Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/8017/13
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря -Проворної Н.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_2-
ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4-
ОСОБА_5,

ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 31 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_8 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди завданої залиттям
квартири, а саме відшкодування
майнової шкоди в розмірі 24 113 грн. та
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 20 000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
вона проживає та є власником квартири
АДРЕСА_1, де проживають також її брат
ОСОБА_3 та мати ОСОБА_9, 82-річна
пенсіонерка. Відповідачка є власницею
квартири АДРЕСА_2 і яка розташована над
квартирою позивачки. Починаючи з
травня 2010 року, внаслідок проведення у
квартирі відповідача ремонтних робіт з
реконструкції і розширення площі
квартири та неналежного ставлення
відповідача до санітарно-технічних
приладів, відбувалося неодноразове
затоплення квартири позивачки, що
підтверджується актами комісії ЛКП
«Центральне» від 08.07.2010р. та 09.04.2012р.
Внаслідок залиття в квартирі
утворилися тріщини, плями на стелях,
відлущується фарба і відвалюються цілі
частини стін. Даний будинок є пам'яткою
архітектури. На замовлення позивачки
ПП «ЮрЕксперт» розробив кошторис
відновлювального ремонту вказаної
квартири, згідно якого вартість такого
ремонту становить 24 113 грн. Окрім
завданої майнової шкоди протиправними
діями відповідача позивачці також
заподіяно моральну шкоду, яка
проявляється в душевних стражданнях у
зв'язку з пошкодженням майна та яку
оцінює у 20 000 грн. та просить стягнути з
відповідача.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 31 жовтня 2013 року позов
задоволено частково та стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 24 113,00 грн.
майнової шкоди, 2 000 грн. моральної шкоди
та 261,13 грн. судового збору, 450 грн.
вартості звіту про оцінку ринкової
вартості будівельно-монтажних робіт.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі зазначає, що акти
комісій, на які суд послався як на
належні письмові докази, складені із
грубим порушенням чинного
законодавства України, а тому не мали
братися судом до уваги; наявні в
матеріалах справи докази не доводять,
що залиття квартири позивача сталося
внаслідок винних дій відповідачки;
складений ПП «ЮрЕксперт» кошторис не
розроблений щодо ремонту виключно
пошкоджених частин квартири, а щодо
ремонту усієї квартир повністю, при
складенні кошторису немає
обов'язкового його елементу -
Дефектного акту, а ПП «ЮрЕксперт»
взагалі не вправі оцінювати збитки,
завдані пошкодженням майна; позивачем
не подано докази, які б підтверджували
факт заподіяння позивачеві моральної
шкоди. Просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість
рішення суду в межах, передбачених

ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_8 є
власником АДРЕСА_1, яка розташована на
3-му поверсі 4-ти поверхового будинку
старої забудови у Шевченківському
районі м. Львова, складається з двох
кімнат площею 18,7 та 21,0 кв. м., кухні
площею 9,0 кв. м., ванної кімнати площею 5,2
кв. м., вбиральні - 1,4 кв.м. (а.с.62 -
технічний паспорт).

Відповідач ОСОБА_4 є власником
АДРЕСА_2, яка розташована над квартирою
позивача.

Матеріалами справи підтверджується, що
з травня 2010р. в квартирі відповідача
проводились ремонтні роботи з
реконструкції та розширення площі
квартири за рахунок горища із заміною
труб водопостачання та каналізації.

Наведене підтверджується публікаціями
в пресі (а.с.58) та визнається
представниками відповідача в судовому
засіданні, тому цей факт відповідно до
ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню. Судом встановлено, що
протягом 2010, 2012р.р. внаслідок
проведення зазначених ремонтних робіт,
а також неналежного ставлення
відповідача до користування
сантехнічними приладами відбулося
залиття квартири позивача, внаслідок
чого утворилися плями, тріщини,
відшарування штукатурки.

Факти залиття підтверджуються актом
комісії ЛКП «Центральне» від 08.07.2010р. в
складі майстрів по експлуатації
житлового фонду Кільчицької М.І.,
Марків Л.І. і сантехніка Турина М., які з
виходом на місце виявили сліди залиття
стелі та стін кухні і причини залиття
через необережне відношення до
сантехнічних приладів мешканців
АДРЕСА_2 (а.с.51).

Актом ЛКП «Центральне» від 09.04.2012р.
комісією в складі майстрів по
експлуатації житлового фонду Гончар
Л.М., Марків Л.І. та двірника Кручиніна
І.В. з виходом на місце при обстеженні
АДРЕСА_1 на стелі кабінету були
виявлені вологі плями та відлущена
побілка.

Доводи апеляційної скарги про те, що
зазначені акти ЛКП є неналежними
доказами про залиття, оскільки по формі
та змісту не відповідають акту,
вказаному як Додаток 4 до «Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій» затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005р. № 76, не
заслуговують на увагу, оскільки окремі
недоліки форми актів від 08.07.2010р. та
09.04.2012 р. не спростовують їх змісту щодо
залиття квартири позивача, його причин
та характеру пошкоджень. Зазначені
акти підписані особами, які їх
складали, та затверджені підписами
директора ЛКП «Центральне» Горашко Р.
та Ядчишин Я.П., завірені печаткою
підприємства, як цього вимагають
вищевказані Правила.

Окрім того наявність пошкоджень від
залиття стель та стін кухні, спальні,
зали, туалету АДРЕСА_1 зафіксована на
кольорових фотографіях від 16.04.2012р.
зроблених у АДРЕСА_1 в присутності
мешканця АДРЕСА_3 ОСОБА_18 та головного
інженера ЛКП «Центральне», що останні
підтвердили своїми підписами під
вказаними фотографіями (а.с.63-74).

Звітом від 04.11.2012р. ПП «ЮрЕксперт»
незалежної оцінки вартості
відновлювальних ремонтно-будівельних
робіт приміщень 2-х кімнатної квартири
АДРЕСА_1, складеного не тільки за
матеріалами справи, але й оглядом
об'єкту на місці, зафіксовано, що
внаслідок затоплення було пошкоджене
оздоблення стін і стелі у житлових
кімнатах, кухні, ванній кімнаті,туалеті
та коридорі (плями на стелі та стінах,
сліди потьоків, вимивання між
панельних швів, порушення притулу
дверних коробок) та визначено, що
кошторисна вартість
ремонтно-монтажних (відновлювальних)
робіт, умовно виконаних ліцензійною
будівельно-ремонтною організацією по
рекомендованим Держбудом України
цінам для Львівської області станом на
дату оцінки, становить 24 113 грн. До звіту
долучено локальний кошторис на
ремонтно-відновлювальні роботи (а.с.5-25).

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази суду до
або під час попереднього судового
засідання у справі, якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною 1 цієї статті, не приймаються,
якщо сторона не доведе, що докази
подані несвоєчасно з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що
інтереси відповідача протягом усього
часу розгляду справи по суті в суді
першої інстанції представляв по
довіреності ОСОБА_5 з усіма правами
наданими стороні у справі (а.с.91), проте
останній не подав суду першої
інстанції у строки, передбачені ст. 131
ЦПК жодного доказу на спростування
актів про залиття та звіту ПП
«ЮрЕксперт» про розмір відшкодування
збитків, не заявляв суду жодного
клопотання про витребування з ЛКП
«Центральне» додаткових документів,
допиту в якості свідків осіб, що
підписали акти про залиття, відмовився
від проведення оплати призначеної
судом будівельно-технічної експертизи
на предмет визначення розміру та
причин нанесення шкоди (а.с. 108- журнал
судового засідання). Представник
відповідача за довіреністю ОСОБА_5 в
судовому засіданні апеляційної
інстанції підтвердив, що у нього не
було процесуальних перешкод у суді
першої інстанції для заявлення
клопотань та подання письмових
доказів.

У зв'язку з цим посилання його як і
інших представників на письмові
документи з ЛКП «Центральне» про те, що
акт від 08.07.2011р. не складався, зібрані
після рішення суду першої інстанції та
подані в апеляційну інстанцію, та
заперечення проти звіту про розмір
завданої шкоди, апеляційним судом не
приймаються до уваги.

Доказів іншого джерела залиття
квартири позивачів суду не надано, тому
заперечення відповідача про
відсутність вини у заподіянні шкоди не
заслуговують на увагу як голослівні.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням чи пошкодженням її
майна.

Оскільки належне позивачу майно було
пошкоджено з вини відповідача, суд
правильно прийшов до висновку про
необхідність відшкодування моральної
шкоди та визначив її розмір з
врахуванням принципу розумності та
виваженості.

Не погодитись з таким висновком у
колегії суддів немає підстав.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється, на зазначені
правовідносини, при встановленні
зазначених фактів судом не було
допущено порушення норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення також не дають
підстав для висновку про те, що судом
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального та процесуального
права, які передбачені ст. 309 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення суду, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 31 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий: _______________ Мусіна
Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.