РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

02 грудня 2013р. Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

при
секретарі Пілюгіній Г.Ю.,

за
участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дзержинська
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Новгородського комбінату
комунального господарства» до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, утримання будинків та
прибудинкової території з
відшкодуванням збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2013 року звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, утримання будинків та
прибудинкової території з
відшкодуванням збитків, обґрунтовуючи
заявлені вимоги тим, що відповідачі
зареєстровані та мешкають за адресою
АДРЕСА_1, та є користувачами послуг, які
надає позивач. На зазначену квартиру
було відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.
Плату за житлово-комунальні послуги
сплачують не своєчасно та не в повному
розмірі, у зв'язку з чим станом на 01.04.2013
року утворилась заборгованість в сумі
4601,32 грн. На суму заборгованості також
були нараховані втрати від інфляційних
процесів в розмірі 491,89 грн., та 3% річних
в розмірі 232,062 грн. Також просили
стягнути з відповідачів судовий збір
сплачений під час подачі позову до суду
в розмірі 229,42грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, суду пояснила, що борг
нарахований за послуги водопостачання
оскільки в 2007 році в квартирі
відповідачів було встановлено
лічильник на воду, але у 2010 році
лічильник не був наданий на перевірку,
яка проводилась в м.Горлівка, тому
нарахування провадились в загальному
порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, суду пояснив, що
лічильник на воду в квартирі стоїть з
2007 року. У 2010 році контролер позивача
хотіла зняти пломбу, але він не дав,
оскільки контролер відмовилась
знімати лічильник та вести його на
перевірку.

Вислухавши сторонни, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач
та члени його сім'ї зобов'язані
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 зареєстровані та мешкають в
квартирі АДРЕСА_1, є споживачами
комунальних послуг (а. с. 8).

Згідно п. 3 ст. 28 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» зазначається, що Порядок
подання фізичними особами, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
- власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані з
повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

В той же час, «Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», (далі «Правила»)
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630,
визначають «Виконавця» як суб'єкта
господарювання, "предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг" (п. 1 "Правил"). Також
«Виконавцем» послуг за Договором від
14.09.2007р. визначене ТОВ «Новгородський
комбінат комунального господарства».

Згідно п. 9 "Правил" "Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
квартирних засобів обліку проводяться
за рахунок виконавця".

В судовому засіданні встановлено, що
лічильник відповідачів прийнято в
експлуатацію та встановлено дату
періодичної повірки- 3 роки від дати
останньої повірки, тобто - така повірка
повинна була проведена у 2010 році.
Відповідачі у встановлений строк не
здійснили повірку лічильника, після
чого нарахування за послуги постачання
холодної води здійснюється на підставі
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005р. №630 - по кількості
зареєстрованих за даною адресою осіб.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний, крім іншого, укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 N 630 затверджені Правила
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення (далі-
Правила) та Типовий договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

В судовому засіданні також
встановлено, що між сторонами 14.09.2007
року був укладений договір на надання
житлово-комунальних послуг. Наявність
укладеного договору сторонами не
оспорюється.

Так, згідно Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність»та внесених до нього змін,
Державного стандарту України ДСТУ 2708-99
від 01.07.2000 року «Метрологія, повірка
засобів вимірювальної техніки.
Організація та порядок проведення», а
також листа №3169-6-7/25 від 11.04.2005 року
Держкомстату України з 01 січня 2005 року
встановлено міжповірочний інтервал
для лічильників холодної та гарячої
води три роки з дати проведення
попередньої повірки. При нарахуванні
грошових коштів за послуги
водопостачання показники не
повіреного лічильника до уваги не
приймаються, оскільки лічильник у
такому випадку є негоспрозрахунковим.

Разом з тим відповідач ОСОБА_2 з
відповідною заявою про заміну водоміра
звернувся письмово тільки 20.09.2013 року.

Внаслідок оплати відповідачами
комунальних послуг у сумі меншої
встановленого тарифу, утворилась
заборгованість.

Як вбачається з наданих позивачем та
перевірених судом розрахунків
заборгованість за комунальні платежі
у відповідачів за період з 01.01.2008 року
по 01.04.2013 рік складає 4601,32 коп. (а.с.7). За
таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідачі не виконують
належним чином свої обов'язки по оплаті
комунальних послуг.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, а відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Частиною 3 ст. 510 ЦК України визначено,
що якщо кожна із сторін у зобов'язанні
має одночасно і права, і обов`язки, вона
вважається у тому, що вона зобов'язана
вчинити на користь другої сторони, і
одночасно кредитором у тому, що вона
має право вимагати від неї, тому
грошових слід вважати зобов'язання, що
складається у тому числі, з
правовідношення, в якому права
кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.

Таким чином, правовідношення, в якому
замовник зобов'язаний оплатити надану
послугу в грошах, а виконавець має
право вимагати від замовника
відповідної оплати, тобто в якому
передбачено передачу грошей як
предмета договору, або сплату їх як
ціни договору, є грошовим
зобов'язанням.

Саме до останнього виду грошових
зобов'язань належить існуючий між
сторонами договір про надання
житлово-комунальних послуг, оскільки
ним установлена ціна договору -
вартість наданих житлово-комунальних
послуг відповідно до тарифів.

Враховуючи викладене, правовідносини,
які склалися між сторонами на підставі
договору про надання житлово-комульних
послуг, є грошовим зобов'язанням, в
якому серед інших прав і обов'язків
сторін, право виконавця (кредитора)
ТОВ «Новгородський комбінат
коммунального господарства» вимагати
від замовника (боржників) ОСОБА_3,
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 гроші за надані
виконавцем послуги на його користь
відповідає кореспондуючий обов'язок
замовника сплатити ці гроші.

Як вбачається з матеріалів справи в
даному випадку між сторонами існують
зобов'язання з надання та отримання
послуг і їх оплати, що за своєю правовою
природою є грошовим зобов'язанням в
розуміння положення ч.2 ст.625 ЦК
України, в зв'язку с чим з відповідачів
підлягають стягненню: 3% річних в
розмірі 232,62грн. та інфляційні витрати в
розмірі 491,89 грн. (а.с.9).

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідачів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новгородського
комбінату комунального господарства»
до ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, утримання
будинків та прибудинкової території з
відшкодуванням збитків, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новгородського
комбінату комунального господарства»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги, утримання будинків та
прибудинкової території з
відшкодуванням збитків за період з
01.01.2008р. по 01.04.2013р. 4601,32 гривні.,
інфляційні складові 491,89, 3% річних - 233,62
гривні. та судовий збір - 229,40 гривні, а
всього стягнути 5556,23 ( п'ять тисяч
п'ятсот п'ятдесят шість гривен 23
копійки) гривні.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд Донецької
області через суд міста Дзержинська
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Андреєв В.В.