Провадження по справі № 4-с/260/40/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я. В.

при секретарі:
Колесник А. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
справу за скаргою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції м.
Донецька, заінтересована особа: ОСОБА_1,
-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Донецькміськгаз» звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька, посилаючись на те, що 02.11.2012 р.
Ленінським районним судом м. Донецька
був виданий виконавчий лист по справі
№2/0532/1843/2012 про стягнення з ОСОБА_1, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь
ПАТ «Донецькміськгаз» заборгованості
за використаний природний газ в сумі
877,93 грн. Виконавчий лист був поданий на
примусове виконання до ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька. 28.05.2013 р.
ПАТ «Донецькміськгаз» отримало
постанову державного виконавця ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька Буханцова
В. В. про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 16.05.2013 р. в
зв'язку з тим, що виконавчий документ
начебто не відповідає вимогам ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: у виконавчому
листі відсутності відомості, які
ідентифікують боржника, такі, як
особистий ідентифікаційний код
фізичної особи. ПАТ «Донецькміськгаз»
не згодне з вказаною постановою, вважає
її необгрунтованою та винесеною з
порушенням п.3 ч.1 ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження», в якій
вказано що повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомила про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.
Тобто, зазначення ідентифікаційних
номерів боржників у виконавчих
документах не є обов'язковим.Така
інформація вказується судом лише в
тому разі, якщо вона відома суду. Таким
чином, судовий наказ поданий на
примусове виконання до ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька, повністю
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження». Однак,
державний виконавець ВДВС Ленінського
РУЮ м. Донецька Буханцов В. В. відмовив у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа, тим самим порушив принципи
організації і діяльності виконавчої
служби, не використав у повному обсязі
надані йому права, не виконав обов'язки
покладені на нього Законом України «
Про виконавче провадження » та не надав
належно цьому доказів. У зв`язку з чим
звернувся до суду та просив постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Буханцова В. В. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа, виданого за
рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 24.09.2012 р. по справі
№2/0532/1843/2012 р. про стягнення з ОСОБА_1,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ПАТ «Донецькміськгаз»
заборгованості за використаний
природний газ в сумі 877,93 грн., та
зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку прийняти зазначений
виконавчий лист до виконання.

Представник заявника у судове
засідання не з`явився, надав заяву,
згідно якої підтримав доводи скарги у
повному обсязі, просив розглянути
справу у його відсутність.

Представник ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька до судового засідання не
з`явився, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі. Згідно
наданих заперечень заявлені вимоги не
визнав та вказав, що 15 травня 2013 року до
Відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку надійшов
виконавчий лист, виданий Ленінським
районним судом м. Донецька по справі
2/0532/1843 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» борг у
сумі 877,93 грн. 16 травня 2013 року державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку була винесена постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої статті 26 Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку з
тим, що у виконавчому документі був
відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника.
Відповідно до пункту 6 Закону України
«Про внесення змін до де яких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно», який набрав законної сили 08
серпня 2012 року, внесено зміни до пункту
3 частини першої статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: слова «за наявності» були
виключені, а після слів «(для фізичних
осіб - платників податків)» доповнено
словами «або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номеру, офіційно
повідомили про це у відповідні органи
державної влади та мають відмітку у
паспорті громадянина України». Отже,
відповідно до пункту 3 частини першої
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження» наявність
індивідуального ідентифікаційного
номера боржника або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номеру, офіційно
повідомили про це у відповідні органи
державної влади та мають відмітку у
паспорті громадянина України, є
обов'язковим для виконавчого
документа. Згідно частини першої
статті 386 Цивільного процесуального
кодексу України виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження».
Відповідно до приписів ст. 163 ЦПК
України суд встановлює особи тих, хто
з'явився, також позовна заява позивача
повинна містити відомості про
боржників, насамперед дату народження.
Тобто визначення особи в якості
боржника, встановлення цієї особи
серед інших фізичних осіб є
прерогативою та компетенцією суду. Цей
обов'язок не відноситься до функції
державної виконавчої служби. Державний
виконавець, який прийняв на примусове
виконаня виконавчий документ, повинен
винести постанову про відкриття
виконавчого провадження, надати
боржнику строк для добровільного
(самостійного) виконання, а потім
розпочинає примусове виконання
рішення (ст. 25,27 Закону України «Про
виконавче провадження»). Заходами
примусового виконання рішень,
відповідно до ст. 32 вказаного закону є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права); звернення
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію, та інші доходи боржника;
накладення арешту на рухоме та
нерухоме майно боржника; інші заходи,
передбачені законом. Всі ці заходи
примусового виконання державний
виконавець може застосовувати до
боржника тільки маючи про нього певні
дані, насамперед повну дату народження
та ідентифікаційний код боржника.
Згідно Наказу №595/5 від 17.04.2012 р.
Міністерства юстиції України, Заява
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень повинна містити
ідентифікаційні дані боржника в
обов'язковому порядку. Також запит до
Державної податкової інспекції
України для отримання даних про
офіційне місце отримання доходу
боржника через ЕДРВП теж повинен
містити ідентифікаційнй код боржника.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження повинна містити дату
народження та ідентифікаційний код. У
зв`язк з чим вважає дії державного
виконавця такими, що відповідають
приписам Закону України «Про виконавче
провадження», тому просив у
задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове
засідання не з`явилася, про час
слухання справи повідомлена належним
чином шляхом направлення судової
повістки з повідомленням, яка
повернулася на адресу суду з відміткою:
«За закінченням терміну зберігання».

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, Державна виконавча служба входить
до системи органів Міністерства
юстиції України і здійснює виконання
рішень судів та інших органів
відповідно до законів України.
Завданнями Державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.
Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених в Законі України «Про
виконавче провадження», спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження» неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 24 вересня 2012 р. Ленінським районним
судом м. Донецька у заочному порядку
ухвалено рішення по справі №2/0532/1843/2012
за позовом ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» про
стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1
на користь ПАТ «Донецькміськгаз»
заборгованості за використаний
природний газ в сумі 564,74 грн.,
інфляційних нарахувань в розмірі 73,65,
грн., 3% процентів річних у розмірі 24,97
грн., судового збору у розмірі 214,60 грн.,
а всього у сумі 877,93 грн. Зазначене
рішення набрало чинності 04 жовтня 2012
року, у зв`язку з чим 02 листопада 2012 р.
Ленінським районним судом м. Донецька
було видано виконавчий лист (а.с. 5).

Зазначений виконавчий лист №2/0532/1843/2012
надійшов на виконання у ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька 15.05.2013 р.
Однак постановою державного виконавця
Буханцова В. В. від 16.05.2013 р. у відкритті
виконавчого провадження ПАТ
«Донецькміськгаз» було відмовлено на
підставі п. 6 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме, що
наданий виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження» -
відсутній ідентифікаційний номер
боржника. Примірник вказаної постанови
направлений заявнику до відома 16.05.2013 р.
за вих. №5-1672 (а.с. 6), яка отримана 28.05.2013
р.

Згідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Заперечуючи проти скарги, представник
ВДВС Ленінського РУЮ м. Донецька
посилався на ст. 163 ЦПК України,
відповідно до ч. 3 якої суд встановлює
особи тих, хто з`явився, а також
перевіряє повноваження представників.

Однак, як вже зазначалося, за позовом
ПАТ «Донецькміськгаз» ухвалено
рішення при заочному розгляді справи
за правилами глави 8 ЦПК України.

Так, відповідно до частини 1,2 статті 224
ЦПК України, у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. У разі
участі у справі кількох відповідачів
заочний розгляд справи можливий у
випадку неявки в судове засідання всіх
відповідачів.

Крім того, згідно п. 2 ч.2 ст. 119 ЦПК
України, на вимоги якої посилався
представник ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька, позовна заява повинна
містити, зокрема, ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі. Надання інших даних позивачем
для пред`явлення позову до суду законом
не передбачено.

Враховуючи вимоги п. 4 ч. 1 ст. 129
Конституції України та ст. 10 ЦПК
України однією із основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Виходячи з цього
принципу суд не може за власно
ініціативою збирати докази або робити
інші процесуальні дії, направлені на
збирання доказів, а лише оцінює їх за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд, враховуючи вимоги
ст.ст. 224-226 ЦПК України позбавлений
можливості встановлення
ідентифікаційних даних боржника.

Згідно до п.3 ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема, повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Разом з тим, згідно до ст. 32 Конституції
України та ст. 302 ЦК України, ніхто без
згоди особи не може збирати та
поширювати конфіденційну інформацію
про неї чи її персональні дані.

Крім того, відповідно до листа ТУ ДСА
України в Донецькій області від 18.06.2013
р., спільним наказом №30/44 від 26.02.2013 р.
Державної судової адміністрації
України та Державної податкової служби
затверджено Порядок надання судам
загальної юрисдикції інформації про
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників та
стягувачів, згідно якого управлінню з
питань судового діловодства Державної
судової адміністрації України та
Департаменту інформатизації та обліку
платників податків Державної
податкової служби України у місячний
строк з дня підписання цього наказу
необхідно забезпечити підготовку та
затвердження протоколів обміну
інформацією та надано строк для
виконання - до 30 травня 2013 р. Тобто, лише
після спливу вказаного терміну для
суду мали бути розроблені протоколи
обміну інформацією та створені умови
для надання судам загальної юрисдикції
інформації про реєстраційні номери
облікових карток платників податків як
боржників, так і стягувачів.

Згідно приписів статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець в процесі
здійснення виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну. Тобто, у разі
незазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний помер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Таким чином, судом встановлено, що
вимоги статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем виконані не були. Всупереч
наведеному державним виконавцем ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька Буханцовим
В. В. відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа
№2/0532/1843/2012, тим самим порушив принципи
організації і діяльності виконавчої
служби, не використавши в повному
обсязі надані йому права, не виконав
обов`язки, покладені на нього Законом
України «Про виконавче провадження».

У зв`язку із наведеним суд приходить до
висновків, що постанова державного
виконавця Буханцова В. В. від 16.05.2013 р.
про відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №37947025 з примусового
виконання виконавчого листа, виданого
Ленінським районним судом м. Донецька
про стягнення з ОСОБА_1, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ПАТ
«Донецькміськгаз» заборгованості за
використаний природний газ в сумі 877,93
грн., винесена неправомірно, із
порушенням вимог ЗУ «Про виконавче
провадження», тому підлягає
скасуванню.

Що стосується вимог заявника щодо
зобов'язання відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку прийняти зазначений наказ до
виконання, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Так, Державна виконавча служба входить
до системи органів Міністерства
юстиції України і здійснює виконання
рішень судів та інших органів
відповідно до законів України.
Завданнями Державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.
Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених в Законі України «Про
виконавче провадження», спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження» неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Тому задоволення вказаних вимог суд
вважає недоцільним.

На підставі Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-XIV зі змінами та доповненнями
та керуючись ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції м. Донецька, заінтересована
особа: ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції м. Донецька Буханцова В. В. від
16.05.2013 р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №37947025 з
примусового виконання виконавчого
листа №2/0532/1843/2012 виданого Ленінським
районним судом м. Донецька 02.11.2012 р. про
стягнення з ОСОБА_1, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ПАТ
«Донецькміськгаз» заборгованості за
використаний природний газ в сумі 877,93
грн., - скасувати.

В іншій частині вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-ти денний строк з
дня її проголошення, а особами, які
приймали участь у справі, але не були
присутні під час проголошення ухвали у
5-ти денний строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька
Шестопалова
Я. В.