Справа №: 398/7985/13-цРІШЕННЯ
"29" листопада 2013 р.
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Петрової
при секретарі Сніжко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Олександрії цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики на суму 139 663 грн.71
коп., включаючи суму основного боргу -
120 000 грн., інфляційні за весь час
прострочення на суму 9614 грн.40 коп., 3 %
річних від простроченої суми - 5049 грн. 31
коп. та витрати на правову допомогу в
Свої вимоги позивач обгрунтовує
тим, що 17 вересня 2011 р. між ним та
відповідачем укладено договір позики,
на підтвердження якого останній
надав йому розписку про отримання
грошових коштів на суму 120 000 грн., які
мав повернути до 1 січня 2012 р.
Не дивлячись на те, що строк
виконання зобов'язання вже сплинув,
відповідач ухиляється від його
виконання, що змусило позивача
звернутися з відповідним позовом до
суду. Він просить стягнути не тільки
суму позики, але й 3% річних від
простроченої суми та інфляційні за
термін прострочення виконання
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав позовні
вимоги та пояснив, що 17 вересня 2011 р.
відповідач ОСОБА_2 власноручно
написав розписку позивачеві про те, що
він отримав грошові кошти від
останнього. Договір було укладено між
двома фізичними особами, пов'язаними
звичайними цивільно-правовими
зобов'язаннями. Позивач не займається
підприємницькою діяльністю і не
займався нею в 2011 р. Можливо, між ними
й були відносини, однак в інший час і
вони не пов'язані з предметом даного
позову. Позивач позичав
відповідачеві кошти в доларах США, але
в розписці було застосовано грошовий
еквівалент у національній валюті.
Позивач не повернув відповідачеві
розписку, що свідчить про те, що
останній до цього часу не розрахувався.
Заперечення відповідача є надуманими
Відповідач в судове засідання не
з'явився, але його представник ОСОБА_4
надав суду письмові заперечення
відповідача з посиланням на те, що між
ним, ОСОБА_2, та ОСОБА_1 ніколи не
існувало правовідносин, пов'язаних із
позикою, коштів на суму 120 0000 грн. від
нього він не отримував. 17 вересня 2011 р.
між ними було досягнута домовленість
щодо оренди автогрейдера ДЗ -122,
заводський номер № НОМЕР_1. В той же
день ОСОБА_1 написав йому розписку про
позику грошей в сумі 120 000 грн. і ця
розписка є гарантією оціночної
вартості переданого йому ОСОБА_1 в
оренду автогрейдера. Цією розпискою
спростовується факт отримання ним
коштів. Насправді у такий спосіб
шляхом обміну розписок вони
намагалися приховати інший правочин -
договір найму транспортного засобу,
який підлягав обов'язковому
нотаріальному посвідченню, а отримана
ним від ОСОБА_1 розписка свідчить лише
про наміри укласти договір оренди.
Автогрейдер мав технічні
несправності, внаслідок чого між ними
виник конфлікт щодо замовчування
ОСОБА_1 цієї обставини. Фактичної
передачі майна в оренду не відбулося.
За домовленістю розмір орендної плати
за користування автогрейдером мав
складати 30 000 грн. на місяць, що є
значною грошовою сумою. У разі
визначення таких умов в укладеному
належним чином договорі оренди у
позивача виникли б зобов'язання з
оплати податку на доходи фізичних осіб.
Він, відповідач, являвся директором ТОВ
«Алексавтотранс» та в 2011 р.
співпрацював з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
сфері надання послуг з використанням
автогрейдера, разом з якими тоді і вів
перемовини з ОСОБА_1 Вони, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, були свідками обміну
розписками між ним та ОСОБА_1 Указаний
в розписці, яку він надав позивачеві,
строк виконання зобов'язання за
договором позики є строком оренди
автогрейдера, а сума - орендною платою
В судовому засіданні
представник відповідача позов не
визнав з підстав, викладених в
запереченнях, оспорюючи факт
укладання договору позики між
сторонами та наполягаючи на
безгрошовості наданої ОСОБА_2
розписки від 17 вересня 2011 р.
Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
Суд, розглядаючи справу, керується
вимогами ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України,
дотримуючись меж заявлених вимог та
виходячи з того, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.
Під час розгляду справи
встановлено, що 17 вересня 2011 р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
позики, відповідно до якого
позичальник - відповідач отримав від
позикодавця - позивача кошти в сумі 120
000 грн. з умовою їх повернення до 1 січня
2012 р. Це підтверджується оригіналом
розписки, який надав відповідач
позивачеві, і яка до часу розгляду
справи зберігалася у останнього.
З боку відповідача зобов'язання
до цього часу не виконані.
При укладенні договору позики
сторони, як і передбачено ст. 1047 ЦК
України, дотримались обов'язкової
Термін виконання зобов'язання,
передбаченого цим договором, настав.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику(грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом (
ч.1, ч.2 ст.625 ЦК України).
Розмір інфляційних за період з 1
січня 2012 р. по 1 січня 2013 р. становить 9
614 грн.40 коп. , виходячи з індексів
інфляції в січні 2012р. - 100,2 %, лютому 2012
р. - 100,2%, березні 2012 р. - 100,3%, квітні - 100%,
вересні - 100,1%, жовтні - 100%, грудні 100,2%,
січні 2013 р. - 100,2% ( 1202,40 + 1202,40+ 1203,60 +1200 +
1201,20 + 1200+ 1202,40 + 1202,40=9614,40).
Сума 3% річних від простроченої
суми за період з 1 січня 2013 р. по 31
травня 2013 р. становить 5089 грн. 31 коп. ,
виходячи з такого розрахунку:
за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2012
120 000 х (3% : 366) х 366 = 3600
за період з 1 січня 2013 р. по 31 травня 2013
120 000 х (3% : 365) х 151= 1489,31
Виходячи із меж заявлених вимог щодо 3
% річних суд стягує на користь
позивача 5049 грн. 31 коп., а не 5089 грн. 31
Отже, вимоги позивача
ґрунтуються на законі.
Доводи відповідача та його
представника відносно того, що
грошові кошти насправді не були
одержані ним від позикодавця ОСОБА_1 і
цю обставину можуть підтвердити
свідки, суд не приймає до уваги,
оскільки відповідно до ст.1051 ЦК
України, якщо договір позики має бути
укладений у письмовій формі, рішення
суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків на підтвердження
неотримання позичальником коштів.
Розписка , яку надав ОСОБА_1 ОСОБА_2
про отримання розписки про
запозичення 120 000 грн., не є бездоганною,
оскільки містить незастережені
виправлення дати її складання. До того
ж, в ній йдеться про те, що орендна
плата за експлуатацію автогрейдера в
сумі 30 000 грн. за кожен місяць його
роботи до зазначеної суми не
відноситься і в залік експлуатаційних
витрат не включається, що спростовує
доводи відповідача про те, що сума
позики - це власне розмір орендної
плати за використання автогрейдера
Даючи розписку про отримання
коштів, відповідач мав усвідомлювати
правові наслідки, які тягне укладання
Щодо компенсації витрат за
правову допомогу на суму 5000 грн., то в
цій частині вимоги позивача не
підлягають задоволенню з огляду на
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу встановлюється
Як вбачається з матеріалів
справи, представник позивача - ОСОБА_3
зареєстрований як фізична особа -
підприємець, одним із видів діяльності
якої є адвокатська діяльність. Між тим,
свідоцтва про заняття адвокатською
діяльністю, витяг з договору, в якому б
зазначалися повноваження адвоката як
представника, квитанцію про фактичну
оплату цих послуг, він не надав.
Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено
договір про надання правових послуг
від 15 травня 2013 р. В судовому засіданні
представник діяв за довіреністю
від 26 вересня 2012 р. Представництво за
довіреністю не надає позивачеві право
на отримання компенсації витрат,
пов'язаних з наданням правової
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
понесені позивачем судові витрати у
вигляді судового збору компенсуються
останньому пропорційно задоволеним
вимогам, тобто на суму 1346 грн. 64 коп.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 60,ч.1 ст.88 , ст.ст. 214, 215, ЦПК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 120 000 грн. заборгованості за
договором позики, інфляційні на суму 9
614 грн. 40 коп., три відсотки річних на
суму 5049 грн. 31 коп. та витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору,
на суму 1 346 грн. 64 коп., а всього - 134 663
грн. 71 коп. (сто тридцять чотири тисячі
шістсот шістдесят три гривні
сімдесят одна копійка).
В задоволенні вимог про
стягнення витрат на правову допомогу
Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які приймали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засідання під час
проголошення рішення, - протягом того ж
строку з дня отримання копії рішення.
Суддя