Номер провадження № 2/522/3983/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2013 р. Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.,

при секретарі - Шияновській Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона та її син ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Баранова) в м. Одесі. Відповідальним квартиронаймачем за обміним ордером від 01.02.1985 року є її колишній чоловік ОСОБА_2. Шлюб між ними було розірвано 18.06.1987 року.

Станом на сьогодні у квартирі залишається зареєстрованим її колишній чоловік ОСОБА_2, який з 1987 року в зазначеної квартирі не проживає, але з реєстраційного обліку добровільно не знявся.

Позивач в судове засідання зявилася, надала суду заяву про згоду на заочний розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявися, про слухання справи був повідомлені належним чином, що підтверджується наданим оголошенням у газеті про виклик відповідача.

Враховуючи, що відповідач належним чином був завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не зявився в судове засідання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.9 ст. 76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Виниклий спір про усунення перешкод у здійсненні прав власника в силу ст. 15 ЦПК України належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Баранова) в м. Одесі. Відповідальним квартиронаймачем за обмінним ордером від 01.02.1985 року є її колишній чоловік ОСОБА_2. Шлюб між ними було розірвано 18.06.1987 року.

У вищевказаній квартирі з 22.02.1985 року та на теперішній час, згідно довідки № 1403 зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, який з 1987 року в зазначеній квартирі не проживає, добровільно з реєстраційного обліку не знявся, його місце знаходження позивачу не відоме, його реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 (Баранова) в місті Одесі перешкоджає позивачу у повній мірі користуватися майном, крім того їй доводиться сплачувати комунальні та інші платежі за відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 прописаний у зазначеній квартирі з 22.02.1985 року, однак фактично там не мешкає. Факт не проживання відповідача в даної квартирі з 1987 року підтверджується актом о не проживанні, який складено за участю сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та завірений начальником дільниці № 3.

Так як реєстрація по даній адресі відповідача збільшує витрати позивача по сплаті комунальних послуг, що порушує його конституційні права, то суд вважає, що на підставі наданих доказів необхідно вимоги позивача задовольнити.

Відповідно до змісту ст.ст. 71 - 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому порядку позивачу необхідно доказати, що відповідач без поважних підстав не мешкає за місцем своєї реєстрації понад шість місяців.

Також суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України" реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки їх власністю і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, вони мають бути зняти з реєстраційного обліку за цією адресою.

Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.

Згідно змісту положень ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, яки проживають спільно з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами й несуть усі обовязки, яки витікають з договору найму житлового приміщення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини для застосування положень ст. 72 ЖК України та визнання в судовому порядку відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири.

Також, суд зазначає, що визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення і є усуненням перешкод у користуванні власністю. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання зняти відповідача з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщення, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Одеса, вулиця Княжеська (Баранова) АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня його отримання.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя А.В. Науменко

30.01.2013