№ провадження 2/646/2617/2013
УХВАЛА

Іменем України

18.12.2013 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі: головуючого
-судді Благої І.С., при секретарі -
Шеховцовій Н.В., розглянувши заяву
представника позивача про
забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири,

встановив:

В провадженні Червонозаводського
районного суду м.Харкова знаходиться
вищевказана цивільна справа за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
квартири №145 у будинку №53 по проспекту
50-річчя ВЛКСМ у м.Харкові. Ухвалою судді
від 18.12.2013р. провадження у справі було
відкрито.

Також представником позивача ОСОБА_3
було подано до суду заяву про
забезпечення позову, в якій він просить
накласти арешт на квартиру №145 у
будинку №53 по проспекту 50-річчя ВЛКСМ у
м.Харкові, що належить на праві
власності ОСОБА_2, шляхом заборони її
відчуження.

Вказана заява про забезпечення позову
підлягає поверненню представнику
позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача,
а й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Представником позивача не надано
доказів того, що право власності на
спірну квартиру зареєстровано на цей
час за відповідачкою ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Разом з тим, особи, які беруть участь у
справі і вважають, що подання
потрібних доказів є неможливим або у
них є складнощі в поданні цих доказів,
мають право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів (ст.133 ЦПК
України).

Крім того, у заяві про забезпечення
позову не зазначено конкретний вид
забезпечення позову, який, на думку
представника позивача, має бути
застосовано судом з метою запобігання
унеможливленню або утрудненню
виконання рішення суду. Так, арешт та
заборона відчуження є окремими,
самостійними видами забезпечення
позову.

Згідно з ч.8 ст.153 ЦПК України, суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
ст..151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановлює ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.60, 151 -153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути представнику позивача
ОСОБА_3 заяву про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

І.
С.Блага