Справа № 1324/1300/12
номер провадження №2/457/67/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, визнання право власності, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Трускавецької міської ради про розподіл спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? ідеальну частину житлового будинку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, визнання право власності., а саме: просять постановити рішення суду яким: визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС №256102, видане 25.02.2011 року виконавчим комітетом Трускавецької міської ради Львівської області на імя ОСОБА_3; визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних по ? ідеальних частинах на житловий будинок загальною площею 343,3 кв.м., житловою площею 167,1 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Трускавець вул. Стебницька, 18 А. В подальшому представником позивачів подано заяву про уточнення позову.

Позивачі позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 в січні 2011 року під час перебування на Україні, стало відомо, що її дочкою відповідачем по справі ОСОБА_3 було набуто у власність на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №256102, житловий будинок, який знаходиться за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 18А. Позивачі вважають, що порушені їхні права, оскільки вони фактично ними проводилось фінансування будівництва вищевказаного житлового будинку та за домовленістю з відповідачем, яка тільки здійснювала організаційні заходи та контроль над будівництвом, після закінчення будівництва та введення в експлуатацію, право власності на даний обєкт нерухомості повинно було бути оформлене і зареєстроване за ОСОБА_1Ч, ОСОБА_2 в рівних частинах по ? ідеальній частині. Вони неодноразово в усному порядку звертались до відповідача з метою врегулювання даної ситуації, однак даний спір не вирішено, тому вони змушені звернутись до суду з вищезазначеним позовом.

Протокольною ухвалою суду залучено в справу третіх осіб: ОСОБА_4 та виконавчий комітет Трускавецької міської ради.

ОСОБА_4 у відповідності до ст. 34 ЦПК України заявив самостійні вимоги щодо предмета спору та подав позов до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Трускавецької міської ради про розподіл спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? ідеальну частину житлового будинку. ОСОБА_4 мотивує позовні вимоги тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. В даному шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Трускавецького міського суду від 28.09.2012 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі вони спільно побудували житловий будинок №18А, по вул. Стебницькій в м. Трускавці Львівської області. Позивач зазначає, що даний житловий будинок був побудований за час їхнього проживання у шлюбі. Будувався він за їхні спільні кошти, а також за кошти їх батьків, як з сторони відповідачки так і його батьків. Таким чином позивач вважає, що житловий будинок №18А по вул. Стебницькій в м. Трускавці є спільною сумісною власністю подружжя, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом про розподіл вищезазначеного будинку.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_5, який діє на підставі довіронестей, позовні вимоги своїх довірителів підтримав, просить позов задоволити. Що стосується позову ОСОБА_4 то в задоволенні даного позову просить відмовити.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнає в повному розмірі, просить позов задоволити. Що стосується позову ОСОБА_4 то проти позову заперечує, в задоволенні позову просить відмовити.

ОСОБА_4М в судове засідання не зявився, однак зявилась його представник ОСОБА_6, проти позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 заперечує, в задоволенні позову просить відмовити. Що стосується позову ОСОБА_4 то позовні вимоги підтримує, просить позо задоволити.

Представник виконавчого комітету Трускавецької міської ради до суду не зявилась та не повідомила причини своєї неявки, тому за вказаних обставин суд вирішив слухати справу без її участі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №256102, виданого 25.02.2011 року виконавчим комітетом Трускавецької міської ради, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок, 2А загальною площею 343,3 кв.м., житловою площею 167,1 кв.м. З даного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок зареєстроване 25.02.2011 року.

Позивачі за первинним позовом в своєму позові зазначають, що ними проводилось фінансування будівництва вищевказаного житлового будинку та за домовленістю з відповідачем, яка тільки здійснювала організаційні заходи та контроль над будівництвом, після закінчення будівництва та введення в експлуатацію, право власності на даний обєкт нерухомості повинно було бути оформлене і зареєстровано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частинах по ? ідеальній частці. Як доказ підтвердження фінансування даного обєкту нерухомості, а саме: будинку, позивачі надали суду розписки та платіжні доручення про переказ коштів.

Так з розписок наданих ОСОБА_3 від 20.10.2007 року, 10.09.2008 року, 20.09.2009 року, 06.02.2010 року, 20.01.2011 року, вбачається, що ОСОБА_3 в період з 20.10.2007 року по 20.01.2011 року одержала від ОСОБА_1 кошти в сумі 48500 Євро для зведення житлового будинку по вул. Стебницькій, 18.

З розписки наданої ОСОБА_3 від 17.07.2008 року, вбачається, що ОСОБА_3 17.07.208 року одержала від ОСОБА_2 кошти в сумі 25000 грн. для зведення житлового будинку по вул. Стебницькій, 18.

Також платіжні доручення про переказ коштів від 28.07.2008 року, 04.08.2008 року, 19.11.2008 року, 19.01.2009 року, 24.08.2009 року підтверджують, що ОСОБА_3 в період з 2008 року по 2009 рік одержала від ОСОБА_2 кошти в сумі 420000 російських рублів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Розглядаючи первинний позов про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання право власності в розрізі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, щодо зобовязання будівництва та оформлення права власності за позивачами має бути договір або інший правочин.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з вищезазначеної норми позика передбачає собою наступні зобовязання: отримання грошей (речей) повернення грошей (речей). Отже з цього вбачається, що розписки не є належним доказом, який би підтверджував, що у сторін виникли зобовязання щодо будівництва житла з подальшою реєстрацією за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Інших договорів чи правочинів, які би регулювали дані правовідносини, або були підставами виникнення їх цивільних прав та обов'язків в матеріалах справи відсутні, тому суд вважає, що позивачі належним чином не обґрунтували свої позовні вимоги. Факт визнання відповідачкою ОСОБА_3 позовних вимог позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 судом до уваги не береться, оскільки дане визнання позову порушує права та інтереси інших осіб з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є мамою відповідачки ОСОБА_3.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 16.09.2000 року по 28.09.2012 рік. Шлюб між ними розірвано 28.09.2012 року, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду від 28.09.2012 року по справі №1324/1416/12.

Вищезазначений спірний будинок був побудований за час проживання у шлюбі ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Згідно ст.ст. 60, 68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно за час шлюбу.

Оцінюючи зібрані по справі, враховуючи норми закону, які регулюють дані правовідносини, суд вважає, що спірний житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Трускавець вул. Стебницька, 18 А являється спільною сумісної власністю подружжя.

Статтями 69, 70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом..

Постановою Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя 21.12.2007 року №11( далі Постанова) передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 Постанови передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Пункт 24 Постанови передбачає, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не ставлять до ОСОБА_3 позовних вимог про повернення коштів.

Враховуючи, те, що позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 належним чином не обґрунтовано позовні вимоги, не надано належних доказів про підставність останніх та те, що даний позов порушує права, та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання право власності слід відмовити за недоведеністю.

Що стосується позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Трускавецької міської ради про розподіл спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? ідеальну частину житлового будинку, суд вважає, його підставним та таким, що підлягає до задоволення. Сторонами не піднімалось питання, щодо збільшення, або зменшення частки одному з подружжя.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.10,60,179,209,212-215,218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, визнання право власності, відмовити.

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Трускавецької міської ради про розподіл спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? ідеальну частину житлового будинку задоволити.

Розділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_3 право власності по ? ідеальній частині житлового будинку №18А, загальною площею 343,3 кв.м., житловою площею 167,1 кв.м. по вул. Стебницькій в м. Трускавець Львівської області.

На рішення суду може бути апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8