ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5779/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2013 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді - ЛЕОНТЮК Л.К.,

за участю секретаря СНІГУР Н.В.

сторін:

позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, мають різні погляди на життя,між сторонами зникло почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, підтримала, просила позов задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяв, оскільки основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями. Просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем та при видачі свілоцтва про розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час повідомлений у відповідності до чинного законодавства, що підтверджують зворотні повідомлення про вручення судових повісток. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення справи від відповідача не надійшло, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2002 року, про що зроблено актовий запис №1661 в відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітнії дітей, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначила, що рішення про розірвання шлюбу є виваженим і наполягає на його розірванні.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ"я сторін та враховуючи обов"язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Спільне життя між сторонами не склалося із-за різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливе, оскільки сторони на протязі двох років припиненні шлюбні відносини, проживають з серпня 2013 року окремо, не ведуть спільне господарство.

На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній.

Щодо утримання неповнолітніх дітей, позивачка буде звертатися до суду про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку

Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. Сторони не підтримують подружні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сім`ї.

За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК України та на підставі ст.ст. 105, 110,112, 113, ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Шлюб укладений та зареєстрований 08 листопада 2002 року, про що зроблено актовий запис №1661 в відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне між

ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці змінити на ОСОБА_4.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Копію рішення вручити позивачці в залі судового засідання, відповідачу надіслати рекомендованою поштою для відому.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м.Києва протягом десяти днів з часу його проголошення. У разі, якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Суддя Л.К. ЛЕОНТЮК