Справа № 459/1754/13
Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/7858/13
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря -Проворної Н.І.

з участю: представника відповідача -
Кошевого А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 17 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України у

м. Червонограді Львівської області про
стягнення моральної шкоди, завданої
професійним захворюванням, -

в с т а н о в и л а :

10 квітня 2013р. ОСОБА_3 звернувся в суд із
зазначеним позовом, який обґрунтував
тим, що в період з 1982р. по 2003р. працював
на підприємствах по видобутку вугілля,
які на даний час входять до складу ДП
«Львіввугілля». У зв'язку з тривалою
роботою в особливо шкідливих та тяжких
умовах праці в нього значно погіршився
стан здоров'я і 12.11.2003р. йому вперше було
встановлено 30% втрати працездатності.
23.10.2008р. йому встановлена ІІІ група
інвалідності безтерміново та 60 % втрати
працездатності. Внаслідок отримання
професійного захворювання позивачу
було завдано моральної шкоди у вигляді
фізичних та душевних страждань, яку
просить стягнути з відповідача у
розмірі 30 000 тис. грн.

Рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від 17
жовтня 2013р. позов задоволено
частково, та стягнуто з відповідача
в користь позивача 10 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконання трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання. В
решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили сторони.

Позивач ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі зазначає, що суд не врахував
ступінь фізичних і моральних страждань
позивача, їх тривалість і тяжкість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, а
також конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

Просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення його
вимог в повному розмірі.

Відповідач - відділення Фонду
соціального страхування в апеляційній
скарзі зазначає, що позивач не
звертався до Фонду із заявою про
відшкодування моральної шкоди, не
надав відповідний висновок медичних
органів про факт заподіяння моральних
страждань, який був обов'язковим на час
встановлення позивачу стійкої втрати
працездатності. Суд не навів в рішенні
розрахунку розміру стягнутої
моральної шкоди та не врахував
положення закону, що відшкодування
Фондом моральної шкоди припиняється з
01.01.2008р.

Просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що протягом 1982 - 2003
років позивач працював на
підприємствах по видобутку вугілля, що
в даний час є структурними
підрозділами ДП «Львіввугілля» в
шкідливих умовах праці. 19.07.2003р.
звільнений з роботи внаслідок
невідповідності виконуваній роботі за
станом здоров'я.

Згідно акту розслідування
професійного захворювання форми П-4 від
27.10.2003р. було проведено розслідування
випадку хронічного професійного
захворювання та зроблено висновок про
шкідливі умови праці і вони
характеризуються умовами в основному
пов'язаними контактом з вугільно -
породним пилом в концентрації вище ГДК,
несприятливим мікрокліматом. Названі
захворювання виникли на протязі роботи
у шкідливих умовах праці на шахті
«Лісова», шахті «Степова»,
Шахтобудівельному управлінні
«Укрзахідвуглебуд», Шахтобудівельному
управлінні №2, шахті «Відродження».

Також, факт важких та шкідливих умов
праці підтверджується санітарно -
гігієнічною характеристикою умов
праці від 17.12.2002р., картою умов праці, що
наявні в матеріалах справи.

Згідно довідки обласної МСЕК №3 серії
ЛВА-2 №008162 від 12.11.2003р. позивачу вперше
встановлено III групу інвалідності та 30%
втрати працездатності. Встановлена
потреба в санаторно-курортному
лікуванні, медикаментозне лікування.

Повторним переоглядом від 01.10.2004 року,
позивачу встановлено 50% втрати
професійної працездатності, з них 30% хр.
бронхіт і нове профзахворювання хр.
радикулопатія в розмірі 20% - вперше та
встановлена потреба в
санітарно-курортному лікуванні, що
підтверджується довідкою МСЕК ЛВА-2
№002393 від 01.10.2004 року.

Згідно довідки міжрайонної
спеціалізованої профпаталогічної МСЕК
від 23.10.2008р. серії ЛВА-2 № 023621, в
результаті переогляду позивачу було
встановлено 60% втрати працездатності
безтерміново. Встановлена потреба в
санаторно-курортному лікуванні.

Окрім цього, як вбачається з довідки
міжрайонної спеціалізованої
профпаталогічної МСЕК від 23.10.2008р.
серії ЛВА-1 №366796, ОСОБА_3 встановлена III
група інвалідності безтерміново.
Протипоказана робота в умовах дії пилу,
подразнюючих речовин, важка фізична
праця.

Згідно п.п. «є» п.1 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві й
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» (в
редакції чинній на час спірних
правовідносин) передбачено надання
позивачу соціальних послуг і виплат, у
тому числі відшкодування моральної
шкоди при наявності факту її
заподіяння потерпілому.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Згідно
рішення Конституційного суду України
від 07.01.2004 р. у справі №1-рп/2004 р.
ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати працездатності спричиняють
йому моральні та фізичні страждання.

Судом встановлено, що за час роботи
ОСОБА_3 на підприємствах які на даний
час є структурними підрозділами ДП
«Львіввугілля» у шкідливих умовах
праці, його здоров'ю було завдано
непоправної шкоди, а саме: позивач
втратив працездатність, пожиттєво
отримав інвалідність, останній
змушений постійно проходити
санітарно-курортне лікування. Всі ці
обставини суттєво погіршили уклад його
життя. З огляду на це суд прийшов до
висновку, що позивачу завдано
моральної шкоди.

Посилання представника відповідача на
те, що для встановлення факту наявності
моральної шкоди, позивачу слід
звернутись на обстеження у МСЕК або у
ЛКК Червоноградської міської лікарні,
судом правильно не прийняті до уваги,
оскільки відповідно до п. 2 наказу МОЗ
України № 420 від 05.06.2012 року «Про
затвердження Порядку та Критеріїв
встановлення медико-соціальними
експертними комісіями ступеня стійкої
втрати професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров»я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.08.2012 року визнано
таким, що втратив чинність наказ МОЗ
України від 22.11.1995 року, яким
затверджено Порядок встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням
трудових обов'язків», у п. 3.8 якого
передбачалося, що на МСЕК покладено
обов'язок встановлення факту
спричинення моральної шкоди.

Крім цього, безпідставним є твердження
представника відповідача про те, що
Законом України № 107-VІ від 28.12.2007 року п.
3 розділу ХІ ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» доповнено абзацом, що
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей незалежно від часу
настання страхового випадку
припиняється з 01.01.2008 року, оскільки
вказані зміни визнано
неконституційними згідно із Рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди суд
правильно врахував, що позивач не навів
розрахунків завданої моральної шкоди в
розмірі 30 тис. грн. та достатнього
правового обґрунтування вказаного
розміру та з врахуванням принципу
виваженості та розумності правильно
прийшов до висновку, що розмір
достатньої компенсації не повинен
перевищувати 10 тис. грн.

Не погодитись з такими висновками суду
у колегії судів немає підстав.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, а доводи апеляційних
скарг та зміст оскаржуваного рішення
також не дають підстав для висновку про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
не вбачає підстав для зміни або
скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 17 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий: _______________ Мусіна
Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.