У х в а л а

19 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

8 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року позов ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 задоволено, постановлено вселити

ОСОБА_6 в квартиру. В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вищезазначені судові рішення на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 відмовити, а його позов задовольнити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статей 71 та 107 Житлового кодексу України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого, 26 квітня та

6 листопада 2013 року .

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що ОСОБА_6 не втратила своє право користування спірною квартирою, оскільки ОСОБА_4 чинить їй перешкоди в користуванні спірною квартирою.

У наданих для порівняння:

- рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року суд касаційної інстанції, зазначив, що за позивачкою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, оскільки вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2013 року, суд касаційної інстанції, виходив з того, що підстави для збереження жилого приміщення за відповідачами відсутні, а факт вчинення перешкод у користуванні спірною квартирою не доведений;

- ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого та 6 листопада 2013 року суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалені у справах судові рішення та направляючи справи на новий розгляд, керувався тим, що судами не встановлені факти, які мають значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подана заява, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко