Справа № 603/1122/13-ц
Провадження №2/603/340/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2013 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області у складі:

головуючого судді:
Іванчука В. М.

при секретарі :
Швець Н.С.

з участю представника позивача :
ОСОБА_1

представника відповідача

Горожанської сільської ради :
Доскоч В.Я.

представника третьої особи :
Ардель О.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Монастириська
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
Горожанської сільської ради, ОСОБА_6,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору відділ
Держземагенства у Монастириському
районі Тернопільської області про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звернулась в суд із
позовом до Горожанської сільської
ради, ОСОБА_6 про визнання недійсним
державного акту на право власності на
землю переданої для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
виданого на ім'я відповідача ОСОБА_6,
зобов'язати відділ Держземагенства у
Монастириському районі скасувати
запис про реєстрацію даного державного
акта та стягнути солідарно з
відповідачів в її користь судові
витрати.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що згідно абрисів ширина її
земельної ділянки з однієї сторони
становить 15,70 м, а з іншої - 16,40 м. Проте в
даний час фактична ширина її земельної
ділянки зменшилась зі сторони
господарства відповідача ОСОБА_6 у
зв'язку із захопленням її ОСОБА_6 ОСОБА_5
з приводу вирішення земельного спору
зверталась у Горожанську сільську
раду. Із відповіді, наданої сільською
радою вбачається, що відповідач
неправомірно приватизував частину
належної їй земельної ділянки, а тому
виданий на ім'я ОСОБА_6 державний акт на
право власності на землю слід визнати
недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала повністю, суду пояснила, що
протягом багатьох років межа між
земельними ділянками позивача та
відповідача проходила по огорожі.
Внаслідок приватизації відповідачем
належної йому земельної ділянки він
захопив частину земельної ділянки
ОСОБА_5 Після проведеної приватизації
відповідач заявляв, що повалить
господарські будівлі позивачки, які
знаходяться біля спільної межі. У
випадку, якщо ОСОБА_6 припинить
незаконні дії щодо позивачки, а саме не
буде порушувати її право
землекористування та право
користування господарським будівлями,
скасовувати державний акт на право
власності на земельну ділянку не
потрібно. Від пропозиції суду щодо
укладення мирової угоди представник
позивача ОСОБА_1 відмовилась.

Представник відповідача Горожанської
сільської ради Доскоч В.Я. позов не
визнав, суду пояснив, що розміри
земельної ділянки ОСОБА_6, які вказані в
державному акті на право власності на
землю відповідають записам
погосподарської (земельної шнурової)
книги. Державний акт видано на підставі
даних записів, межі землі погоджено із
сусідами, які підписали акт погодження
меж. Позовні вимоги позивачки вважає
безпідставними.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні
проти позову заперечив та пояснив, що
на праві власності використовує
земельну ділянку призначену для
будівництва та обслуговування
житлового будинку. Під час
приватизації межі землі погоджувались
із суміжними власниками, в тому числі і
позивачкою, і з того часу не
змінювались. Межові знаки, встановлені
сільською радою, ним не порушені.
Вважає, що будь-яким чином не порушив
прав позивачки і просить у задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи відділу
Держземагенства у Монастириському
районі вважає позовні вимоги
безпідставними.

Заслухавши представників позивача,
сільської ради та третьої особи,
відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що в задоволення позову слід
відмовити, виходячи з наступного:

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що
під час приватизації земельної ділянки
відповідачем межі суміжних земельних
ділянок не порушувались, приватизація
проведена відповідно до встановлених
сільською радою межових знаків.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

Відповідно до ст.126 Земельного Кодексу
України державний акт є документом, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку, надану у власність
відповідним рішенням.

Судом встановлено, що на підставі
рішення сесії Горожанської сільської
ради від 06.07.2005 року №127 ОСОБА_6 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ №008924 площею
0,1433 га, призначену для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Як вбачається із акту визначення та
погодження на місцевості зовнішніх меж
земельних ділянок від 2005 року, позивач
ОСОБА_5 як суміжний землекористувач
погодила межу земельної ділянки із
сусідом ОСОБА_6

Позивачем ОСОБА_5 погоджено також
кадастровий план земельної ділянки
ОСОБА_6

Таким чином, твердження позивача та її
представника про захоплення частини
земельної ділянки ОСОБА_6 під час
приватизації належної йому земельної
ділянки повністю спростовуються
вищевказаним актом погодження меж
земельних ділянок, оскільки межі
земельних суміжних ділянок погоджені
безпосередньо самим землекористувачем
ОСОБА_5, що не заперечила в судовому
засіданні і представник позивача
ОСОБА_1

З приводу вирішення земельного спору
позивач ОСОБА_5 зверталась у
Горожанську сільську раду. Як
вбачається із акту обмірів земельних
ділянок від 22.05.2013 року, складеного
комісією Горожанської сільської ради
Монастириського району та відповіді
сільської ради від 03.09.2013 року, фактичні
розміри земельних ділянок ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 не відповідають тим розмірам,
які є в записах погосподарської книги.

Однак вищевказаним актом від 22.05.2013
року підтверджено відповідність
розмірів земельної ділянки в
державному акті на право власності на
землю тим замірам, які є в схемі
погосподарської книги Горожанської
сільської ради.

Як встановлено в судовому засіданні,
спір з приводу незаконності видачі
відповідачеві державного акту на право
власності на земельну ділянку та
відповідності розмірів земельної
ділянки записам сільської ради між
сторонами відсутній.

Виходячи із вищенаведеного, позовні
вимоги про визнання недійсним
державного акту про право власності на
землю, виданого ОСОБА_6 та скасування
запису про його реєстрацію, не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачкою та її представником не
надано суду належних доказів на
підтвердження порушення свого права.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позовних вимог про визнання недійним
державного акту, вимога про стягнення в
користь позивача з відповідачів
судових витрат у відповідності до ст.88
ЦПК України не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212 ЦПК України,
ст.ст.116, 118, 158 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до
Горожанської сільської ради, ОСОБА_6,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору відділ
Держземагенства у Монастириському
району Тернопільської області про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку -
відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Монастириський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: В. М. Іванчук