Справа № 1309/9333/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5026/13
інстанції:Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М.,
Тропак О.В.,

секретаря Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» -
Деревецького В.В. на заочне рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 30 квітня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» в особі відділення
«Львівська регіональна дирекція» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н
о в и л а:

Оскаржуваним заочним рішенням
стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного Товариства
«ВТБ Банк» 61602 (шістдесят одна тисяча
шістсот дві) гривні 44 коп. боргу,
судовий збір у розмірі 617 (шістсот
сімнадцять) гривень. Всього стягнуто 62
219 (шістдесят дві тисячі двісті
дев'ятнадцять) гривень 44 коп.

Рішення оскаржило Публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк» в особі
представника Деревецького В.В. Вважає
рішення необґрунтованим та ухваленим з
порушенням норм процесуального права і
таким, що не відповідає дійсним
обставинам справи. Посилається на те,
що на адресу суду 24 квітня 2013 року ПАТ
«ВТБ Банк» була направлена заява про
збільшення позовних вимог і така
отримана судом 29.04.2013 року, однак суд
під час ухвалення рішення не врахував
дану заяву, а відтак це є підставою для
скасування або зміни рішення
відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України.
Просить рішення змінити, врахувавши
заяву про збільшення позовних вимог.

Сторони повідомлені належним чином,
про що свідчать рекомендовані
повідомлення про вручення їм поштових
відправлень (а.с. 118, 119), в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явилися, матеріалів справи достатньо
для розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» роз'яснено, що, перевіряючи
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення, суд
апеляційної інстанції повинен
з'ясувати: чи враховані судом першої
інстанції при ухваленні рішення всі
факти, що входять до предмета
доказування; чи підтверджені обставини
(факти), якими мотивовано рішення,
належними й допустимими доказами та чи
доведені вони; чи відповідають
висновки суду встановленим фактам; чи
дотримано та чи правильно застосовані
норми матеріального й процесуального
права. При перегляді судових рішень
необхідно виходити з повноважень суду
апеляційної інстанції, визначених
статтею 307 ЦПК, і відповідних їм підстав
щодо перегляду судових рішень в
апеляційному порядку, передбачених
статтями 308-311 ЦПК. При цьому
апеляційний суд керується статтею 307
ЦПК (відповідним пунктом) та нормою ЦПК,
що визначає підстави перегляду
судового рішення в такому разі, і
відповідно до неї та наданих суду
апеляційної інстанції повноважень
формулює резолютивну частину своєї
ухвали чи рішення.

Колегія суддів вважає, що дане рішення
відповідає зазначеним вимогам закону.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Право визначення підстав і предмета
позову належить позивачеві (ст. ст. 3, 10,
31 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач - Публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк» у листопаді 2012
року звернулося в суд з вищезазначеним
позовом, який був предметом розгляду у
суді першої інстанції, в якому просило
стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного Товариства
«ВТБ Банк» станом на 12 жовтня 2012 року -
61602 (шістдесят одну тисячу шістсот дві)
гривні 44 коп. боргу, судовий збір у
розмірі 617 (шістсот сімнадцять) гривень
та за подання заяви про забезпечення
позову 108 грн.

Оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції позов задоволено.

Проте, апелянт не погоджується із
заочним рішенням суду, оскільки, як
зазначає 24 квітня 2013 року подав заяву
про збільшення позовних вимог, а саме
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором з відповідача
станом на 22 квітня 2013 року, яку
Залізничний районний суд м. Львова
отримав 29 квітня 2013 року, однак в
порушення вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
не розглянув, а ухвалив рішення за
їхніми позовними вимогами у визначеній
Банком сумі станом на 12 жовтня 2012 року.

Судом встановлено, що останній розгляд
справи районним судом призначено на 30
квітня 2013 року на 11.00 год (а.с. 72, 73).

Перед закінченням розгляду справи,
скориставшись наданим йому ч. 2 ст. 31 ЦПК
України правом, позивач збільшив
розмір позовних вимог і просив
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором уже станом на 22
квітня 2013 року в розмірі, що становить 88
936,33 грн. та судові витрати. Таку заяву
позивач направив в суд першої
інстанції 24.04.2013 року, а суд отримав її
29.04.2013 року (а.с. 88-90, 97). Разом з тим, з
поданої заяви про розгляд цивільної
справи без участі представника, яка
подавалась позивачем разом із
матеріалами заяви про збільшення
позовних вимог, вбачається, що така
одержана районним судом 30.04.2013 року (а.с.
78).

Як вбачається з акту працівників
Залізничного районного суду м. Львова,
складеного 30.04.2013 року, заява про
збільшення позовних вимог була
передана із цивільної канцелярії
судді-доповідачу о 16.00 год. 30 квітня 2013
року після того, як по даній справі було
ухвалене рішення (а.с. 77).

Так як суд першої інстанції в особі
головуючого по дані справі отримав
заяву про збільшення позовних вимог
після ухвалення заочного рішення, в
результаті чого інша сторона була
позбавлена можливості висловлювати
свої заперечення проти заявлених
збільшених позовних вимог та надати
відповідні докази на підтвердження
своїх заперечень, оскільки згідно
статті 131 ЦПК України докази сторонами
можуть бути подані лише до початку
розгляду справи по суті, і дані
збільшені позовні вимоги не були
предметом розгляду у суді першої
інстанції, апеляційна скарга ПАТ «ВТБ
Банк» до задоволення не підлягає.

Слід зазначити, що це не позбавляє
позивача права звернутися до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за вказаний у заяві про
збільшення позовних вимог період.

Інших належних та допустимих доказів
для спростування рішення суду першої
інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59
ЦПК України, які б мали доказове
значення та заслуговували на увагу, чи
порушень норм процесуального права,
які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1,
308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» -
Деревецького В.В. відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 30 квітня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Мацей М.М.

Тропак О.В.