Справа № 605/783/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" листопада 2013 р.
м. Підгайці

Підгаєцький районний суд
Тернопільської області

в складі:головуючого
Грицай К.М.

за участю секретаря
Лежигубської О.В.

позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Підгайці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на частину
житлового будинку, зустрічним позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на частину житлового
будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
та згідно змінених позовних вимог
просить визнати за нею права власності
на 1/4 частини житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться
по АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог
вказує, що вищезазначений будинок
належав колгоспному двору, в якому
проживало четверо чоловік, де усім
належало по 1/4 частині будинку та
головою колгоспного двору була ОСОБА_6.
Ще за життя ОСОБА_6 склала заповіт,
згідно якого заповіла частку даного
житлового будинку своїй онуці ОСОБА_3.
Просить суд визнати за нею право
власності на її частку у житловому
будинку як члену колгоспного двору.

ОСОБА_3, ОСОБА_5 в судовому засіданні
подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
житлового будинку, в якому просить суд
визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_5 право
власності по 1/4 житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1 як
за членами колгоспного двору та згідно
заяви про збільшення позовних вимог
просить визнати за ОСОБА_3 на 1/2 частину
спірного житлового будинку, що
успадкована після смерті ОСОБА_6 за
заповітом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
позов підтримала в повному обсязі з
підстав, викладених в позовній заяві.
Зустрічний позови визнала та не
заперечує щодо визнання за ОСОБА_3,
ОСОБА_5 права власності на частки у
спірному житловому будинку.

Відповідач та представник позивача
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов
ОСОБА_2 визнала та не заперечила щодо
задоволення позову. Поданий нею позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві.

Заслухавши пояснення, дослідивши та
оцінивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав:

Згідно свідоцтва на право особистої
власності на жилий будинок від 27.07.1989
року, житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_6.

10.08.1989 року на вищезазначений житловий
будинок видано технічний паспорт під
реєстровим №77 на ім'я ОСОБА_6.

Згідно довідки, виданої Підгаєцького
районного бюро технічної
інвентаризації 20.05.2013 року № 92, будинок
з господарськими будівлями, який
знаходиться по АДРЕСА_1, належить
членам колгоспного двору, а саме: 1/4
частка ОСОБА_6, 1/4 ОСОБА_2, 1/4 ОСОБА_3, 1/4
ОСОБА_5.

Відповідно до довідки виданої
Мирненською сільською радою №105 від
08.04.2013 року, житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1, належить
голові колгоспного двору ОСОБА_6 та
членам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 згідно
запису в по господарській книзі №3.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного суду України № 20
від 22.12.95 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», до
правовідносин, що виникли раніше,
застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, ще
регулювали власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963
року, що діяв на час виникнення
правовідносин, майно колгоспного двору
належить членам на праві сумісної
власності.

З цього випливає, що ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками
спірного житлового будинку по 1/4
частині.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мирне,
Підгаєцького району, Тернопільської
області, про що видане свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1.

Згідно заповіту, складеного 24 вересня
2004 року, ОСОБА_6 заповіла житловий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Відповідно до заяви від 09 жовтня 2013
року ОСОБА_4 відмовився від свої частки
в спадковому майні на користь ОСОБА_2.

Крім того, згідно заяви від 21 лютого 2013
року ОСОБА_3 відмовляється від
прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2.

Згідно витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
шлюб щодо підтвердження дошлюбного
прізвища від 13.06.2013 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_10 укладено шлюб від 30 липня 1974
року.

Позивач ОСОБА_2 не заперечила щодо
визнання за відповідачами ОСОБА_3,
ОСОБА_5 права власності.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 має
право на спадкування за заповітом
відповідно до ст. 1234 ЦК України на 1/4
частину спірного житлового будинку.

З листа Підгаєцької державної
нотаріальної контори від 24.10.2013 року №
694/01-16, вбачається, що після смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
заведена спадкова справа № 35 за 2013 рік
за заявою сина померлої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який прийняв спадщину за
заповітом та за заявою дочки померлої
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 яка прийняла
спадщину за заповітом. Свідоцтва про
право на спадщину не видавались.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвічує його право
власності.

Враховуючи вищенаведені обставини та
визнання відповідачами позову та
зустрічного позову, суд приходить до
висновку, що в даному випадку порушене
право власності позивача, яке підлягає
захисту, а позов до задоволення шляхом
визнання за позивачем ОСОБА_2 права
власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарськими будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1. Крім того,
зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_5
підлягає до задоволення шляхом
визнання за ОСОБА_3 право власності на
1/2 частину та за ОСОБА_5 - на 1/4 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 120
Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ст.ст.
392, 1234, 1268, 1270 Цивільного Кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину житлового будинку з
господарським будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_5
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарським будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4
частину житлового будинку з
господарським будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підгаєцький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
підпис К.М. Грицай

Рішення суду не оскаржувалось та
набрало законної сили. Оригінал
рішення суду зберігається в архіві
Підгаєцького районного суду в
матеріалах справи № 605/783/13-ц.

Згідно з оригіналом:

Суддя
К.М. Грицай