Головуючий 1-ї інстанції : Філіпенко Л.Б.
Доповідач: Борисов Є.А.
Справа № 2/407/1429/13
Провадження № 22ц/782/5255/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганскої області в
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Яреська А.В.

при секретарі: Борзило О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
поданою його представником ОСОБА_2 на
рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області увід 20 листопада 2013 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки.

встановивила:

Оскаржуваним рішенням були
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася з вини останнього, а саме суд
стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди та 115 грн. - в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

З зазначеним рішенням не згоден
позивач ОСОБА_1, в апеляційній скарзі,
поданій його представником ОСОБА_2,
просить його змінити, а саме скасувати
в частині відмови у стягненні витрат на
правову допомогу у загальній сумі 3000
грн. та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким стягнути з відповідача на
його користь вказану суму коштів на
відшкодування понесених ним витрат на
правову допомогу, посилаючись при
цьому на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи. В іншій частині
рішення суду першої інстанції
апелянтом не оскаржується.

В судове засідання апеляційної
інстанції учасники процесу не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду, колегія
суддів судової палати приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Особа, зазначена в частині першій
цієї статті, має право: знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутнім у
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст79 ЦПК України
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать, зокрема,
витрати на правову допомогу.

Із змісту зазначених норм
цивільного процесуального
законодавства випливає, що
відшкодуванню підлягають лише ті
витрати, які сторона у справі понесла у
зв'язку з оплатою правової допомоги,
яка під час розгляду справи надавалася
фахівцем у галузі права, який був
допущений судом до участі у справі саме
у якості особи, що надає правову
допомогу і який мав правовий статус,
передбачений ч.2 ст.56 ЦПК України.

З матеріалів справи (а.с.22)
вбачається, що 01.04.2013 року позивач уклав
з приватним підприємством «Авто-юрист»
договір про надання юридичних послуг,
вартість яких згідно з зазначеним
договором становить 3000 грн. При цьому
із змісту вказаного договору жодним
чином не вбачається, які саме юридичні
послуги і в якому обсязі повинне надати
приватне підприємство «Авто-юрист»
безпосередньо в межах даної цивільної
справи.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди позивач звернувся
до суду 06.09.2013 року, тобто після спливу
більше ніж п'яти місяців після
укладення договору про надання
юридичних послуг з ПП «Авто-юрист» і у
судовому засіданні з розгляду справи
брав участь представник позивача -
ОСОБА_4, повноваження якого
підтверджуються довіреністю, виданою
позивачем 05.11.2013 року. Тобто фізична
особа - ОСОБА_4 брав участь у справі у
якості представника позивача і його
правовий статус у судовому процесі
визначався відповідно ст.44 ЦПК України,
а тому послуги з представництва у
судовому процессі не є правовою
допомогою, витрати на яку в сенсі п.2 ч.3
чт. 79 ЦПК України пілягають
відшкодуванню.

Таким чином, оскільки наявним у
справі договором про надання юридичної
допомоги не визначено характеру та
обсягу правової допомоги, яка повинна
бути надана позивачеві приватним
підприємством «Авто-Юрист» саме у
зв'язку з розглядом даної цивільної
справи, не надано конкретних доказів на
підтвердження факту надання вказаним
підприємством будь-якою правової
допомоги позивачеві як до судового
розгляду даної справи, так і під час її
розгляду у суді першої інстанції, а
фізична особа - ОСОБА_4 брав участь у
розгляді справи у якості представника,
послуги якого не відносяться до послуг
з правової допомоги, витрати на оплату
якої підлягають відшкодуванню
відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.79 ЦПК
України, судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції
відносно того, що в даному випадку
відсутні підстави для стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3000 грн. в
рахунок відшкодування понесених ним
витрат на правову допомогу. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для зміни
рішення, оскільки ці доводи не
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах діючого законодавства.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану
його представником ОСОБА_2,- відхилити.

Рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 20 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді: