України від 16.05.1996 №342/96 «Про
заходи реформування системи
підготовки спеціалістів та
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів» особи, які
навчаються за рахунок державних
коштів, укладають з адміністрацією
навчального закладу договір та в разі
відмови відпрацювати в державному
секторі народного господарства три
роки відшкодовують витрати за весь
період навчання.

Відповідно п.2.1.3. Типового
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженого наказом МВС України № 150
виконавець зобов'язаний забезпечити
особу харчуванням, речовим майном, та
грошовим утриманням за нормами,
затвердженими нормативно-правовими
актами МВС України.

Згідно п. 3.2. Типового
договору підставою для відшкодування
фактичних витрат на підготовку фахівця
є відмова від подальшого проходження
служби в ОВС протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Згідно п. 4.1., 4.2
вищезазначеного Типового договору,
відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з
грошовим, продовольчим та речовим
забезпеченням; перевезенням до місця,
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв. У разі
дострокового розірвання договору
здійснюється розрахунок фактичних
витрат за відповідними видами
забезпечення згідно з нормами
утримання на день, який зазначено в
наказі про відрахування з навчального
закладу та звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок відшкодування
курсантами та випускниками витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах передбачено п.2
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.03.2007 №313
«Порядку відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ», відповідно до якої
відшкодування здійснюється у розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної та
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно ч. 1, 2 п. 5 Порядку
витрати у повному обсязі
відшкодовуються за період, що
перевищує строк строкової служби (1
рік), а за період, що зараховується в
строк військової служби - лише витрати,
що складають різницю між витратами на
утримання курсанта та витратами на
утримання військовослужбовця.

Згідно довідки про
розрахунок фактичних витрат,
пов'язаних з утриманням лейтенанта
міліції ОСОБА_1 в КНУВС за період з
01.09.2006р. по 18.06.2010р., витрати
пов'язані з його утриманням у вищому
навчальному закладі склали 25 937,74 грн., з
яких витрати на грошове забезпечення -
8433,35 грн., витрати на харчування – 9960,05
грн., витрати на речове забезпечення –
1619,01 грн., витрати на оплату комунальних
послуг і вартості спожитих
енергоносіїв – 5925,33 грн. (а.с.15-18).

Згідно п.14 Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, затвердженого Постановою
КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992, у разі
неприбуття молодого фахівця за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його з
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням, звільнення із служби
за контрактом військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
у зв’язку з набранням законної сили
обвинувальним вироком суду або
рішенням суду про притягнення до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення, через
службову невідповідність, у зв’язку
з позбавленням військового звання в
дисциплінарному порядку, за порушення
дисципліни, систематичне невиконання
умов контракту військовослужбовцем,
особою рядового і начальницького
складу, протягом трьох років
випускник зобов'язаний відшкодувати
у встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно ст. 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини. Цивільні права та обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування. У
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду. У випадках, встановлених
актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.

Згідно ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Оскільки п. 14 Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, затвердженого Постановою
КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992, передбачено
обов'язок випускника відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати
протягом трьох років з моменту
звільнення, в даному випадку за власним
бажанням, враховуючи, що відповідач
звільнився 02.11.2011 року і трьох річний
термін протягом якого відповідач
зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати
спливає лише 01.11.2014 року, суд дійшов до
переконання, що позовні вимоги
позивача є передчасними, оскільки не
ґрунтуються на вимогах діючих
нормативно - правових актів і в їх
задоволенні слід відмовити.

Питання судових витрат суд
вирішує у відповідності до приписів ст.
88 ЦПК України, а тому у разі відмови у
позові відносить їх на рахунок
позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.11, 525, 526, 610, 611 ЦК України,
ст. 56 Закону України «Про вищу освіту»,
ч. 2 Указу Президента України від 16.05.1996
№342/96 «Про заходи реформування системи
підготовки спеціалістів та
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів», п.2 затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.03.2007 №313 «Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ», ст.ст.
10,11 60, 88, 158, 169, 209, 212, 215- 219, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову
Національної академії внутрішніх
справ до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат за період навчання - відмовити

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Апеляційна скарга на
рішення суду позивачем подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3