Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2934/13-ц
Номер провадження 2/213/1045/13
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2013 року, Інгулецький районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
головуючого судді : Мазуренко В.В.
при секретарі судового засідання:
за відсутності позивача ОСОБА_1,
представника позивача Мордвінкіна В.В.,
представника відповідача ПАТ
Укрсиббанк, третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк",
третя особа ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої злочином, -
Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, згідно якому 31.10.2007р. позивач
уклала з відповідачем, в особі ОСОБА_3,
на депозитний рахунок 6000 дол. США, що
встановлено процентну ставку 10,7%
річних. Строк дії договору був до
30.10.2008р. У 2008 році для продовження дії
договору позивач не зверталась. У 2009
році уклала з ОСОБА_3 новий договір
було поставлено печатку відповідача.
За даним договором на депозит
вносилось 6906,10 дол. США, проценти 12,6
річних, строк дії договору до 02.12.2009р. У
грудні 2009 року позивач також не прийшла
до відповідача для продовження
договору. У 2010р. позивач звернулась до
відповідача і дізналась, що договір за
2009р. недійсний, а договір за 2008р. було
розірвано і з депозитного рахунку були
зняті кошти. Позивач звернулась до
правоохоронних органів, і відносно
ОСОБА_3 було винесено вирок, яким
визнано винною за ст.ст. 191 ч.3, 191 ч.4, 209
ч.1, 366 ч.2, 366 ч.1 КК України, та
встановлено злочинність діяння за
вказаним вище фактом. Просила стягнути
з відповідача матеріальну шкоду у
вчинення злочину щодо неї, вона
отримала моральну шкоду, яку оцінює в
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з,явилась, була повідомлена належним
чином, причини неявки суду не
Представник позивача ОСОБА_2 в судове
засідання не з,явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав повністю,
проти винесення заочного рішення не
Представник відповідача в судове
засідання 06.11.2013р., 20.11.2013р., 05.12.2013р.,
19.12.2013р. не з,явився, був повідомлений
належним чином (а.с.67,70,76,84 -
повідомлення, 73,86 - повідомлення про
Третя особа в судове засідання 06.11.2013р.,
20.11.2013р., 05.12.2013р., 19.12.2013р. не з,явилась,
була повідомлена належним чином
Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідача на підставі
матеріалів справи. Зі згоди позивача,
суд ухвалює рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд вислухавши сторони, дослідивши
матеріали цивільної справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню, з
31.10.2007р. позивач уклала з відповідачем,
в особі ОСОБА_3, депозитний договір
грн. За договором встановлено
процентну ставку 10,7% річних. Строк дії
договору був до 30.10.2008р. (а.с.5-6).
11.11.2011р. вироком Центрально-міського
районного суду ОСОБА_3 визнано винною
за ст. 190 ч.2, 191 ч.3, 191 ч.4, 209 ч.1, 366 ч.1, 366 ч.2
КК України. Відповідно до даного
вироку, який було частково змінено
ухвалою ВССУ, встановлено
протиправність дій ОСОБА_3, яка
працювала начальником відділення 26
АКИБ УкрСиббанк, за адресою: м. Кривий
Ріг, пр Перемоги, 13, будучи посадовою
особою, діючи на підставі довіреності
ВЕХ 776203 від 07.09.2007р., відповідно до якої
мала право укладати, змінювати та
припиняти договора, заволоділа
грошовими коштами банку на суму 30300 грн.
за наступних обставин: 31.10.2007р. між АКИБ
УкрСиббанк, в особі начальника
відділення №206 АКИБ Укрсиббанк ОСОБА_3
з одного боку, та ОСОБА_1 з іншої
укладено договір 5500 банківського
вкладу (депозита), відповідно до якого
ОСОБА_1 вносить, а банк приймає грошові
кошти в національній валюті на
депозитний рахунок 5500 в сумі 6000
дол. США - еквівалент 30300 грн., строком до
30.10.2008р. 16.05.2008р. ОСОБА_3, зловживая своїм
службовим становищем, умисно, з
корисливих мотивів, всупереч інтересам
служби, з метою привласнення чужого
майна дала вказівку операціоністу
ОСОБА_4 про складання завідомо
неправдивого документа - заяви від
імені ОСОБА_1, датованого 16.05.2008р., про
дострокове розторгнення вказаного
вище депозитного договору, в якому
невстановлена особа поставила підпис
ОСОБА_1, після чого ОСОБА_3 надала заяву
операціоністу ОСОБА_4, яка виготовила
заяву про видачу готівкових коштів №57
від 16.05.2008р. та №56 від 16.05.2008р., в яких
ОСОБА_3 власноручно виконала підпис
ОСОБА_1 У вироку встановлено, що підписи
не ОСОБА_1 Отримавши заяву про видачу
коштів №57 та 56 ОСОБА_3 надала їх до каси
відділення 206 АКИБ Укрсиббанк, де у
відсутність ОСОБА_1 отримала гроші в
сумі 30300 грн., які привласнила, і в
подальшому використовувала на власний
розсуд, чим завдала банку шкоду на
вказану суму. 02.06.2009р. ОСОБА_3, маючи
умисел на приховування злочину склала
завідомо підробний документ -
нетиповий договір по депозиту в
іноземній валюті №89600 від 02.06.2009р.,
і таким чином ввела в оману ОСОБА_1
відносно правдивості операцій з
пролонгації попереднього депозитного
договору (а.с.20-62,79-81,7).

Відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, обовязкові для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, з питань,
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Оскільки зазначені вище обставини
встановлені у Вироку
Центрально-міського районного суду від
11.11.2011р., що було частково змінено
ухвалою ВССУ, додатковому доказуванню
вони не підлягають, і суд вважає
встановленим, що позивачу завдано
шкоду внаслідок дій третьої особи, яка
перебувала у трудових відносинах з
відповідачем.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України,
юридична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачу завдано шкоду на суму 30300 грн.,
що встановлено у вказаному вище вироку.
Щодо зазначення позивачем суми 33350,26
грн., то суду не доведено завдання шкоди
на дану суму, оскільки не підтверджено
з чого виходив позивач, коли переводив
дол. США у гривні, суду довідку з курсу
валют не надано.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушених
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, які фізична особа зазнала
у звязку із знищенням чи пошкодженням
майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03. 1995 року
№4, з подальшими змінами " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" Особа
(фізична чи юридична) звільняється від
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди, якщо доведе, що
остання заподіяна не з її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03. 1995 року
№4, з подальшими змінами " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" Розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що позивачу, діями
відповідача, завдано моральну шкоду,
яка полягає в душевних стражданнях, які
вона зазнала внаслідок протиправних
дій відповідача. Вказана шкода
виявляється в переживанні, напрузі
відносно отримання коштів. Суду надані
довідки, відповідно до яких позивач
вимушена була лікуватись, хворіла
(а.с.9-12), їй потрібні були кошти, які вона
поклала на депозит, але їй їх не
повертали.

Згідно практики Європейського суду з
прав людини в справах: Гольм проти
Швеції від 25 жовтня 1993 року.,
Мельниченко проти України від 19 жовтня
2004 року, "Костичев проти України",
"Ніколова проти Болгарії" (1999 р.),
""Комінґерсолл С. А." проти Португалії",
де судом було встановлено, що вчинення
злочину щодо потерпілого вже є
підтвердженням завдання останньому
моральної шкоди.

При визначенні розміру завданої
позивачу відповідачем моральної шкоди,
суд відповідно до ст. 1193 ЦК України,
враховує, що суду даних, щодо тяжкості
матеріального становища відповідача
не надано, також не надано даних, щодо
початку процедур банкрутства
відповідача, тому суд вважає, що
відповідач може сплатити моральну
шкоду.

Позивачем визначено розмір моральної
шкоди в сумі 5000 грн., і суд вважає дану
суму обгрунтованою, такою, що
відповідає обставинам справи, та
понесеним моральним стражданням,
такою, що буде відповідати принципу
сатисфакції.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2-10, 15, 16, 22-23, 1067, 1193,1194 ЦК України,
постановою пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4,
міжнародною конвенцією про захист прав
і основоположних свобод людини,
практикою Європейського суду з прав
людини, ст.ст. 22,23 ЗУ про обов,язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88,
154 ч.6, 168-169,179, 192, 209, 212-215, 224-228 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк",
третя особа ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої злочином задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди - 30300 грн., в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 5000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" на користь
держави судові витрати зі сплати
судового збору у розмірі - 532,40 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу, протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:В.В. Мазуренко