Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"15" листопада 2013 р.
Справа № 126/2990/13-ц

Провадження № 2/126/979/13

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Жаруна А.П.

при секретарі Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості ,
стверджуючи, що між банком та ОСОБА_1
25.01.2006 року було укладено кредитний
договір №VIB0SE00001103. Згідно вказаного
договору банк надав ОСОБА_1 кредит в
розмірі 15000 грн на термін до 23.01.2009 року,
а ОСОБА_1 зобо"язалася повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строк та порядку, встановлених
кредитним договором. Відповідно
договору, погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати відповідач1
повинен надати банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом ,
яке складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно кредитного
договору. У випадку порушення
зобов"язань за кредитним договором
відповідач1 сплачує банку відсотки за
користування кредитом у подвійному
розмірі на місяць, нараховані від суми
непогашеної в строк заборгованості за
кредитом.

В забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_1 за договором
VIB0SE00001103 було укладено договір поруки
з ОСОБА_2, ОСОБА_4

Відповідачка ОСОБА_1 не виконує взяті
на себе зобов"язання в результаті чого
станом на 30.04.2013 року утворилася
заборгованість на загальну суму 66529,40
грн., тому банк звернувся до суду з
даним позовом і просить стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ VIB0SE00001103 від 25.01.2006 року у розмірі
66529,40 та судові витрати по справі.

Представник позивача Бабій А.Г.
надала до суду письмову заяву в якій
позовні вимоги підтримує повністю ,
просить справу розглянути у її
відсутність.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов не визнала стверджує,
що надана позивачем ксерокопія
кредитного договору № VIB0SE00001103 не
відповідає тому примірнику договору
VIB0SE01103, який знаходиться в неї. Наданий
позивачем примірник договору
відрізняється від її примірника не
тільки зовнішнім виглядом та номером,
але й змістом, а саме: різняться
відсоткові ставки за користування
кредитом, таким чином розмір
заборгованості також не відповідає
дійсності. Також відрізняється підпис
представника банку в договорі №
VIB0SE00001103, ксерокопія якого надана
банком від того, що зроблений в її
примірникові договору VIB0SE01103. Крім того
в забезпечення виконання зобов"язання
вона надала банку в заставу майно
(шкіряний м'який уголок, кухню "Каприз",
спальню "Лорд", дитячу спальню "Малятко",
стінку "Олена"), однак в позовній заяві
позивач стверджує, що в забезпечення
виконання нею зобов"язань було
укладено договори поруки з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, що також не відповідає
дійсності. Зауважила , що позивач
пропустив строк звернення до суду та
просить застосувати позовну давність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов не визнали ,
стверджують , що ніколи не укладали з
ПАТ КБ "ПриватБанк" договору поруки і
підписи в даних договорах не належать
їм. Просять відмовити в задоволенні
позову.

Вислухавши пояснення відповідачів
та дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі , мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості .
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що
25.01.2006 року між банком та ОСОБА_1 було
укладений кредитний договір VIB0SE00001103,
згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит
у розмірі 15 000 грн. на термін до 23.01.2009
року , а ОСОБА_1 зобов'язалася повернути
кредит , сплатити відсотки за
користування кредитом, комісію та інші
витрати згідно кредитного договору.

Також позивач стверджує, що в
забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язання за договором VIB0SE00001103 між
банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено
договори поруки.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 не
виконує взяті на себе зобов"язання
станом на 30.04.2013 року у неї перед
банком виникла заборгованість на
загальну суму 66529,40 грн., тому позивач
просить стягнути солідарно з
відповідачів вказану заборгованість
та судові витрати по справі.

В підтвердження своїх позовних вимог
позивач надав ксерокопію кредитного
договору № VIB0SE00001103 від 25.01.2006 року та
договорів поруки № VIB0SE00001103 від 25.01.2006
року.

Відповідачі в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали і
відповідачка ОСОБА_1 надала суду
оригінал кредитного договору, який був
укладений між нею та ПАТ КБ
"ПриватБанк" 25.01.2006 року і зазначила, що
дані договори різняться за своїм
виглядом та змістом.

Оглянувши в судовому засіданні
наданий позивачкою оригінал
кредитного договору від 25.01.2006 року та
наданий примірник позивачем
встановлено, що дані договори
відрізняються не тільки номером та
виглядом , а й змістом, а саме в наданих
сторонами примірниках кредитних
договорів відрізняються відсоткові
ставки за користування кредитом та
відсотки за порушення терміну
повернення кредиту, тому і розрахунок
заборгованості не відповідає
дійсності. Також відрізняється підпис
представника банку, який укладав
вказаний договір. В наданому позивачем
примірнику не підписана згода
співвласника, хоча в наданому
відповідачкою ОСОБА_1 примірнику
договору така згода підписана.

Також відповідачі стверджують що
жодних договорів поруки не
підписувалося.

З наданих позивачем ксерокопій
договорів поруки вбачається, що
договір поруки укладений з ОСОБА_3
взагалі на підписаний представником
банку та відсутня печать банку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки представник позивача в
судове засідання не з"явився та недовів
суду належними та допустимими
доказами свої твердження стосовно
заявлених позовних вимог, суд не
вбачає достатніх підстав для
задоволення позову.

Крім того, у відповідності до ст. 257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Кредитний договір був укладений
25.01.2006 року терміном до 23.01.2009 року , а
до суду позивач звернувся 29.07.2013 року,
тобто ним пропущено встановлений
трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10,57,58,60,212-215 ЦПК України, ст. 257,267
ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволення позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості -
відмовити.

Зняти арешт на майно та грошові
вклади, рухоме та нерухоме майно, яке
належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
накладений ухвалою Бершадського
районного суду від 29.07.2013 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Бершадський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: