Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2013 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Василевича В.С.,
Ковалевича С.П.

секретар судового засідання
Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
„Дельта Банк" на рішення Дубровицького
районного суду від 28 серпня 2013 року в
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором , -

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Дубровицького районного
суду від 28 серпня 2013 року в
задоволенні даного позову відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з"ясування обставин, які мають значення
для справи, ПАТ „Дельта Банк" подав на
нього апеляційну скаргу.

Вказує, що перше прострочення по
сплаті використаного кредитного
ліміту виникло у позичальника в квітні
2008 року та допускалось і в подальшому.

Зазначає, що тарифи на обслуговування
кредиту були укладені сторонами,
підписані і в договорі сторони досягли
всіх домовленостей щодо його умов.

При цьому покликається на те, що
відповідачем кредитний договір не
визнавався недійсним як в цілому, так і
в окремих його пунктах.

Просить скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, беручи до
уваги пояснення учасників процесу,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 січня 2008 року
ПАТ „Дельта Банк" та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір № 002-17058-310108, згідно
умов якого відкрито картковий рахунок
№ 9514 в національній валюті.
Позивач випустив та надав
відповідачеві платіжну картку, а також
ПІН-код до картки та здійснював
обслуговування боржника на умовах
викладених в Тарифному пакеті Visa
Класичний, що міститься в додатку №1 до
договору та умовах викладених в
правилах здійснення операцій за
картковими рахунками.

Позивачем відповідачу надано
відновлювальну кредитну лінію у
розмірі 30000 грн. з лімітом кредитної
лінії у сумі 3000 грн.

Днем надання банком відповідачу
кредиту, відповідно до п. 2.1 договору
визначено вчинення операцій за
допомогою картки або утримання
платежів за умови відсутності на
рахунку власних коштів відповідача.

Відповідно до умов договору
відповідач, як держатель кредитної
картки, зобов"язана була щомісяця
здійснювати погашення в повному обсязі
отриманих по кредиту коштів за
попередній місяць, здійснювати
погашення заборгованості за
овердрафтом, сплачувати проценти та
пеню за попередній звітний період у
разі порушення строків сплати
заборгованості.

З розрахунку заборгованості в розділі
18 вказано час зняття готівки
позичальником із карткового рахунку та
дати, в які здійснювалося зняття
коштів, а також нарахування і
здійснення оплати, зокрема, в розділах
«розраховано» та «сплачено» окремо по
кожному виду нарахувань передбачено
суми, необхідні до оплати. З нього ж
вбачається, що погашення боргу по
кредиту позичальником не
здійснювалося у чітко встановленій
сумі, яка підлягала до оплати та у
встановлену дату кожного місяця. Таким
чином, у позичальника утворилася
прострочена заборгованість по кредиту,
яка станом на 08 жовтня 2012 року склала
3995 грн. 72 коп.

Відповідно до п. 3.4 Договору держатель
доручає банку здійснювати договірне
списання грошових коштів з рахунку в
рахунок погашення сум заборгованості
(яка складається з суми кредиту,
нарахованих процентів, комісій, плат,
штрафних санкцій, тощо), яка виникає за
цим договором, в тому числі і плати за
надані банком послуги з
розрахунково-касового обслуговування.

На виконання цих умов, банк кошти
кредитної лінії в межах встановленого
банком ліміту направляв на виконання
погашення простроченої
заборгованості, у зв'язку з чим борг
позичальника по тілу кредиту зріс і в
кінцевому результаті складав лише
заборгованість по тілу кредиту.

Згідно із ст. 1054 цього ж Кодексу за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов"язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов"язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи, що висновки суду не
відповідають матеріалам справи і не
ґрунтуються на законі, рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 526, ст. 530, ст. 534 ст. 1054 ЦПК України,
ст. ст. 11, 303, 304, 309, 313-314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
задовольнити. Рішення Дубровицького
районного суду від 28 серпня 2013 року
скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" 3995 грн. (три тисячі
дев"ятсот дев"яносто п"ять грн.) 72 коп.
та 214 грн. 06 коп. судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча
А.М. Шеремет

Судді:
В.С. Василевич

С.П. Ковалевич