РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
Шевченківський районний суд
Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.

при секретарі Реуцькій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Шевченкове цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на
утримання дитини, третя особа – ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом, в якому просила
змінити розмір аліментів, які
стягуються з відповідача на її користь
на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
і стягнути їх в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи
з дня подачі позовної заяви до її
повноліття. В обгрунтування позову
зазначила, що раніше за виконавчим
листом згідно рішення Шевченківського
районного суду Харківської області від
08.06.2011 року з відповідача було стягнуто
аліменти на її користь на утримання
дочки в розмірі 245 грн. щомісячно. В
даний час ці аліменти не задовольняють
витрат на розвиток та матеріальне
забезпечення дитини, так як дитина
часто хворіє, крім того, стягувана сума
не відповідає вимогам чинного
законодавства щодо стягнення
аліментів в розмірі 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.
Зазначає, що відповідач є приватним
підприємцем і має значні доходи від
заняття підприємницькою діяльністю,
однак добровільно не бажає змінювати
величину аліментів.

В судовому засіданні позивач на
задоволенні позовних вимог наполягала.
Відповідач позовні вимоги про зміну
розміру аліментів не визнав, пояснивши,
що сплачує аліменти за рішенням суду на
двох своїх інших дітей в розмірі 300 грн.
щомісячно та має батька, інваліда ІІ
групи, який потребує додаткових коштів
на лікування, з яким спільно проживає.
Крім того, вказав, що позивач
займається підприємницькою діяльністю
та має достатньо коштів для утримання
дитини без зміни розміру аліментів.
Третя особа в судове засідання не
з’явилася .

Суд, перевіривши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін та
представника відповідача, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Рішенням Шевченківського
районного суду Харківської області від
08.06.2011 року з відповідача на користь
позивача було стягнуто аліменти на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
твердій грошовій сумі 245 грн. щомісячно,
починаючи з 16.03.2011 року до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192
Сімейного Кодексу України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров’я
когось із них.

З довідки виконкому
Шевченківської селищної ради
Харківської області від 13.06.2013 року
вбачається, що дитина ОСОБА_4 проживає з
матір’ю, позивачем за справою. Позивач
отримувала на цю дитину допомогу до
досягнення нею трирічного віку з 08.10.2009
р. по 16.08.2012 р. Крім цієї дитини у
позивача на утриманні знаходиться ще
одна малолітня дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на
яку позивач отримує допомогу , як
одинока матір , що підтверджують
довідки УПСЗН від 04.12.2013 року №
632(а.с.62-63).

Згідно довідки
Шевченківської центральної районної
лікарні дочка сторін – ОСОБА_4
перебуває в групі часто довго хворіюча
дитина, неодноразово хворіла гострими
респіраторними захворюваннями,
гострими бронхітами, гострим
трахеобрінхітом. Позивач також хворіє
, за висновком лікарів має діагноз
остеохондроз, лівосторонню грижу,
ознаки спондильозу (а.с. 69)

30 % прожиткового мінімуму
на дитину віком до 6 років згідно Закону
України «Про Державний бюджет на 2013
рік» з 1 грудня 2013 року становить 309,6
грн., а в даний час позивачка отримує
лише 245 грн. Суд вважає задовольнити
позовні вимоги частково з наступного.

Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків звільнення
від доказування, що передбачено ст. 60
ЦПК України.

При зверненні до суду позивач
послалася на те, що відповідач є
приватним підприємцем і має значні
доходи від заняття підприємницькою
діяльністю. Судом встановлено, що після
звернення позивачки до суду з даним
позовом про зміну розміру аліментів
25.07.2013 року (а.с.1), до суду відразу 19.08.2013
року (а.с.75) звернулась дружина
відповідача ОСОБА_3 з позовом про
стягнення аліментів. Після винесення
рішення відповідач за рішенням
Шевченківського районного суду
Харківської області від 10.10.2013 року
почав сплачувати аліменти на двох
дітей: Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Андрія,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі 300
грн. щомісячно на кожну дитину,
починаючи з 19.08.2013 року.

Твердження позивача, що відповідач
навмисно змінив місце реєстрації (а.с.39)
дійсно підтверджується матеріалами
справи, а саме, до звернення його
дружини до суду 19.08.2013 року позивач
згідно відповіді адресного бюро (а.с.9)
проживав з дружиною АДРЕСА_1, а з 20.08.2013
року позивач зареєструвався по місцю
проживання батька ІНФОРМАЦІЯ_5, де в
даний час і проживає спільно з батьком,
ІНФОРМАЦІЯ_6, який є інвалідом ІІ групи .
З врахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідач в змозі сплачувати
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в
твердій грошовій сумі в розмірі 370
гривень щомісячно, оскільки він є
приватним підприємцем (а.с. 34) сума його
доходу за 2012 рік складає 21 тисячу 502
гривні, а також він працює водієм у
Купянській філії ПАТ «Харківгаз» та
отримує середньомісячну заробітну
плату в розмірі 2 455 грн . (а.с. 48), що
відповідатиме вимогам ст. 70 Закону
України «Про виконавче провадження»
щодо розміру відрахувань із заробітної
плати, пенсії, стипендії та інших
доходів боржника, з врахуванням
аліментів, що сплачуються.

Згідно довідки начальника
Шевченківського ВДАІ від 26.11.2013 року,
відповідач є власником двох
автомобілів: ВАЗ 21703, 2008 року випуску і
«Сітроєн», який придбав в 2013 році (а.с.
53-55), що вказує на покращення його
матеріального стану.

Твердження відповідача, що він продав
автомобіль ВАЗ 21703, 2008 року випуску,
громадянину ОСОБА_6 і в підтвердження
цього надав суду довіреність на
громадянина ОСОБА_6, суд не сприймає до
уваги, так як відповідач надав
довіреність на право користування та
розпорядження майном, а не договір
купівлі- продажі (а.с.100).

При визначенні розміру стягуваних
аліментів суд частково враховує
заперечення відповідача про те, що
позивач також являється приватним
підприємцем, однак згідно довідки
Купянської ДПІ (а.с.60-61) і договору про
добровільну участь у системі
загальнообов’язкового державного
соціального страхування (а.с.65-68) дохід
від підприємницької діяльності не
отримувала, в зв’язку з чим уклала
договір про сплату єдиного внеску.
Згідно довідки має в особистій
власності також два легкових
автомобілі (а.с.56): ОСОБА_7 і Фольксваген
Кадді.

Надання відповідачем в якості доказів
витрат з доходу по підприємницькій
діяльності - накладних в кількості 16-ти
штук (а.с.91-99), суд не може взяти до уваги
з тих підстав, що вони не є належними та
допустимими доказами, так як дані
накладні без атрибута взаємоперевірки
суб’єктів підприємницької діяльності,
не мають адрес і квитанцій про витрати
саме в обсязі, зазначеному в накладних.

Клопотання позивача про стягнення
зміненого розміру аліментів з дня
подачі позовної заяви до суду
задоволенню не підлягає з врахуванням
позиції Пленуму Верховного Суду
України, викладеній у постанові від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм

Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» , згідно п. 23 якої ,
- у новому розмірі аліменти сплачуються
з дня набрання рішенням законної сили.

Під час виконання даного рішення
необхідно відкликати виконавчий лист
№ 2-151/11 від 08 червня 2011 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1.

Судові витрати, сплачені позивачем,
підлягають стягненню з відповідача на
її користь пропорційно до задоволеної
частини позовних вимог відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.
182, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі в розмірі 370 гривень
щомісячно, починаючи з дня набрання
рішенням законної сили до досягнення
дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 120 грн.

Раніше виданий виконавчий
лист № 2-151/11 від 08 червня 2011 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 – відкликати.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні, протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:

С.М.Стеганцов