№ 207/4379/13-ц
№ 2/207/1587/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в
складі головуючого судді:

САВЧЕНКА В.О.

при секретарі:

ГОРБ С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права користування жилим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до Баглійського районного суду
міста Дніпродзержинська з позовною
заявою до ОСОБА_4 про визнання
права користування жилим
приміщенням. В цій позовній заяві
вона просила суд на підставі статей
160, 161 ЖК України, визнати за нею,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її малолітнім
сином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
користування жилим приміщенням
будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивач ОСОБА_3 вказала, що будинок
АДРЕСА_1 належить на праві власності
її батькові - ОСОБА_4 на підставі
договору дарування від 27 серпня 1994
року.

05 вересня 2011 року, коли їй
виповнилося 16 років, вона була
зареєстрована у батьківському
будинку та з народження проживала у
вище вказаному будинку. Разом з нею
проживають її мати - ОСОБА_6, її брат -
ОСОБА_7 та її малолітня дитина - син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батько утворив нову сім'ю, проживає з
іншою жінкою, всілякими засобами
намагається позбавити їх сім'ю місця
проживання. Вказує їм на те, що
залишить їх на вулиці.

У той час, коли вона була
неповнолітньою, її батько
самостійно, не питаючи ні у кого
згоди, виписав її та прописав у
своєї матері, тобто у її бабусі за
адресою: АДРЕСА_2, куди вона не
в'їжджала та з нею однією сім'єю не
проживала. Після народження її сина
вона вимушена була його прописати за
місцем своєї реєстрації для
нарахування соціальної допомоги на
дитину, але дитина з дня народження
проживає разом з нею в батьківському
будинку.

З батьківського будинку вона не
виселялася та продовжує в ньому
проживати.

Зараз їй виповнилося 18 років і вона,
як повнолітня особа, вважає, що
порушене її житлове право, тому має
право звернутися до суду та визнати
за нею право користування житловим
будинком АДРЕСА_1, який належить її
батькові.

Відповідач ОСОБА_4 згідно ухвали
судді від 04 листопада 2013 року, був
допитаний в якості відповідача
Черкаським районним судом
Черкаської області. Відповідно до
протоколу судового засідання від 26
листопада 2013 року, відповідач ОСОБА_4
позовні вимоги визнав, пояснив, що
він не заперечує проти визнання за
ОСОБА_3 права користування
домоволодінням, що належить йому на
праві приватної власності та
розташоване по АДРЕСА_1. Проте для
реєстрації позивача у вказаному
домоволодінні він просить, щоб
ОСОБА_3 знялася з реєстрації у
квартирі АДРЕСА_2, що розташована по
АДРЕСА_2 та не заперечує проти
розгляду справи без його участі.

Свідки - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_3 дійсно
з народження мешкає в будинку
АДРЕСА_1. Разом з нею мешкає її
малолітня дитина - син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд, вислухавши позивача,
свідків, за відсутності відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги законні та
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

З довідки Голови квартального
комітету № 2 ЧЕРНІКОВОЇ Г.І. від 25
вересня 2013 року, яку було оглянуто в
ході судового розгляду справи та
копія якої знаходиться в матеріалах
справи (а.с. 8), видно, що
довідка видана уповноваженому
власникові/наймачеві ОСОБА_6, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Її сім'я
складається з чотирьох осіб, а саме:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 в будинку не
мешкає і не зареєстрований.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, народилась та
завжди мешкала у вказаному будинку з
батьком ОСОБА_4 та матір'ю ОСОБА_6, а
зараз мешкає без реєстрації з
малолітньою дитиною - сином ОСОБА_5.

Відповідно до статті 160 ЖК України,
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним у будинку, що належить
громадянинові на праві приватної
власності, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму.

Згідно частини 2 статті 161 ЖК
України, особи, що вселилися в жиле
приміщення відповідно як члени сім'ї
наймача, набувають рівного з іншими
членами сім'ї права користування
приміщенням, якщо при їх вселенні
між цими особами, наймодавцем,
наймачем та членами його сім'ї, які
проживають разом з ним, не було
іншої угоди про порядок користування
жилим приміщенням.

З моменту вселення в житло по даний
час, позивач користується даним
житлом, володіє та використовує на
власний розсуд з самого народження,
з 1995 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 з 1995
року постійно мешкає у спірному
житлі, сплачує комунальні послуги,
суд вважає, що вона давно придбала
право користування жилим
приміщенням. Тому її позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 160, 161 ЖК
України, статтями 10, 60 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права
користування жилим приміщенням, --
з а д о в о л ь н и т и п о в н і с т ю .

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
її малолітнім сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, право користування
житловим приміщенням, -- будинком
АДРЕСА_1.

Протягом десяти днів з дня
проголошення цього рішення може бути
подана апеляційна скарга на рішення
суду сторонами або їх представниками
в апеляційний суд Дніпропетровської
області через Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська.

С у д д я :

Копія вірна :

Рішення набрало законної сили 20
січня 2014 року.

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі № 207/4379/13-ц
(Провадження № 2/207/1587/13)
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права користування
жилим приміщенням.

Суддя

Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська

Савченко В.О.