Провадження № 6/161/980/13
У Х В А Л А

30 грудня 2013 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Олексюка А.В.

при секретарі Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в:

26.12.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» звернулось в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2М, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.01.2013 року в даній справі визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна офісного приміщення (літера А-5), площею 251,9 м.кв., розташованого за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Перемоги, 12, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» та ОСОБА_1 з відповідними правовими наслідками передбаченими ст. 216 ЦК України.

Проте, в даному рішенні суду не вказано наслідків визнання недійсним правочину шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» права власності на нерухоме майно.

Просить суд, винести додаткове рішення, яким застосувати наслідки визнання недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.2009 року та визнати право власності на вищезазначене майно.

Сторони в судове засідання не зявились, проте належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю.

Ст. 220 п. 1 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Підстави для ухвалення додаткового рішення чітко визначені законом і вони не повинні змінювати чи іншим подібним чином впливати на владне волевиявлення суду у справі. Додаткове рішення може бути ухвалене лише у вищевказаних випадках, і не може змінити суті основного рішення, або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі в справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлялися вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору та застасування наслідки недійсності правочину, повернувши сторони договору в попередній стан.

22.01.2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2М, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна офісного приміщення (літера А-5), площею 251,9 м.кв., розташованого за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Перемоги, 12, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» та ОСОБА_1 з відповідними правовими наслідками передбаченими ст. 216 ЦК України.

Вимога про визнання права власності на нерухоме майно офісне приміщення (літера А-5), площею 251,9 м.кв., розташованого за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Перемоги, 12у даній справі не заявлялась і судом не вирішувались.

Ч. 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Отже, ст. 216 ЦК України чітко передбачено правові наслідки недійсності правочину.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» про ухвалення додаткового рішення слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 81, 88, 208, 209, 214, 220 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кажан Люкс» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору купівлі-продажу в і д м о в и т и.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.