АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2-3273/13
інстанції: Сушко Л.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2013 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва у складі

головуючої судді
Музичко С.Г.,

суддів
Кравець В.А., Семенюк Т.А.,
при секретарі
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, який на підставі
довіреності діє в інтересах ОСОБА_2, на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 16 липня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 16 липня 2013 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 2 841,69 грн. сплачених
коштів на утримання та збереження
спільного майна; стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 229,40 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору купівлі-продажу
частини квартири позивач є власником 2/4
частин квартири АДРЕСА_1; згідно
свідоцтва про спадщину та договору
дарування частини квартири відповідач
є власником 2/4 частин квартири АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач взагалі не здійснював
витрат по утриманню та збереженню
спірної квартири, а здійснювала їх
позивач щодо всієї квартири.

В апеляційній скарзі представник
відповідача за довіреністю ОСОБА_1
просить скасувати рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 16.07.2013 та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 Посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема зазначає, що Оболонський
районний суд м. Києва не повно з'ясував
обставини по справі, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Сторони у судове засідання апеляційної
суду не з'явилися, про дату та час
розгляду справи повідомлені належним
чином (а.с. 68 - 70), що відповідно до ч. 2 ст.
305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 43 -
44), що рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 03.11.2009 визначений
порядок користування зазначеною
квартирою, а саме: виділено в
користування відповідачу кімнати
площею 18,7 мІ та 10,1 мІ ,позивачу разом з
малолітньою дитиною ОСОБА_4 кімнати
площею 11,9 мІ та 11,7 мІ, місця загального
користування залишено в спільному
користуванні сторін.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що згідно
розрахунків по сплаті за
житлово-комунальні послуги (а.с. 11 - 28), у
період з 21.06.2010 по 11.11.2011 за
житлово-комунальні послуги, надані по
квартирі АДРЕСА_1, сплачувала ОСОБА_3

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власність зобов'язує. На зміст права
власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна (ч. 2 ст. 317 ЦК
України).

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги про відсутність
факту користування відповідачем своєю
частиною квартири, у зв'язку з чим, -
відсутність обов'язку сплати коштів за
утримання квартири не заслуговують на
увагу та обґрунтовано не були
враховані судом першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про
неможливість відповідача володіти та
користуватися спірною квартирою у
період з 2007 року по 2012 рік з вини
позивача не заслуговують на увагу,
оскільки належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_3 чинила перешкоди у користуванні
квартирою ОСОБА_2 у матеріалах справ не
міститься.

Не знайшли свого підтвердження і
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності між позивачем та
відповідачем договору щодо утримання
квартири, оскільки обов'язок
утримувати у належному стані своє
майно прямо передбачений цивільним
законодавством України.

Інші доводи апеляційної скарги
не заслуговують на увагу, оскільки
відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
порядку нічим не підтверджуються та
спростовуються наявними у матеріалах
справи належними та допустимими
доказами.

За таких обставин, суд першої інстанції
повно та всебічно з'ясував обставини,
на які сторони посилались як на
підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених наявними у матеріалах
справи та дослідженими судом першої
інстанції доказами, та виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 16 липня 2013 року не встановлено, а
тому воно підлягає залишенню без змін
на підставі ст. 308 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 16 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді