Справа № 442/8107/13-ц
Провадження № 2/442/2603/2013
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 листопада 2013 року, суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду яка повинна бути викладена у письмовій формі.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статті 119 ЦПК України.

Відповідно до статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Одночасно у ч. 3 вказаної статті зазначено, що подана заява повинна бути підписана заявником або його представником із зазначенням дати її подання, а ч. 5 ст. 119 ЦПК передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Як вбачається із поданої позовної заяви, позивач заявляє позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка в свою чергу успадкувала майно після смерті свого батька ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних відносин.

Підпунктом 2 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Зокрема в матеріалах позовної заяви відсутні документально підтвердженні обставини щодо звернення позивача про прийняття спадщини за законом в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до вимог ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у позовній заяві відсутні відомості щодо прийняття чи неприйняття спадщини іншими спадкоємцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Надати позивачу термін протягом пяти днів з дня отримання ним копії ухвали усунути зазначені у мотивувальній частині ухвали недоліки.

В разі невиконання вимог ухвали та не усунення недоліків поданої позовної заяви, така заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.Г. Коваль