УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Форма та зміст позовної заяви визначена у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Разом з тим, виходячи із змісту позовної заяви, вбачається, що позивачем одночасно заявлено вимоги про визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщення, з посиланням на положення ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України, також в змісті позовної заяви містяться посилання на положення ст.116 Житлового кодексу України, яка визначає підстави для виселення особи з займаного житлового приміщення, при цьому позивачем окремо не заявляються вимоги про виселення відповідача.

Підстави для зняття з реєстрації місця проживання визначені у статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", якою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання, серед іншого, здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

При звернені з позовом до суду, позивачем окремо заявлено вимогу - "зняти з реєстраційного обліку квартири АДРЕСА_1 у ВГІРФО Дніпровського району м. Києва громадянина ОСОБА_2", однак позивачем не наведено правових підстав для звернення з такою вимогою до відповідача, зважаючи на те, що питання взяття на реєстраційний облік та зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб відносяться до компетенції органів, які визначено Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, серед іншого, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем не долучено до позову доказів, які мали підтвердити, що відповідач не проживає в квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності (акти, які складено працівниками відповідної житлової ремонтно-експлуатаційної організації, про відсутність відповідача за адресою вказаної квартири; докази на підтвердження проживання відповідача протягом зазначеного позивачем періоду за іншою адресою; інформацію про результати розшуку відповідача, якщо такі дії були вчиненні позивачем; інформацію про виїзд відповідача за межі України; платіжні документи, які підтверджують той факт, що позивач несе витрати по утриманню житла самостійно та/або відомості про ухилення відповідача від обов'язку утримувати житло тощо).

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку залишити без руху, про що повідомити позивачу та надати йому строк до „18" липня 2013 р. для виправлення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я