Провадження № 2о26323813
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області в
складі: головуючого судді Соловйова
О.Л., при секретарі Ханча С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересовані особи ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Міське комунальне
підприємство «Маріупольське БТІ» (далі
за текстом МКП «Маріупольське БТІ),-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою
про встановлення факту належності
свідоцтва про право власності на житло,
виданого на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 02.03.1995 року та факту
належності технічного паспорту від
04.04.2011 року на квартиру АДРЕСА_1
вказаним особам. В обґрунтування
заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що їй
та ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_4, а також
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
на підставі свідоцтва про право
власності належить по 1/5 частки
квартири АДРЕСА_1. Належну ОСОБА_5
частку наведеної квартири вона
заповідала ОСОБА_1 При оформленні
документів на право власності
виявилось, що у свідоцтві про право
власності на вказану вище квартиру
невірно вказано по-батькові одного з
співвласників - ОСОБА_6» замість
«ОСОБА_6». Свідоцтво про право
власності на житло 02.03.1995 року
видавалось Державним підприємством з
ремонту та експлуатації житлового
фонду «Житловик», яке на теперішній час
реорганізовано та знаходиться у стані
ліквідації, з огляду на що внесення
відповідних змін у свідоцтво про право
власності на теперішній час є
неможливим. Аналогічна помилка
допущена й при видачі технічного
паспорту на квартиру АДРЕСА_1, який
видавався на підставі вказаного вище
свідоцтва про право власності.
Враховуючи ті обставини, що
встановлення факту належності
свідоцтва про право власності породжує
для заявниці юридичні наслідки -
можливість оформлення її спадкових
прав після смерті ОСОБА_5 та реєстрації
її права власності на нерухоме майно,
ОСОБА_1 звертається до суду із даною
заявою.

В судове засідання заявниця не
з'явилась - надала суду заяву про
розгляд справи в її відсутність,
наполягала на задоволенні позовних
вимог.

Від заінтересованих осіб - ОСОБА_6,
ОСОБА_7., ОСОБА_4 на адресу суду надішли
заяви про розгляд справи в їх
відсутність, не заперечують проти
задоволення заяви ОСОБА_1

Представник заінтересованої особи -
МКП «Маріупольське БТІ» - в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, про слухання справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку щодо доцільності
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 При цьому суд виходить з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 234 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
за текстом ЦПК України) в порядку
окремого провадження розглядаються
цивільні справи про підтвердження
наявності або відсутності юридичних
фактів, що мають значення для охорони
прав та інтересів особи або створення
умов здійснення нею особистих
немайнових прав.

Згідно із
роз'ясненнями,викладеними у постанові
Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року, при
розгляді справи про встановлення
відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я,
по-батькові, місце і час народження
якої, зазначені в документі, не
збігаються з ім'ям, по-батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, вказаними у свідоцтві про
народження або в паспорті, у тому
числі, факту належності
правовстановлюючого документа, в якому
допущені помилки у прізвищі, імені,
по-батькові або замість імені чи по
батькові зазначені ініціали суд
повинен запропонувати заявникові
подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого 02.03.1995 року
державним підприємством з ремонту та
експлуатації житлового фонду
«Житловик» на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вказаним особам
на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1.

На підставі вказаного свідоцтва про
право власності МКП «Маріупольське
БТІ» 04.04.2011 року було видано технічний
паспорт на наведену квартиру,
власниками якою зазначено ОСОБА_5,
ОСОБА_1

Віталіївну, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

При цьому у наведених документах не
вірно вказано по-батькові одного з
співвласників квартири АДРЕСА_1 -
ОСОБА_6 «ОСОБА_6» замість ОСОБА_6
«ОСОБА_6». По-батькові ОСОБА_6
підтверджується, зокрема, копією
паспорту громадянина України серії
НОМЕР_1, виданого 25.05.2002 року Жовтневим
РВ ММУ УМВС України в Донецькій
області.

На теперішній час державне
підприємство з ремонту та експлуатації
житлового фонду «Житловик»
знаходиться у стані ліквідації.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При оформленні спадкових прав ОСОБА_1
після смерті ОСОБА_5 виявилась наведена
вище невідповідність у
правовстановлюючому документі -
свідоцтві про право власності від
02.03.1995 року та, відповідно, у технічному
паспорту на квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, проаналізувавши
надані заявницею докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про належність заявниці та
заінтересованим особам - ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_4 та померлій ОСОБА_5
правовстановлюючого документу -
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 та в цій частині
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняє.

При цьому суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 в
частині належності заявниці та
заінтересованим особам технічного
паспорту на квартиру АДРЕСА_1,
враховуючи наступне. Як було вказано
вище, відповідно до ст. 256 Цивільного
Процесуального Кодексу України суд
встановлює юридичні факти, від яких
залежить виникнення майнових або
інших прав громадян. При цьому суд
вважає за необхідне зазначити, що
технічний паспорт на квартиру не є
правовстановлюючим документом,
оскільки являє собою технічну
документацію, в якій зазначаються
технічні характеристики відповідного
нерухомого майна, з огляду на що у
даному випадку встановлення факту
належності технічному паспорту не
потягне за собою ніяких юридичних
наслідків для заявниці та інших
співвласників квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 234,235, 256 ЦПК України ,суд ,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що
має юридичне значення, заінтересовані
особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Міське
комунальне підприємство
«Маріупольське БТІ», - задовольнити
частково.

Встановити факт належності свідоцтва
про право власності на житло - квартиру
АДРЕСА_1, виданого 02.03.1995 року державним
підприємством з ремонту та
експлуатації житлового фонду
«Житловик» на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту належності
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов