Справа № 742/5036/13-ц Провадження №
22-ц/795/2780/2013 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Кантур А. М. Доповідач - Бойко О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБойко
О.В.суддів:Бобрової І.О., Шитченко
Н.В.при секретарі:Герасименко Ю.О.за
участю:представника апелянта Рожка С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» на заочне
рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18
жовтня 2013 по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 18 жовтня 2013 року позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість по
кредитному договору №SAMDN5038 від
11.03.2008 року в розмірі 12265 (дванадцять
тисяч двісті шістдесят п'ять) грн.. 79
коп., а також 229 (двісті двадцять дев'ять)
грн. 40 коп. судових витрат по справі. В
решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, ПАТ
«Акцент-Банк» звернулося з апеляційною
скаргою.

Апелянт просить змінити заочне рішення
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 18 жовтня 2013 у
справі за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором у сумі 37 581,50 грн. в
частині зменшення суми заборгованості
за відсотками та комісії,
задовольнивши вимоги про стягнення з
ОСОБА_6 на ПАТ «Акцент-Банк»
заборгованості за відсотками та
комісією у повному обсязі, в іншій
частині рішення залишити без змін.

Апелянт ПАТ «Акцент-Банк» не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції в частині зменшення вимог
про стягнення відсотків та комісії,
вважає, що воно в цій частині є
незаконним, винесеним з порушенням
норм процесуального та матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
скасуванню в частині відмови в
задоволенні позову про стягнення
заборгованості по процентах за
користування кредитом, заборгованості
по комісії за користування кредитом та
судових витрат виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 березня 2008 року
між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_6
укладено кредитний договір
№SAMDN5038, за яким відповідач
отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с.5-8).

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6
своїх зобов'язань за кредитним
договором, станом на 04.09.2013 року
кредитна заборгованість відповідача
перед банком складає 37581,50 грн., з них:
заборгованість по кредиту - 5000,00 грн.,
заборгованість за відсотками - 18590,71
грн., заборгованість за комісіями - 11725,00
грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина), 1765,79 грн. - штраф (процентна
складова) (а.с.3-4).

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст.61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення,
окрім того ч.3 ст.ст. 509, 551 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості, а розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення,
тому стягнув заборгованість по
кредиту, по процентах в сумі 2500,00 грн.,
заборгованість по комісії в сумі 2500,00
грн., штраф, оскільки позивач зволікав з
пред'явленням цього позову і тим самим
сприяв накопиченню даної
заборгованості. Таким чином суд
стягнув заборгованість у сумі 12265,79
грн., а в решті позову відмовив за
безпідставністю вимог, які не
відповідають інтелектуальним,
фізичним чи матеріальним зусиллям
банку-позивача.

Проте з висновком районного суду про
відмову в задоволенні позовних вимог,
не може погодитися апеляційний суд
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 530 ЦК
України боржник повинен виконувати
зобов'язання належним чином,
відповідно до вимог закону та умов
договору і у встановлений цим
договором строк.

Виходячи з положень ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСС
України від 30.03.2012 року №05 «Про порядок
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому
порядку не підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Таким чином, судом першої інстанції на
порушення вимог закону зменшено розмір
заборгованості за відсотками за
користування кредитними коштами та
комісії, на які не розповсюджуються
положення згаданих вище норм закону.

У даному випадку діюче законодавство
не передбачає зменшення суми
заборгованості по відсотках та
комісії.

За таких обставин, вимога ПАТ
«Акцент-Банк» щодо стягнення з ОСОБА_6
заборгованості з процентів,
нарахованих у відповідності до ст.ст.
625, 1054, 1056-1 ЦК України, та заборгованості
з комісії підлягає задоволенню.

В зв"язку з частковим скасуванням
рішення суду, задоволенням позовних
вимог, судові витрати необхідно
розподілити відповідно до ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.88, 303, 304, 307, п.3 ч.1 ст.309, 313,
314, 316, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 18
жовтня 2013 року скасувати в частині
відмови в задоволенні позову про
стягнення заборгованості по процентах
за користування кредитом,
заборгованості по комісії за
користування кредитом та судових
витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» 18 590,71 грн. заборгованості
по процентах за користування кредитом,
11 725 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом та 375 грн. 81 коп.
судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» 187,91 грн. судових витрат
за розгляд справи в апеляційній
інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:Судді: