ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2013 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючої-судді - ОСОБА_1,
при секретарі - Надь Н.Ю.
з участю представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних споруд №5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-
Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних споруд №5 звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги теплопостачання.
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що ОСОБА_3 проживає у житловому приміщенні в будинку , який отримував послуги з централізованого опалення , відповідач є споживачем послуги з централізованого теплопостачання, що надається Управлінням будівельно-монтажних споруд №5 на адресу: АДРЕСА_1. Однак, ОСОБА_3 фактично отримуючи послуги з опалення квартири за період з січня 2007 року по березень 2011 року,свої зобов'язання щодо оплати вказаної послуги з січня 2007 року належним чином не виконує, у зв'язку з чим вникла заборгованість в сумі 5860,46 гривень. Неодноразові нагадування з вимогою погашення боргу які направлялись на адресу відповідача , залишені ним без задоволення. З посиланням на вищевикладене, а також на норми ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь заборгованість по сплаті за отримані послуги теплопостачання , яка станом на 01.09.2013 року складає 6086,37 гривень, з яких: 5860,46 гривень сума основного боргу; 35 ,16 гривень індекс інфляції; 190,75 гривень - три проценти річних від простроченої суми .
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Зокрема вказала на те, що відсутність письмової форми договору не спростовує факту надання послуг з централізовного опалення в квартиру відповідача, оскільки вказана квартира в період за який нараховано борг , не відключалась від мереж централізованого опалення. Крім того вказала на те, що відповідно до норм ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Однак, ОСОБА_3 знехтувала своїм обовязком та не зявилась до них для підписання договору.
Відповідач у судове засідання не зявилася, однак надіслала на адресу суду письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що між нею та позивачем по справі не існує договірних відносин, договору про надання послуг вона не укладала. Крім того не згідна з розміром заборгованості, згідно її розрахунків сума заборгованості за основним боргом на даний час складає 800-900 гривень. Вказала на те, що в оспорюваний період у її квартирі з моменту здачі будинку в експлуатацію відсутні батареї опалення, в квартирі встановлені не стандартні батареї, а труби з набором металевих пластин. З посиланням на викладене, а також на норми ст. ст. 21, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» просить суд відмовити в задоволенні позову у звязку з відсутністю заборгованості.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.
Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Судом встановлено, що Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних споруд №5, є виконавцем послуг теплопостачання населенню м. Чоп, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради № 40 від 21.02.2007 року, копія якого долучена до матеріалів справи і надавало, а відповідач ОСОБА_3 споживав послуги з теплопостачання, за адресою АДРЕСА_1.
В свою чергу відповідач, як споживач послуг, зобовязаний щомісячно, у встановлені терміни вносити плату за надані послуги.
Згідно довідки котельні № 1038 від 21.08.2013 року, яка долучена до матеріалів справи, в період опалювальних сезонів 2007-2011 рр., мешканцям будинку № 1 вул. Спортивна в тому числі і відповідачу ОСОБА_3, надавалось теплопостачання відповідно до температурного графіку.
Судом встановлено, що відповідач є фактичним споживачем теплової енергії. Відповідачем порушуються строки оплати послуг, що привело до утворення заборгованості, за період з січня 2007 року по березень 2011 року утворилася заборгованість в сумі 5860 грн. 46 коп.,що стверджується довідкою розрахунком станом на 01.09.2013 року , що приєднана до матеріалів справи./а.с. 6-7/
Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем у справі з приводу оплати наданих послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Цивільним Кодексом України.
Закон України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року N 2633-IV у ст. 1 вказує, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; а споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, п. 7 яких встановлює обов'язок власників та користувачів квартири оплачувати надані житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів.
Ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-1У відносить послуги з централізованого опалення до комунальних послуг. Ст.16 вказаного закону передбачає що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх кількісні та якісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує на права та обов'язки споживача, а саме: споживач має право одержувати послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 21 та 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець та виробник вказаних послуг зобов'язані укласти договір зі споживачем про умови надання житлово-комунальних послуг.
Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Виходячи із загальних начал та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту та статті 642 ЦК України, з урахуванням того, що договір між сторонами не укладався, враховуючи, що позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач, у свою чергу їх приймав та претензій щодо їхньої якості не заявляв, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про не отримання ним послуг суд вважає, навіть у разі відсутності договору до даних правовідносин повинні застосовуватися норми статей 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов'язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов'язання.
Таким чином, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами.
Згідно вимогам ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 вказані зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з січня 2007 року по березень 2011 року у розмірі 5860,46 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання зобовязання, має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 35 грн. 16 коп., а також 3% річних від простроченої суми, що складає 190,75 гривень.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь Державного територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних споруд №5 заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 6086,37 гривень, з яких: 5860,46 сума основного боргу, 35 грн. 16 коп. індекс інфляції; 190,75 грн. 3% річних підлягають до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 642 ЦК України, ст.ст. 13,19,20,21,22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання» , ст. 179 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Державного територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і споруд №5 до Романюк
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних споруд №5 заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі: 6 086,37 (шість тисяч вісімдесят шість гривень, 37 коп.) з яких: 5 860,46 (пять тисяч вісімсот шістдесят гривень, 46 коп. ) сума основного боргу; 35,16 (тридцять пять гривень, 16 коп.) грн. індекс інфляції; 190,75 (сто девяносто гривень 75 коп.) 3% річних від простроченої суми.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних споруд №5 сплаченого ними суми судового збору в розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять девять гривень, 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1