Справа № 428/3091/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Посохов І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне повернути вказаний позов позивачеві за наступних підстав.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.07.2013 року вказаний позов було залишено без руху, оскільки його подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач за час спільного проживання з відповідачем здобула право власності на нерухоме майно у вигляді квартири та будинку, а відповідач здобув право власності на квартиру, гараж та автомобіль. Зі змісту позовних вимог також вбачається, що позивачка просить визнати за нею право власності на майно, здобуте нею за час шлюбу, яке згідно доданих до позову доказів вже є її власністю, а за позивачем на майно, здобуте ним за час шлюбу, не обґрунтовуючи та не наводячи відповідних доказів того, що її право власності порушується або не визнається відповідачем і що між ними взагалі існує спір про вказане майно.

Крім того, у порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, на яку вона посилається. Так, у позовній заяві відсутнє посилання на докази, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги, натомість вона просить суд витребувати їх у відповідача, не долучивши до позову відомостей та не обґрунтувавши неможливість самостійного їх отримання. До того ж, невідомо з яких міркувань, позивачка визначила ціну позову у 400 000 гривень.

18.07.2013 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, згідно з якою замість обґрунтування зазначеної ціни позову та сплати відповідної суми судового збору від визначеної ціни позову або подання клопотання про звільнення від сплати або про відстрочення сплати судового збору, позивач вирішив взагалі не затруднятись та подав клопотання про попереднє визначення судового збору судом, навіть не поглянувши в свої ж правовстановлюючі документи, в яких зазначена як вартість житлового будинку, так і квартири, на які позивачка просить визнати право власності.

Крім того, з уточненої позовної заяви вбачається, що позивачка просить визнати за нею право власності на майно, здобуте нею за час шлюбу, яке згідно доданих до позову доказів вже є її власністю, а за позивачем на майно, здобуте ним за час шлюбу, не обґрунтовуючи та не наводячи відповідних мотивів того, що її право власності порушується або не визнається відповідачем і що між ними взагалі існує спір про вказане майно.

Станом на 19.07.2013 року позивачем не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10.07.2013 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З позовної заяви ОСОБА_1 та матеріалів, доданих до неї, вбачається, що позовна заява була подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, у звязку з чим залишена без руху, а позивачу наданий пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 10.07.2013 року. Станом на 19.07.2013 року позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ