РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2013 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря Крючкової О.В.,

прокурора - Лапиної Л. Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника органу опіки та піклування - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

3-я особа - орган опіки та піклування в особі управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач - батько дитини - є її - позивачки - рідним братом. Відповідачі ніколи не були між собою у зареєстрованому шлюбі, у 2007 році покинули свого сина на батьків та стали проживати окремо. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини вони дідусю та бабусі дитини не надавали, розвитком та здоровям дитини не цікавилися. До 2008 року у дитини навіть не було свідоцтва про народження. Оскільки дідусю та бабусі дитини внаслідок віку вже було важко доглядати дитину, вона - позивачка - забрали дитину - свого племінника у свою сімю у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, де проживає також з чоловіком та двома синами. З вересня 2008 року дитина постійно мешкає у її сімї, а відповідачі з 2008 року сином не цікавилися. У 2009 році відповідачі притягались до кримінальної відповідальності. У 2012 році позивачка зателефонувала та заявила їй - позивачці, що та вкрала у неї дитину, після чого вона позивачка - вирішила вирішити питання місця проживання дитини у законному порядку, та звернулась до служби у справах дітей. Відповідачка навіть не зявилась до служби для розгляду цього питання. Дмитро заявив, що бажає залишитися проживати в її - позивачки - сімї. Він відвідував у Дніпродзержинську дошкільний заклад, з 1 вересня 2009 року навчається там у школи. Щороку він оздоровлюється, виїжджаючи до моря. Дитина додатково займається англійською мовою, відвідує танцювальний гурток. В січні 2013 року ОСОБА_6 був прооперований, однак батьки навіть не поцікавились станом його здоровя, його навчанням. Матеріальної допомоги на утримання дитини вони також не надають.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, пославшись на вищенаведені обставини.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що в неї ще є троє дітей, тому вона не мала можливості займатися ОСОБА_6. Дитину забрали позивачка спочатку тимчасово, однак дитина з 2008 року так і залишилася проживати з тіткою. Дмитро дійсно проживає з тіткою в Дніпродзержинську, та йому там добре, він доглянутий, про нього там турбуються. Дійсно, ніякої допомоги дитині вона не надавала. Заперечень проти позбавлення її батьківських прав не має.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що син з 2008 року проживає з тіткою - його сестрою. Ані він, ані відповідачка долею сина не переймались, знали, що він знаходиться у близьких родичів, він доглянутий, його там люблять. Він періодично бачив сина, а відповідачка не намагалася його бачити, якщо б хотіла, то могла б бачити, ніяких перешкод до того не було. Дійсно, вони не надавали дитині ніякої допомоги та його вихованням не займались.

Представник 3-ї особи - органу опіки та піклування - ОСОБА_2, підтримала позов, послався на те, відповідачі не займались ані вихованням, ані утриманням дитини тривалий час, участі у житті дитини не приймають, дитина з 2008 році проживає в сімї тітки, де до ОСОБА_6 добре ставляться, піклуються про нього, виховують його. Дмитро бажає залишитися проживати з тіткою.

Суд, вислухавши сторони, представника органу опіки та піклування, опитавши свідка, висновок прокурора, який вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню на підставі наступного.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обовязків по вихованню дитини.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З акту, складеного 5 березня 2013 року житловою організацією м. Дніпродзержинська -ТОВ Оселя та сусідами позивачки, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована сімя з 4-х осіб - ОСОБА_3 з чоловіком ОСОБА_7 та двома повнолітніми синами - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, в квартирі без реєстрації проживає з вересня 2008 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_10 - дідусь дитини, батько позивачки та відповідача, пояснив, що ОСОБА_6 з 2008 року постійно проживає з його донькою, тіткою дитини, у м. Дніпродзержинську, а рідні батьки дитину покинули, не займаються ним весь цей час. Дитина перебуває у тітки у добрих умовах, про неї турбуються, займаються навчанням дитини, її розвитком, вихованням. Цю турботу батьки дитині не надали, долею дитини не переймалися, навіть не їздили до нього у м. Дніпродзержинськ. Позивачка разом з ОСОБА_6 сама приїжджає до нього погостювати, він бачить онука. Він вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав, оскільки вони не виконували батьківських обовязків, та не виявляли турботи про дитину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 3 листопада 2008 року по 11 липня 2009 року відвідував дошкільний заклад №13 у м. Дніпродзержинську, а з 1 вересня 2009 року навчається в 4 класі Дніпродзержинського навчального закладу №13. Як вбачається з характеристики дитини, наданої керівництвом школи, батьки дитини зовсім не турбуються про сина, не приймають ніякої участі у його вихованні, не цікавляться ним, жодного разу не відвідали батьківські збори. Навчанням дитини та вихованням хлопчика займається його рідна тітка - ОСОБА_3, яка приділяє багато уваги дитині, створює необхідні умови для його виховання, розвитку та оздоровлення.

З медичної картки ОСОБА_6 вбачається, що він перебуває на обліку у дитячому медичному закладі м. Дніпродзержинську, за місцем проживання - АДРЕСА_2.

Позивачка і її чоловік - ОСОБА_7 мають постійне місце роботи, суду надані їхні позитивні характеристики з місця роботи.

Як вбачається з письмової інформації Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19, відповідачка ОСОБА_4 прибула з двома дітьми - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6. Медичні працівники неодноразово звертали увагу батьків на антисанітарні умови утримання дітей та асоціальний спосіб життя батьків. У відповідачки є також менша дитина - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7. Фактично догляд за дітьми здійснює сестра відповідачки - ОСОБА_14 та бабуся у звязку з постійною відсутністю матері. Про наявність дітей, які фактично позбавлені батьківського піклування, адміністрація лікарні повідомляла кримінальну міліцію у справах дітей та Центр служби для дітей, сімї та молоді Ленінського району м. Харкова. Старша дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, під наглядом поліклініки не перебував, зі слів матері виховується у родичів батька.

Орган опіки та піклування надав письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, враховуючи тем, що вони вихованням дитини - ОСОБА_6 - не займаються, не приймають участі у його утриманні, дитина проживає з тіткою у м. Дніпродзержинську з вересня 2008 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі з сином не спілкуються, не приймають участі у його вихованні, утриманні, не виявляють батьківську турботу про нього, не цікавиться його життям.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності законних підстав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, а тому позовні вимоги про позбавлення їх батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 3,4, 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 164- 166 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянку України, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, батьківських прав відносно сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко