АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/4408/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2619/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Чебан О.М.

з участю: представника апелянта

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана
його представником ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 30 жовтня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третьої
особи Публічного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» про
стягнення суми доходу втраченого
внаслідок працездатності, заслухавши
доповідача, пояснення учасника
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія ,

В С Т А Н О В И
Л А :

в березні 2013 року ОСОБА_3 діючи в
інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в обґрунтування
своїх вимог зазначав, що 3 червня 2009
року біля 14 год. 30 хв. він рухався на
своєму автомобілі ЗАЗ 110307 державний
номер НОМЕР_1 по дорозі
Стрий-Кіровоград в напрямку м.
Хмельницького, в цей час назустріч в
напрямку м. Тернопіль рухався
автомобіль ВАЗ 21154 державний номер
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4,
який порушив Правила дорожнього руху в
результаті чого сталася аварія.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні ДТП
доведена вироком Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 02 грудня 2009 року.

Представник позивача зазначав, що
внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав травми
середнього ступеня тяжкості, які
потягли за собою тривалий розлад
здоров'я, і позивачу було встановлено
ІІ-гу групу інвалідності.

_______________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Порозова
О.Ю. Категорія №30,32

Доповідач - Харчук В.М.

Це підтверджено довідкою акту
огляду МСЕК серії МСЕ № 184026 від 21.01.2010
року. Крім того, ОСОБА_2 був
зареєстрований як фізична особа -
підприємець і отримував певний
прибуток від своєї діяльності, який
задекларований в податковій інспекції
України та Управлінні статистики
України за 2008 рік. На підставі цих даних
представник позивача зазначає, що
ОСОБА_2 в зв'язку із втратою
працездатності втратив доходи на суму
38 335 грн., оскільки на даний час отримує
лише пенсію.

Тому ОСОБА_3 просив стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму доходу
втраченого, внаслідок втрати
працездатності у розмірі 38 335 грн.

Протокольною ухвалою від 10 жовтня
2013 року згідно журналу судового
засідання до участі в справі в якості
третьої особи залучено Закрите
акціонерне товариство «Страхова
група» «ТАС», правонаступником якого є
ПАТ «СГ «ТАС».

В ході розгляду справи позивач та
його представник заявлені позовні
вимоги підтримували, відповідач та
його представник проти позову
заперечували, представник третьої
особи у вирішенні спору покладався на
думку суду.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 з таким рішенням суду
першої інстанції не погодився, подав
через свого представника ОСОБА_3
апеляційну скаргу, посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Представник апелянта зазначає, що
судом було встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована в страховій
компанії «ТАС» згідно полісу № ВС/2372506
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Тому страхову компанію за
клопотанням відповідача було залучено
до участі в справі в якості третьої
особи, хоча суд враховуючи положення ч.
1 ст. 33 ЦПК України мав би залучити її як
співвідповідача, замінивши первісного
відповідача.

Представник апелянта вважає, що
позивачем було надано достатньо
доказів, якими підтверджено причинний
зв'язок між дорожньо-транспортною
пригодою та встановленням групи
інвалідності ОСОБА_2, головним доказом
є обставини, встановлені вироком
Хмельницького міськрайонного суду від
02 грудня 2009 року, який набрав законної
сили.

Тому представник апелянта
просить скасувати рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 30 жовтня 2013
року і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.10-11, 31, ч. 1 ст. 33,
ст.ст.60, 61, ч.ч. 1 та 4, ст.ст.213, 308 ЦПК
України суд вирішує спір на засадах
змагальності та диспозитивності, в
межах та на підставах заявлених вимог
та на підставі наданих сторонами
доказів. Кожна сторона доказами
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, обов'язковий для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, з питань,
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Судове рішення є законним, , якщо
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції
відхиляє апеляційну скаргу апелянта і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе судове рішення з
одних лише формальних міркувань.

Встановивши під час розгляду
справи, що позов пред'явлено не до тієї
особи, яка має відповідати за позовом,
суд за клопотанням позивача, не
припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним
відповідачем.

Якщо позивач заперечує проти
заміни первісного відповідача, чи
проти залучення іншої особи
співвідповідачем, суд з дотриманням
принципу диспозитивності розглядає
позовні вимоги до того відповідача,
якого визначив позивач.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1194,
ч. 1 ст. 1195, 1198 ЦК України майнова шкода,
заподіяна неправомірними діями чи
бездіяльністю іншої особи особистим
немайновим правам фізичної особи,
завдана майну фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка шкоду завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоду завдано не з
її вини.

При вирішенні спорів щодо
відшкодування заподіяної шкоди
потерпіла особа повинна довести
належними і допустимими доказами сам
факт заподіяння шкоди, її розмір,
причинний зв'язок між діями чи
бездіяльністю винної особи та
шкідливими наслідками, що наступили.

Особа, яка заподіяла шкоду,
зобов'язана довести відсутність
власної вини у її заподіянні.

Шкода, заподіяна внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки (наприклад, під час зіткнення
кількох транспортних засобів та
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди) відшкодовується в такому ж
порядку винною особою.

Особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, несе
майнову відповідальність за заподіяну
шкоду лише у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди у
розмірі різниці між фактичним розміром
шкоди і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я іншій фізичній
особі, зобов'язана відшкодувати
потерпілому заробіток (дохід)
втрачений ним внаслідок втрати чи
зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст.ст. 23, 26 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відповідальність за
заподіяну шкоду в межах визначених
договором страхування лімітів несе
страхова компанія, в якій ця
відповідальність застрахована.

Відмовляючи у задоволенні позову
позивачу ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_4
за участі третьої особи ПАТ «СГ «ТАС»,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано належних і
допустимих доказів на підтвердження
причинного зв'язку між діями чи
бездіяльністю відповідача ОСОБА_4 та
шкідливими наслідками, що наступили, у
вигляді втрати професійної чи
загальної працездатності,
встановленням групи інвалідності, так
як відповідно до висновку МСЕК
причиною інвалідності встановлено
загальне захворювання.

Крім того, цивільна
відповідальність власника
транспортного засобу, яким керував
ОСОБА_4, була застрахована в страховій
компанії ЗАТ «СГ «ТАС», яка вже
здійснювала страхове відшкодування і
ліміт відповідальності якої не
вичерпаний.

Такі висновки суду першої
інстанції відповідають встановленим
обставинам справи, підтверджуються
дослідженими доказами і зроблені в
межах діючого цивільного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Судом правильно встановлено, що
ОСОБА_4 03 червня 2009 року біля 14 години 30
хвилин, керуючи легковим автомобілем
ВАЗ-21154, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, рухаючись по автодорозі
Стрий-Кіровоград-Знамянка зі сторони
міста Хмельницького в напрямку міста
Тернополя, на 148 км+50 м порушив Правила
дорожнього руху України, виїхав на
смугу зустрічного руху і допустив
зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307,
державний реєстраційний знак НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_2

Внаслідок зіткнення ОСОБА_2
отримав середньої тяжкості тілесні
ушкодження, що потягли тривалий розлад
здоров'я, а пасажир автомобіля ОСОБА_4
ОСОБА_8 - тяжкі тілесні ушкодження,
небезпечні для життя в момент їх
заподіяння.

Висновком МСЕК 21 жовтня 2010 року
ОСОБА_2 встановлено другу групу
інвалідності по 01 лютого 2011 року за
загальним захворюванням з ураженням
опорно-рухового апарату.

Однак, чи пов'язана встановлена
друга група інвалідності з наслідками
заподіяних ушкоджень під час ДТП
висновком не встановлено і не
підтверджено.

ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП був
зареєстрований приватним підприємцем
і за 2008 рік задекларував отриманий
дохід в сумі 24 833 гривень.

Відповідно до страхового полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ВС № 2372506 від 19.11.2008 року
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу ОСОБА_4
була застрахована в страховій
компанії ЗАТ «СГ «ТАС», яка
протокольною ухвалою суду першої
інстанції від 10 жовтня 2013 року (а.с.103)
залучена до участі у справі в якості
третьої особи. Клопотання позивачем
про залучення страхової компанії
належним відповідачем чи
співвідповідачем суду не заявлялось і
позитивно судом не вирішувалось.

Дана страхова компанія за
рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 12.10.2010 року та
за вироком Хмельницького
міськрайонного суду від 02.12.2009 року за
даним страховим випадком вже
виплачувала потерпілому ОСОБА_2 17 832
гривень за пошкоджений автомобіль, 2550
гривень моральної шкоди та 5833,50 гривень
на лікування.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами та повністю
підтверджуються дослідженими
доказами: копією вироку Хмельницького
міськрайонного суду від 02 грудня 2009
року (а.с.4), копіями довідки управління
Пенсійного фонду України в місті
Хмельницькому та довідкою МСЕК (а.с.6-7),
свідоцтвом про реєстрацію приватним
підприємцем та звітом про отримані
доходи ОСОБА_2 (а.с.9, 11), журналом
судового засідання (а.с. 103), копією
страхового полісу та листом страхової
компанії (а.с.107, 115).

Так як позовні вимоги заявлені до
неналежного відповідача, позивачем
ОСОБА_2 підтверджено довідкою МСЕК
встановлення другої групи
інвалідності за загальним
захворюванням лише по 01.02.2011 року, а
відшкодування шкоди заявлено по день
звернення до суду 04.03.2013 року, не
підтверджено відповідним експертним
висновком причинний зв'язок між
встановленням другої групи
інвалідності та отриманим під час ДТП
ушкодженням здоров'я, не підтверджено
відсоток втрати професійної чи
загальної працездатності внаслідок
цього ушкодження здоров'я, то суд
першої інстанції обґрунтовано з цих
підстав відмовив у задоволенні позову
до відповідача ОСОБА_4, що не
перешкоджає позивачу повторно
звернутись до суду до належного
відповідача та надати належні і
допустимі докази.

Підстави до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції з
мотивів, зазначених в апеляційній
скарзі апелянта, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А
Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана
його представником ОСОБА_3 відхилити,
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 30 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)

судді: (підписи)

Копія відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду
В.М. Харчук