Справа № 1328/8325/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В. І.

при секретарі
Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третіх осіб без самостійних
вимог - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Шевченківського
районного відділу у м. Львові Головного
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області,
ОСОБА_5, Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про визнання права власності за
співвласниками на частки в квартирі,
усунення перешкод в користуванні
квартирою та вселення,

у с т а
н о в и в:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_2, третіх осіб без
самостійних вимог - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Шевченківського районного відділу у м.
Львові Головного управління Державної
міграційної служби України у
Львівській області, в якому, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 04 липня 2013 року,
просила постановити рішення про
визнання за співвласниками квартири
АДРЕСА_1 права власності по 1/4 частині в
цій квартирі, про зобов'язання
відповідача ОСОБА_2 не чинити їй
перешкод в користуванні даною
квартирою, про припинення його права
власності на 1/4 частину спірної
квартири та визнання за нею права
власності на вказану частину квартири,
а також про виселення відповідача
ОСОБА_2 з вищевказаної квартири та
зняття його з реєстраційного обліку за
адресою цієї квартири.

В обґрунтування своїх вимог зазначала,
що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім
чоловіком, шлюб з яким розірвано 19
вересня 1997 року, а треті особи без
самостійних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - їх
дітьми. Згідно свідоцтва про право
власності №50193 від 27 січня 1997 року їй,
відповідачу та дітям належить на праві
спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат
та кухні з комунальними вигодами.
Загальна площа вказаної квартири
становить 67,6 кв.м, а житлова - 41,6 кв.м. На
даний час відповідач ОСОБА_2 має іншу
сім'ю, в якій має інших дітей. Між нею,
позивачем та колишнім чоловіком
існують ворожі відносини, оскільки він
не впускає її та дітей в спірну
квартиру та поселив в їх кімнати свою
дружину, її доньку від першого шлюбу та
матір своєї дружини. В 2008 році з
відповідачем була досягнута згоду щодо
порядку користування спірної
квартирою, однак умови укладеної
мирової угоди він не виконує. Будучи
власниками квартири вона та діти не
мають можливості користуватися своєю
власністю та володіти нею. Поділити
спірну квартиру реально не має
можливості, оскільки вона розташована
на 5 поверсі будинку та має спільні
комунальні вигоди. Частка відповідача
ОСОБА_2 в спірній квартирі є незначною
та вона не може бути виділена в натурі.
Вона, позивач, має можливість внести не
депозитний рахунок суду кошти за 1/4
частину квартири, яка належить
відповідачу ОСОБА_2, для того, щоб суд
постановив рішення про припинення його
права власності на вказану частину
квартири та визнав за нею право
власності, а тому вирішила звернутись в
суд.

В процесі судового розгляду до участі в
справі в якості третіх осіб без
самостійних вимог були залучені
ОСОБА_5, яка є дружиною відповідача
ОСОБА_2 і проживає без реєстрації в
спірній квартирі, а також орган опіки і
піклування - Шевченківська районна
адміністрація Львівської міської ради,
оскільки в даній квартирі також
проживає їх малолітній син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 12 грудня 2013 року було
задоволено заяву представника
позивача ОСОБА_7 та позовну заяву
ОСОБА_1 в частині вимог про припинення
права на частку в спільному майні,
визнання права власності на частину
квартири, виселення відповідача і
зняття його з реєстраційного обліку
залишено без розгляду з підстав,
передбачених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_7
позовні вимоги про визнання права
власності за співвласниками на частки
в квартирі та про усунення перешкод в
користування спірною квартирою і
вселення підтримала, покликаючись н
доводи, які викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили,
що позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_3
і ОСОБА_4 в спірній квартирі не
проживають та на час розгляду справи
знаходяться в Ірландії. Проти визнання
права власності за співвласниками
права власності по 1/4 частині в спірній
квартирі вони не заперечують, однак
вимоги про усунення перешкод в
користуванні квартирою та вселення
вважають безпідставними, оскільки
позивачу ОСОБА_1 ніхто перешкод в
користуванні квартирою не чинить.

Інші особи, які беруть участь в справі
та їх представники в судове засідання
не з'явились, хоч про час та місце
розгляду справи повідомлялись в
установленому порядку.

Суд вважає за можливим розглянути
справу за їх відсутності, оскільки в
ній наявні достатні докази про права та
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_2,
його представника ОСОБА_8, з'ясувавши
дійсні обставини справи, права та
обов'язки сторін, дослідивши зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
спірна квартира АДРЕСА_1 складається з
трьох кімнат, житловою площею 41,60 кв.м,
та кухні з комунальними вигодами. Дана
квартира відповідно до свідоцтва про
право власності №50193 від 27 січня 1997
року належить на праві спільної
сумісної власності позивачу ОСОБА_1,
відповідачу ОСОБА_2 та їх дітям - третім
особам без самостійних вимог ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, які є зареєстрованими в цій
квартирі з 10 лютого 1995 року. Позивачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є колишнім подружжям та
шлюб між ними розірвано 19 вересня 1997
року. На час судового розгляду справи
в спірній кватирі проживає відповідач
ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_5 та їх
малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_2,
його представника ОСОБА_8, долученими
до справи довідкою ОКП ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» №2/39876, довідкою ЛКП
«Балатон-409» №2040 від 26 вересня 2012 року,
копією поверхового плану спірної
квартири та ці обставини в судовому
засіданні ніким з учасників процесу не
оспорювались.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю та право власності є
непорушним.

Відповідно до положень ст. 317 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

За змістом ст. ст. 321 та 391 цього Кодексу
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні також
встановлено, що позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 на час розгляду
справи існують неприязні відносини. На
даний час позивач ОСОБА_1 перебуває з
сином ОСОБА_3 і донькою ОСОБА_4 за межами
України на заробітках. Восени 2012 року
та в кінці листопада 2013 року вона
приїжджала в Україну, однак проживати в
спірній квартирі не змогла, оскільки
відповідач вселив у вказану квартиру
свою нову дружину ОСОБА_5

Зазначені обставини стверджуються
поясненнями представника позивача
ОСОБА_7, долученими до справи копіями
звернень позивача ОСОБА_1 на ім'я
директора ЛКП «Балатон-409» та цих
обставин не спростували в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 і його
представник ОСОБА_8

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними
та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 210, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. 41 Конституції України,
ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 325, 355, 357, 386, 391 ЦК
України суд

в и
р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати, що співвласникам квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 належить на праві власності по
1/4 (одній четвертій) частині цієї
квартири.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселити її в дану квартиру.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 214,60
грн. (двісті чотирнадцять гривень
шістдесят копійок) витрат по оплаті
судового збору.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: В. І. Кавацюк