Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2013 року Добропільський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

головуючий суддя
Хандурін В.В.

при секретарі
Данилко Л.В.

представника позивача
ОСОБА_4

представника відповідача
Бабійчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Добропілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Добропілля
(далі за текстом Фонд) про
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Фонду про відшкодування моральної
шкоди, мотивуючи тим, що під час
виконання трудових обов'язків на шахті
з ним трапився нещасний випадок. Так, 19
грудня 1979 року він при проходженні між
вагоном та кріплю наколов око дротом.

Відповідно до довідки МСЕК від 17
березня 2004 року, за цією травмою йому
було первинно встановлено 10% втрати
професійної працездатності.

Згідно акту №98 про нещасний випадок на
виробництві форми Н-1 від 20.12.1979 року,
даний випадок травмування позивача
визнано шахтою як виробничий.

Вважає, що з вини підприємства йому
завдано маральну шкоду, яка полягає в
тому, що він відчув сильний фізичний
біль, втратив 10% працездатності,
змушений довгий час лікуватися, але
його здоров'я ніколи не відновиться.
Крім того, внаслідок травми порушився
звичайний уклад життя: турбує постійно
біль, не може довго ходити і нахилятись,
невзмозі виконувати роботу в побуті,
ушкодження ока призвело до понівечення
його обличчя, і все це негативно
позначається на його нервовій системі,
поганий настрій відображається на
відносинах із членами сім'ї, та вимагає
від нього додаткових зусиль для його
нормалізації.

Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень, яку
просить стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач подав заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує повністю.

Представник позивача заявлені вимоги
підтримав повністю.

Представник відповідача позов не
визнав, вважаючи, що позивач не надав
доказів, які б підтвердили його вимоги
про факт завдання Фондом моральної
шкоди. Такий обов'язок, на думку
представника, відшкодувати моральну
шкоду покладено на власника або
уповноваженого ним органу.

Вислухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного:

У судовому засіданні встановлено, що 19
грудня 1979 року під час виконання
трудових обов'язків на шахті
"Новодонецька" позивач ОСОБА_3
травмував око, натрапивши на дріт.

За результатами травми складено акт за
формою Н-1 за №98 від 20.12.1979р., тобто
підприємством відповідача визнано, що
нещасний випадок з позивачем
пов'язаний із виробництвом (а.с.6)

Суд вважає, що право на отримання
потерпілим страхових виплати у разі
настання стійкої втрати
працездатності, в тому числі виплати
компенсації за моральну шкоду, виникає
у особи з дня встановлення їй стійкої
втрати працездатності вперше
висновком МСЕК.

Відповідно до довідки МСЕК за №092276 від
17.03.2004 року, йому було встановлено
первинним оглядом 10% втрати
професійної працездатності за цією
травмою (а.с.21-22)

На час встановлення факту втрати
працездатності ОСОБА_3 порядок
відшкодування моральної шкоди
регулював Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Також відповідно до ст. 9 Закону України
"Про охорону праці" відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я,
здійснюється Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Суд вважає, що позивачу дійсно було
завдано моральну шкоду у зв'язку з
втратою 10% працездатності, у позивача
звичайно порушився уклад життя, турбує
сильний біль при нахилянні, порушений
зір, через травму знівечено обличчя, і
все це безсумнівно порушило його
нормальний спосіб життя, відобразилось
на відносинах у сім'ї, та вимагає від
нього додаткових зусиль для його
нормалізації.

З урахуванням норм діючого
законодавства з охорони праці і
наявних у справі доказів, суд знаходить
доведеним факт заподіяння шкоди
здоров'ю позивача і обов'язок Фонду її
відшкодувати.

Керуючись принципами справедливості,
зваженості та розумності, суд вважає,
що на користь позивача слід стягнути з
відповідача в рахунок відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
отриманої на виробництві травми, суму
3500 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.237-1 КЗпПУ, керуючись ст. ст. 5, 10, 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Добропілля
про відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Добропілля
на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок ушкодження здоров'я
на виробництві, 3500 (три тисячі п'ятсот)
грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Надруковано у нарадчій кімнаті в
одному примірнику.

Головуючий: суддя
В.В.Хандурін

12.08.2013