Справа № 512/1064/13-ц
Провадження № 2/512/343/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Лепехи В.А.,

при секретарі Шаповал Н.Г., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

До Савранського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивачка вказала, що 23.06.2009р. між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають.

За час спільного проживання відповідач на перебував на повному утриманні позивачки. ОСОБА_2 часто залишав сім'ю та не був вдома по кілька місяців. Після повернення влаштовував сцени ревнощів та сварки. 2010р. після чергової сварки відповідач залишив сім'ю та повідомив позивачку про те, що розриває шлюб з нею.

На даний час відповідач в сім'ї не з'являється, шлюб носить формальний характер та шкодить інтересам позивачки. Своє майно відповідач забрав тому майнового спору між сторонами немає.

Позивачка на примирення категорично не згодна, відповідач в досудовому порядку на розірвання шлюбу згоден, але не вчиняє будь-яких дій задля цього.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву (а. с. 12) про неможливість явки в судове засідання та розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення незгодна.

ОСОБА_2 12.12.2013 року в судове засідання не з'явився. Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі (а. с. 11).

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на

які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивачки і відповідача, викладені ними у заявах, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні стосунки, кроків до примирення сторони не здійснюють. Причиною припинення шлюбних стосунків стали сімейні не порозуміння, що призвели до припинення усякого роду відносин між сторонами, як подружжям. Шлюб носить формальний характер та порушує інтереси позивачки.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, в даний час шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає.

Відповідно до ст. 113 СК України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням зазначеного вимога ОСОБА_1 про залишення прізвища без змін, відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, а тому підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, статтями 10, 60, 213, 215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

2. Розірвати шлюб, зареєстрований 23 червня 2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 23.

3. Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін «Плаксива».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Савранський районний суд Одеської області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні під час проголошення рішення мають право оскаржити рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.А. Лепеха