Справа № 2/461/2013р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2013 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Позивачка вказувала на те, що 17 жовтня 2000 року вона придбала у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1, уклавши договір купівлі-продажу, який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» та в подальшому в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації.

При укладені угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але нотаріально договір не був посвідчений.

Посилаючись на викладене, позивачка просила про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним.

В судовому засіданні було встановлено, що 26 грудня 2002 року ОСОБА_5 померла. Спадкоємцем померлої є її син ОСОБА_6

Ухвалою суду від 24.01.2013 року до участі у справі в якості відповідача залучено правонаступника померлої ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. Він вказував на те, що є сином померлої ОСОБА_7 В даній квартирі він зареєстрований і проживає по теперішній час, утримує та сплачує комунальні послуги. Про існування такого договору купівлі-продажу належної його матері квартири він дізнався лише на теперішній час. В звязку з чим звернувся до органів внутрішніх справ з відповідною заявою. На підставі його заяви було порушено кримінальну справу за фактом використання підробленого документу позивачкою. Вказував на те, що його мати ніяких угод щодо квартири за свого життя не укладала. Це підтверджується тим, що 23.05.2001 року вона склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла спірну квартиру йому.

Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу спірної квартири не було виконано сторонами, а також не посвідчено нотаріально, просив суд визнати його недійсним.

Ухвалою суду обидва позови обєднано в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила первісний позов задовольнити, а в зустрічному відмовити.

Відповідач та його представник заперечувала щодо первісного позову, просили задовольнити зустрічний позов.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно зі ст.153 ЦК УРСР (що діяла на час виникнення спірних відносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визначені такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час позивачкою доказів досягнення нею з ОСОБА_5 згоди з істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 не було надано.

Зокрема, з наданих Ленінським РВ ММУ УМВС на запит суду матеріалів, а саме протоколу допиту позивачки від 19.11.2012 року вбачається, що при підписанні оспорюваного договору купівлі-продажу квартири її продавця вона не бачила, ніяких коштів за квартиру нікому не передавала.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази виконання сторонами спірної угоди.

Так з наявної у справі довідки ЖКП «Південь» від 24.01.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована в спірній квартирі з 2 травня 1970 року по день смерті 26 грудня 2002 року. З 03.02.1996 року по теперішній час разом з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2

З копії паспорта позивачки та пояснень її представника в судовому засіданні слідує, що ОСОБА_4 спірною квартирою ніколи не користувалася, не проживала в ній, реєстрацію свого постійного місця проживання не змінювала.

Докази отримання ОСОБА_5 коштів за продану квартиру в матеріалах справи також відсутні.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 в БТІ позивачка зареєструвала лише 11 вересня 2012 року.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що даний правочин є неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обовязків. А тому підстави для визнання угоди дійсною відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання спірного договору дійсним є безпідставними, а відтак задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, то не може бути визнаний дійсним правочин, який є неукладеним.

Враховуючи викладене, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні при проголошенні рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська