рава № 1403/1410/12
У Х В А Л А

30 грудня 2013 року
Березанський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючої – судді Гапоненко Н.О.,

при секретарі – Потриваєвій М.А.,

за участю представників позивача –
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачки
ОСОБА_3,

представника відповідача
- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Березанка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_6 сільська рада
Березанського району Миколаївської
області, про визнання заповіту
недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась до суду з
позовом про визнання недійсним
заповіту, складеного 27 жовтня 2011 року
ОСОБА_7, яка померла 28 жовтня 2011 року, з
тих підстав, що на момент укладання
заповіту ОСОБА_7 не усвідомлювала
значення своїх дій, напередодні смерті
дуже погано почувала, останні роки стан
її здоров»я погіршився, погіршилась
пам»ять, вона стала неуважна, часто
дратувалась, перенесла інсульт, мала
атеросклеротичний кардіосклероз 10
років.

За заявою позивача ухвалою суду від 28
січня 2013 року призначено комплексну
судову посмертну
психолого-психіатричну експертизу,
виконання якої доручено експертам
Херсонської обласної психіатричної
лікарні.

На вирішення експертизи
було поставлено такі питання :

1. Чи хворіла ОСОБА_7
психічними захворюваннями на момент
укладення заповіту ?

2. Чи були у неї інші
захворювання, які б впливали на її
розумовий стан, здібність оцінювати
дії та передбачати наслідки?

3. У якому психологічному
стані 27.10.2011 року о 14.00 годині під час
складання заповіту знаходилась ОСОБА_7,
за декілька годин до смерті ?

4. Чи впливали на її фізичний
стан та самопочуття прийняті ліки
27.10.2011 року?

5. Чи могла належним чином
ОСОБА_7 на момент укладення заповіту
27.10.2011 року оцінити значення своїх дій
та чи могла керувати ними.

20 листопада 2013 року судом
отримано акт вказаної експертизи.

Згідно з висновками
експертів, на час складення та
підписання заповіту 27 жовтня 2011 року о
14 годині ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявляла
ознаки легко вираженого органічного
розладу особистості внаслідок
церебрального атеросклерозу з
артеріальною гіпертензією. Ішемічна
хвороба серця, що тяжко протікала, в
момент підписання заповіту 27 жовтня 2011
року о 14 годині не позбавляла ОСОБА_7
здатності розуміти значення своїх дій
та керувати ними. ОСОБА_7 в момент
складення заповіту 27.10.2011 року о 14.00 год.
в емоційному стані, що носив виражений
характер, міг вплинути на її здатність
розуміти і керувати своїми діями, не
знаходилась. На час складення та
підписання заповіту 27 жовтня 2011 року о
14 годині ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, могла
розуміти значення своїх дій та
керувати ними.

Питання «Чи впливали на її
фізичний стан та самопочуття прийняті
ліки 27.10.2011 року» не відноситься до
компетенції комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи.

20 грудня 2013 року до суду
надійшла заява представника позивача
ОСОБА_2 про проведення повторної
комплексної судової посмертної
психолого-психіатричної експертизи з
тими ж питаннями, що визначені в ухвалі
суду від 28 січня 2013 року. Проведення
експертизи просить доручити іншій
експертній установі.

Свою заяву представник позивача ОСОБА_2
мотивує тим, що проведена експертами
Херсонської обласної психіатричної
лікарні експертиза не дала повні,
вичерпні та конкретні відповіді на всі
поставлені перед нею запитання,
зокрема, на перше запитання експертиза
не відповіла; відповідь на друге
запитання є неоднозначною, а саме
частковою за своєю суттю; відповідь на
третє запитання є взагалі незрозумілою
(«существенно повлияло не ее
способность понимать…»); незрозумілою
є відмова експертизи надати відповідь
на четверте запитання, адже воно
відноситься до компетенції експертизи;
у п»ятій відповіді експертиза вийшла
за межі поставленого запитання, а саме :
«во время составления и подписания
завещания», оскільки матеріалами
судової справи встановлено, що заповіт
підписувався іншою особою.

За таких обставин, на думку
представника позивача, є сумніви щодо
правильності експертизи.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 підтримав клопотання,
просив доручити проведення експертизи
експертам Миколаївської обласної
психіатричної лікарні.

Представник позивачки ОСОБА_1 заявлене
клопотання підтримала.

Відповідачка та її
представник проти задоволення
клопотання заперечували, оскільки
первісну експертизу проведено за
клопотанням позивача, проведення
повторної експертизи свідчить про
бажання позивача вплинути на її
результати та є затягуванням розгляду
справи.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК
України, якщо висновок експерта буде
визнано необгрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові (експертам).

Згідно з пунктом 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 1997
року № 8 «Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах»,
повторна експертиза призначається,
коли є сумніви у правильності висновку
експерта, пов'язані з його недостатньою
обґрунтованістю чи з тим, що він
суперечить іншим матеріалам справи, а
також за наявності істотного порушення
процесуальних норм, які регламентують
порядок призначення і проведення
експертизи. Істотними можуть
визнаватися, зокрема, порушення, які
призвели до обмеження прав
обвинуваченого чи інших осіб.
Проведення повторної експертизи може
бути доручено тільки іншому
експертові.

Зазначених обставин представником
позивача не доведено та не
обгрунтовано наявність підстав для
призначення повторної експертизи.

Як вбачається з дослідницької та
мотивувальної частин акту експертизи,
експертами досліджені всі надані їм
докази, зокрема, дані про призначене
ОСОБА_7 лікування, медичну
документацію, зміст позовної заяви,
показань свідків та письмових доказів
у справі, надано вичерпні відповіді на
поставлені перед ними питання, які
відносяться до їх компетенції,
висновки експертів, у тому числі щодо
наявності у ОСОБА_7 захворювань, чітко
викладені, мають визначений,
конкретний характер, є зрозумілими та
не містять істотних недоліків, що
спотворюють їх зміст, тому нема підстав
вважати, що висновки є неповними та
необґрунтованими, не викликають
сумнівів у правильності висновків
експертів.

Відсутність відповіді на запитання,
яке не входить до компетенції
експертів, не є підставою для
призначення повторної експертизи.

Тому у задоволенні клопотання
представника позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.143-150, 208-210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника
позивача ОСОБА_2 про призначення
повторної комплексної судової
посмертної психолого-психіатричної
експертизи відмовити.

Суддя: