Справа № 739/1497/13-ц
Провадження № 2/739/358/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" вересня 2013 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участю секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивачка) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхніх дітей ОСОБА_3, 28 серпня 2002 року та ОСОБА_4, 28 серпня 2002 року у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, з 01 вересня 2011 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їхні спільні діти постійно проживають з нею, відповідач участі в утриманні дітей не приймає, хоча вона намагалася з ним домовитися про це, донька ОСОБА_3 постійно перебуває під наглядом лікарів. Відповідач же працює без оформлення трудових відносин і відповідно має дохід.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивачки, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.

Під час розгляду справи судом досліджено: свідоцтво про розірвання шлюбу позивачки та відповідача; свідоцтва про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4; довідку Печенюгівської сільської ради про склад сімї позивачки.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 05 лютого 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ №055245 від 05 лютого 2002 року.

Після розірвання шлюбу 28 серпня 2002 року у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕЛ №053794 від 10 жовтня 2002 року та серії І-ЕЛ №053795 від 10 жовтня 2002 року, у яких батьком вказаний ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу позивачки та відповідача їхні діти постійно проживають разом з позивачкою, за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Печенюги, вул. Свободи, 23, що підтверджується довідкою Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №658 від 15 серпня 2013 року.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як вбачається, відповідач на момент подачі позову ухилявся від утримання своїх дітей та не надавав їм будь-якої матеріальної допомоги, що свідчить про необхідність стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання двох їхніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно з частиною четвертою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) твердій грошовій сумі.

При цьому. частиною першою статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює без оформлення трудових відносин і відповідно фіксації розміру фактично отримуваної ним заробітної плати. Цю обставину суд вважає такою, що має істотне значення та свідчить про необхідність стягнення з нього на користь позивачки аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки, суд враховує відсутність даних про стан здоровя відповідача і наявність у нього інших дітей, а також те, що позивачкою не надано жодних доказів погіршення стану здоровя її дитини ОСОБА_3, про що вона вказала у позовній заяві, хоча відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) саме на неї покладено обовязок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Зважаючи на викладене, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 500 грн., при цьому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 900 грн.

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів починаючи з 01 вересня 2011 року суд враховує, що відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При цьому, частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачкою суду не надано жодних доказів, які б підтверджували вжиття нею з 01 вересня 2011 року заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати з вересня 2011 року, хоча саме на позивачку, відповідно до положення статті 10 ЦПК України покладено обовязок довести зазначені обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Тому суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача аліментів з 01 вересня 2011 року, присудивши їх з дня предявлення позову, тобто з 02 вересня 2013 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх малолітні дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову, судовий збір необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.

При визначення розміру судового збору, який має бути стягнутий з відповідача, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» потрібно виходити з ціни позову, поданого позивачкою.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 80 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Таким чином, ціна позову відповідно до позовних вимог становить 9 000 грн. (1 500 грн. х 6 = 9 000). При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення аліментів у розмірі 900 грн., з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до частини задоволених позовних вимог, у розмірі 137 грн. 64 коп. (900 грн. х 6 міс. х 229 грн. 40 коп. / 9 000 грн. = 137 грн. 64 коп.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224-226, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі, у розмірі 900 (девятсот) гривень щомісячно, починаючи з 02 вересня 2013 року, до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 137 (сто тридцять сім) гривень 64 копійки.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення судом заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в десятиденний строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 27 вересня 2013 року.