Справа № 128/4086/13-ц
05 вересня 2013 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Ганкіна І.А.
при секретарі Городнюк К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мізяківсько - Хутірської сільської ради Вінницького району та області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Мізяківсько - Хутірської сільської ради Вінницького району та області про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Переорки Вінницького району, померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1
Як вказує позивачка в своїй заяві, що вона як єдина спадкоємиця першої черги за законом після смерті матері у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину оскільки з моменту народження і до цього часу проживає та зареєстрована в спадковому будинку. Інших спадкоємців не має, так як чоловік спадкодавці помер ще в 60 роках 20 сторіччя.
Проте оформити спадковий будинок в нотаріальній конторі на своє ім'я вона, ОСОБА_1 не має змоги, так як відсутнє свідоцтво про право власності на будинок, а також в зв'язку з тим, що двір станом на 01.01.1991р. відносився до категорії колгоспних.
Разом з тим, згідно погосподарських книг по Мізяківсько-Хутірській сільській раді станом на 01.01.1991р. в господарстві були прописані та проживали лише спадкодавець та її донька, тобто вона, позивачка по справі. Таким чином, як зазначає позивачка , що єдиною спадкоємицею після смерті матері є вона - ОСОБА_1.
Ті обставини, що спадковий будинок належав ОСОБА_2, яка ним володіла, розпоряджалася та користувалася, підтверджуються довідкою сільської ради, виписками із погосподарських книг домовою книгою та технічним паспортом на будинок.
Зазначені обставини унеможливлюють реалізацію позивачем права, щодо передбаченого законом оформлення факту прийняття спадщини, в зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 власником якого була ОСОБА_2, до складу будинковолодіння входить : житловий будинок „А", веранда „а", ґанок, сарай „Б", сарай „В", сарай „в", погреб з шиєю „Г", сарай „Д", огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3 та огорожа №4.
В судовому засіданні від позивача ОСОБА_1 поступила заяву, якою просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить суд позов задоволити. Крім того, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі відсутності представника відповідача.
Відповідач по справі, а це представник Мізяківсько сільської ради Вінницького району та області в судове засідання двічі не з"явився, про день та час слухання справи повідомлявся завчасно та належним чином, в порядку, що передбачений ч.4 ст. 74 ЦПК України - судова повістка про виклик вручена завчасно, про що свідчать розписки, які є в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Переорки Вінницького району та області померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 від 09.10.2012 року. ( а.с. 4 ) .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 що належав спадкодавці на підставі технічного паспорту на будинок, виданого Вінницьким ООБТІ від 21.06.2013 року (а.с. 7-10) ; домової книги та виписки з погосподарських книг ( а.с. 12-22).
Станом на 1992 рік двір, в якому проживала спадкодавець, відносився до категорії колгоспних дворів , де вона значився головою двору , а членом даного двору та спадкоємцем першої черги за законом є донька спадкодавиці, позивачка по справі - ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 виданого повторно 09.04.2013 року, де в графі батьки, матір"ю записано ОСОБА_2 ( а.с. 5 ); довідкою, виданої Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району та області за № 685 від 26.07.2013 року , де вказано, що головою двору по день смерті була ОСОБА_2 ( а.с. 23 ) .
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги за законом , спадщину після смерті матері ОСОБА_2 прийняла, так як з дня народження постійно проживала зі спадкодавцем в спадковому будинку на час відкриття спадщини, та продовжує проживати і нині, розпоряджається спадковим майном . Однак, спадкоємиця ОСОБА_1 реалізувати свої спадкові права не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння , а також в зв'язку з тим, що двір станом на 01.01.1991р. відносився до категорії колгоспних.
Дані правовідносини регулюються:
- чинними на час їх виникнення ч.1 ст. 120 , ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст. 127 цього самого кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами колгоспного двору та двором в цілому;
ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном;
ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;
- ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя, який його пережив.
- згідно ст. 1268 ЦК України - спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого ст.1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї.
Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 120,123, 529, 549 ЦК України (в ред.1963 року), 317, 328, 331, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-
Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 власником якого була ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
До складу будинковолодіння входить : житловий будинок „А", веранда „а", ґанок, сарай „Б", сарай „В", сарай „в", погреб з шиєю „Г", сарай „Д", огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3 та огорожа №4.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: