Справа № 523/7205/13-ц
У Х В А Л А

"22" листопада 2013 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного виробничого житлово-будівельного підприємства Української будівельної корпорації «Укрбуд», ОСОБА_2, третя особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування ордеру на житло та зобовязання надання ордеру на житло, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кімнату № 49 в квартирі АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо кімнати № 49 в квартирі АДРЕСА_1, в тому числі вселятися, чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням до винесення рішення по вказаній справі.

Суд, ознайомившись з вищевказаною заявою позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає що заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В контексті даних норм, клопотання про забезпечення позову має бути вмотивоване і обґрунтоване доказами реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідністю предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

В матеріалах даної цивільної справи знаходиться рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2011 року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа: Державне виробниче житлово-будівельне підприємство Української будівельної корпорації «Укрбуд» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення задоволено та усунено перешкоди у користуванні житловим приміщенням - кімнатою № 49 в квартирі АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2. Відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2011 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.08.11року залишено без змін.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає, що в даному випаду не має підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачка просить визнати недійсним ордер на житло та зобовязати надати їй ордеру на житло.

Таким, забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кімнату № 49 в квартирі АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо кімнати № 49 в квартирі АДРЕСА_1, в тому числі вселятися, чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням до винесення рішення по вказаній справі не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного виробничого житлово-будівельного підприємства Української будівельної корпорації «Укрбуд», ОСОБА_2, третя особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування ордеру на житло та зобовязання надання ордеру на житло шляхом

накладення арешту на кімнату № 49 в квартирі АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо кімнати № 49 в квартирі АДРЕСА_1, в тому числі вселятися, чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня її отримання.

Суддя