Справа № 465/1774/13
Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин
Провадження № 22-ц/783/5845/13
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи: 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Служалі А.Ю.,

за участю позивачки ОСОБА_3;
відповідача ОСОБА_4 і його представника
- адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 07 червня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням частково
задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та
ухвалено стягувати з відповідача на
користь позивачки аліменти на
утримання їх повнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 грн.
щомісячно - починаючи з 28.02.2012 року і до
досягнення нею двадцяти трьох років
або до закінчення нею навчання. Рішення
в межах місячного платежу аліментів
допущено до негайного виконання.
Вирішено питання судових витрат (а.с.
74-76).

Дане рішення оскаржив відповідач
ОСОБА_4

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким відмовити
позивачці у задоволенні її позовних
вимог, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи та на
порушення судом норм матеріального
права.

Звертає увагу на те, що право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживають повнолітня дочка,
однак у матеріалах справи відсутній
документ, який би підтверджував, шо
повнолітня ОСОБА_3 проживає разом із
позивачкою.

Вважає, що суд не дав належної оцінки
письмовим доказам, які характеризують
його матеріальне становище та
відсутність можливості в наданні
матеріальної допомоги повнолітній
дитині, а саме: медичним документам (які
підтверджують його потребу у
лікуванні), копії трудової книжки,
довідці з центру зайнятості, акту
комісії ЛКП, згідно яких відповідач у
2000 році був звільнений із офіційної
роботи, не отримує грошової допомоги по
безробіттю та у нього відсутні інші
грошові надходження (а.с. 77-79).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта і його представника на
підтримання доводів апеляційної
скарги та заперечення цих доводів зі
сторони позивачки, перевіривши
матеріали справи та законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Статтею 199 СК України визначено умови,
за яких батьки зобов'язані утримувати
дітей до досягнення ними 23 років: 1)
навчання дітей; 2) їх потреба у такій
допомозі та 3) спроможність батьків
надавати таку матеріальну допомогу.

Донька сторін спору, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на платній
основі на денній формі навчання (а.с. 5, 6,
7, 8), з урахуванням чого її можливості
для працевлаштування і роботи є
обмеженими, а відтак вона потребує
утримання і матеріальної допомоги.

Згідно Договору про платні
послуги, вартість вище згаданого
навчання становить від 5 400 грн. (за 2011-2012
навчальний рік) до 7 180 грн. (за 2014-2015
навчальний рік) за рік (а.с. 7).

Матеріалами справи стверджується, що
донька сторін проживає і є
зареєстрованою з матір'ю - позивачкою
по справі (а.с. 6, 99), а відтак доводи
апеляційної скарги з цього приводу, які
ставлять під сумнів факт проживання
доньки з матір'ю, до уваги прийматися не
можуть.

Відповідач працездатного віку,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і (як він сам визнав в ході
апеляційного розгляду справи)
інвалідність у нього відсутня.

Як вбачається з трудової книжки
відповідача, копія якої є наявною у
матеріалах справи (а.с. 65-67), у нього є
ряд будіельних спеціальностей, однак з
жовтня 2000 року (після звільнення з
останнього місця праці за угодою
сторін - по п.1 ст. 36 КЗпП України) він
ніде не працює і в центрі зайнятості
населення, як такий, що шукає роботу, не
зареєстрований.

За наведених обставин доводи
апеляційної скарги щодо відсутності у
відповідача (апелянта) заробітку до
уваги прийматися не можуть.

За вище наведених обставин колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам та
доказам по справі в їх сукупності і
присуджений ним до стягнення з
відповідача розмір аліментів
відповідає засадам справедливості,
розумності та виваженості.

Рішення по справі ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для його скасування відсутні і
апеляційну скаргу на нього, яка не
спростовує висновків рішення суду,
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити та залишити рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 07 червня 2013 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: