Справа № 428/311/13- ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2013 року м.Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого суддіКордюкової Ж.І.,

при секретаріПоломаній В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2013 р. заявник ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про скасування судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.01.2013 року по справі №1227/9158/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між нею та стягувачем не існує будь яких правовідносин, в тому числі і договірних, оскільки ніяких договорів про надання послуг з теплопостачання між нею та ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» не укладалось. Крім того, в квартирі боржника, розташованої за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Хіміків, 1/27, відсутня точка передачі теплової енергії та прилади опалення, які споживають енергію від зовнішніх джерел, зокрема, від ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ».

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про місце, день і час розгляду заяви про скасування судового наказу повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Представник ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України заява про скасування судового наказу розглядається судом у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Вислухавши заявника, дослідивши письмові матеріали заяви, суд встановив наступне.

Судовим наказом Сєвєродонецького міського суду від 10.01.2013 року по справі №1227/9158/2012 з ОСОБА_1 на користь ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 6363,90 грн., індекс інфляції у сумі 96,06 грн., три відсотки річних у сумі 156,90 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 107,30 грн.

18.01.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, в межах десятиденного строку для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

З заяви про скасування судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими, оскільки вона з ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» ніяких договорів про надання послуг з теплопостачання не укладала, зазначених послуг від ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» не отримувала. В її квартирі, розташованій за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Хіміків, 1/27, відсутні прилади опалення та точка передачі теплової енергії.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України, зокрема, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість за поставлену теплову енергію утворилась за період з 01.07.2009 р. по 01.07.2012 р., а з заявою про видачу судового наказу ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» звернулось до суду лише 28.11.2012 року, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України, що не може свідчити про безспірність цієї вимоги та дає підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Крім того, до заяви про видачу оспорюваного судового наказу не додано договору про надання житлово-комунальних послуг та документів, що вказують на правильність застосування тарифів на відповідні послуги і безспірність розрахунків.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 щодо скасування судового наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.01.2013 року по справі №1227/9158/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд відзначає, що у відповідності до положень п.1 ППВСУ № 14 від 23.12.2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ.

Процедура розгляду заяв у наказному провадженні передбачена розділом II ЦПК України, при цьому в наказному провадженні не може бути застосовано наступні процесуальні інститути: призначення справи до судового розгляду; забезпечення доказів; призначення експертизи; передача справи до іншого суду за підсудністю; заміна неналежної сторони; зупинення провадження; закриття провадження у справі; залишення заяви без розгляду (пп. 1 п. 11 ППВСУ № 14 від 23.12.2011 року).

Відповідно до абз. 3 п. 21 ППВСУ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» враховуючи суть наказного (спрощеного) провадження, при розгляді заяви про скасування судового наказу не передбачено вирішення процесуальних питань про забезпечення доказів, призначення експертизи, зупинення провадження, закриття провадження у справі тощо.

З огляду на зазначене, суд, враховуючи, що чинним ЦПК України не передбачено можливості застосування такого процесуального інституту, як витребування доказів в наказному провадженні, вважає, що вимоги заявника про витребування доказів від ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» необґрунтовані і задоволенню не підлягають, оскільки суперечать суті наказного провадження.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 104-106, 209, 210, 293 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.01.2013 року по справі №1227/9158/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» заборгованості за спожиту теплову енергію скасувати.

Копію ухвали направити стягувачу ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ».

Розяснити стягувачу ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ», що його вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил предявлення позову.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні решти вимог заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ж. І. Кордюкова