Справа № 727/8899/13-ц
Провадження № 2/727/2128/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді:
Чебан В.М.

при секретарі:
Руснак Р.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

з участю представника позивачки
ОСОБА_2

з участю представника відповідача
Осовської М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади м. Чернівці в особі
Чернівецької міської ради, де третьою
особою, яка не заявляє самостійні
вимоги щодо предмету спору є
приватний нотаріус Чернівецького
міського нотаріального округу
ОСОБА_3, про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом про встановлення
факту проживання однією сім»єю
чоловіка та жінки без шлюбу до
відповідача Територіальної
громади м. Чернівці в особі ЧМР, де
третьою особою, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмету спору
є приватний нотаріус Чернівецького
міського нотаріального округу
ОСОБА_3, посилаючись на те, що влітку 1997
року вона познайомилась із ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та з
вересня 1997 року вони почали проживати
разом як чоловік і жінка без реєстрації
шлюбу. Разом виховували та по мірі
можливості утримували синів позивачки
від першого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. ІНФОРМАЦІЯ_4
року під час пожежі, яка сталася в їх
квартирі, ОСОБА_4 загинув, що
підтверджується актом про пожежу від 24
березня 2013 року та свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1 від 27.03.2013 року.

Як вказано в позовній заяві, за
життя ОСОБА_4 заповіту не склав.
Спадкоємців, а ні першої, а ні другої, а
ні третьої черги за законом після
смерті ОСОБА_4 немає. Єдиною близькою
людиною загиблому була позивачка, тому
вважає, що на сьогоднішній день немає
спору відносно майна, яке залишилося
після смерті ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 в приватного
нотаріуса Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за заявою
позивачки від 23.09.2013 року відкрилася
спадкова справа № 10/2013, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі та
заявою від 23.09.2013 року. Спадковим майном
після смерті ОСОБА_4 є квартира АДРЕСА_1,
що підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за № 4703 та
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 10448537 від 20.04.2006
року, яку позивачка з ОСОБА_4 придбали
20 жовтня 2000 року під час фактичних
шлюбних стосунків на ім'я ОСОБА_4.

Однак як зазначає позивачка, їй
нотаріусом було роз'яснено, що для
належного оформлення права на спадщину
та одержання свідоцтва про право на
спадщину вона має право звернутися до
суду із заявою про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу.

Згідно СК України фактичні шлюбні
відносини за своєю суттю - це шлюбні
відносини, які не мають державного
визнання та реєстрації. Вони
відзначаються серйозністю намірів
сторін і спрямовані на тривале
співжиття жінки та чоловіка. У зв'язку з
цим ознаками фактичних шлюбних
відносин є: а) факт спільного співжиття
протягом не менше двох останніх років;
б) взаємна матеріальна підтримка; в)
публічне виявлення подружніх відносин
перед третіми особами; г) спільне
виховання дітей.

Як зазначає позивачка, той факт, що
вони з ОСОБА_4 проживали з 1997 року по
день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4
року, однією сім'єю як чоловік та жінка
без реєстрації шлюбу підтверджується
наступними доказами: актом КЖРЕП № 14
від 27.03.2013 року за підписами сусідів, в
якому вказано, що дійсно вони з
покійним проживали однією сім'єю без
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та вели
спільне господарство по день його
смерті, та те, що організацією та
проведенням похорон і оплатою всіх
послуг займалася позивачка з сином
ОСОБА_5, що підтверджується
договором-замовленням № 2672 від 29.03.2013
р; рахунком замовленням № 005539 МКП
«Спецкомбінат» від 29.03.2013 р.; рахунком
замовленням № 705078 МКП «Спецкомбінат»
від 29.03.2013 р.

Так як за життя ОСОБА_4 не був
складений заповіт, відповідно до ст. 1223
ЦК України у разі відсутності заповіту,
право на спадкування за законом
отримують особи, які вказані в статтях
1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово, ч. 2 даної
статті вказує, що кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги.

Згідно вимог ст.1264 ЦК України - у
четвергу чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім»єю не менше як
п»ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивачка вказує, що
вона фактично є спадкоємцем четвертої
черги та має право на спадкування за
законом як особа, яка проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття
спадщини. Саме встановлення
юридичного факту проживання
позивачки однією сім'єю зі
спадкодавцем не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини має значення
для належного оформлення права на
спадщину та одержання свідоцтва про
право на спадщину.

Враховуючи відсутність у
спадкодавця спадкоємців за заповітом,
а також відсутність спадкоємців за
законом першої, другої, третьої черги
позивачка вважає, що відповідно до ст.
1264 ЦК України, вона має право на
спадкування за законом у четверту
чергу. Відповідно до ст. ст. 1268-1270 ЦК
України позивачка вважається такою,
що прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_4, та у відповідності до ч. 1 ст.1270
заяву про прийняття спадщини подала у
шестимісячний строк з моменту
відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
30.05.2008 року №7 «Про судову практику у
справах про спадкування», згідно якого,
при вирішенні спору про право на
спадщину осіб, які проживали з
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини,
судам необхідно враховувати, що
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю.

На основі викладеного, а також у
зв»язку з тим, що на період 1997 року діяв
КпШС, який не містив поняття «факт
проживання однією сім»єю без шлюбу»,
Сімейний кодекс України відповідно до
ч.1 Прикінцевих положень Сімейного
кодексу України набрав чинності
одночасно з набранням чинності ЦК ,
тобто з 01.01.2004 року,

позивачка просить встановити факт
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу, її, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 з 01 січня 2004
року по день його смерті, тобто по
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити позов. Додатково
пояснила, що вони з покійним ОСОБА_4
проживали разом та вели спільний побут
з 1997 року, спочатку жили на АДРЕСА_2.
Вона на той час вже не працювала, а
ОСОБА_4 працював неофіційно на
будівлях. Квартиру АДРЕСА_1 вони з
покійним ОСОБА_4 вибирали разом,
оформлена квартира була на ОСОБА_4. Кили
в березні 2013 року виникла пожежа, під
час якої загинув ОСОБА_4, вона була у
сина на АДРЕСА_3, оскільки в січні 2013
року відморозила собі ногу, у зв»язку з
тим, що в їх квартирі було дуже холодно.
Тепло та світло там дійсно було
відключено біля 3-х років тому. Газу там
не було ніколи. Обігравались вони
пічками. Той факт, що ОСОБА_4 не склав на
неї заповіт, позивачка пояснювала тим,
що він був ще досить молодий і такої
раптової трагічної смерті ніхто не
очікував. Документи на цю квартиру
знаходились у її синів, оскільки
покійний вважав їх своєю родиною, про
що свідчить також і той факт, що
організацією його похорон займався
саме її син ОСОБА_5. В квартирі вона не
зареєструвалась, оскільки вони мали
намір її продати та придбати щось інше.
Коли біля п'яти років назад вона лежала
в лікарні та лікувалась проти
туберкульозу, ОСОБА_4 ходив постійно до
неї в лікарню, приносив їжу та
провідував.

Представник відповідача - ЧМР в
судовому засіданні заперечувала щодо
задоволення позовних вимог. В
своїх запереченнях вказала, що спірна
квартира була придбана в жовтні 2000
року, тобто до набрання чинності
Сімейного кодексу України, який
вступив в дію 01.01.2004 р. Підставою для
відмови у задоволенні позову вважала і
той факт, що покійний ОСОБА_4 не вирішив
подальшу долю свого нерухомого майна
на користь позивачки (дарування,
заповіт). Крім цього, померлий не
вирішив також питання про реєстрацію
місця проживання позивачки в квартирі
АДРЕСА_1. Крім цього, зауважила на тому,
що з довідки, наданої КЖРЕП №14, на
балансі якого рахується будинок
АДРЕСА_1, вбачається, що борг за
квартирну плату складає 1646 грн. 74 коп.
Також, зазначила, що в даній квартирі
взагалі було відключено водо-, газо-,
тепло- та електропостачання. За життя
покійний ОСОБА_4 вів асоціальний спосіб
життя та зловживав алкогольними
напоями.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що він біля 13 років знав
покійного ОСОБА_4, який приблизно з 1998
року проживав з його матір»ю. Вони
проживали окремою сім»єю як чоловік та
дружина. Таку, спочатку вони жили разом
на АДРЕСА_2, а потім переїхали на
АДРЕСА_1. Він же до них постійно
приїжджав, а також неодноразово
відвозив ОСОБА_4 в лікарню. При цьому,
покійний ОСОБА_4 називав його своїм
сином. Його матір ОСОБА_1 спочатку була
прописана на АДРЕСА_2, а потім
виписалась для того щоб прописатись на
АДРЕСА_1. Однак в ЖРЕПі їй в цьому
відмовили, посилаючись на те, що
будинок іде під знесення. Крім цього,
йому відомо, що його матір та ОСОБА_4
мали намір одружитися, однак не змогли
цього зробити, оскільки у ОСОБА_4 був
російський паспорт. Свідок також
ствердив, що з лютого 2013 року його матір
проживала у нього, оскільки
відморозила собі ногу. Разом з тим,
свідок не заперечував, що дійсно в
квартирі АДРЕСА_1 біля трьох років не
було світла. А газу там не було ніколи, у
зв»язку з чим він привозив їм додому
газовий балон. А також топили пічку
дровами, які він особисто їм привозив.
Документи на квартиру АДРЕСА_1
зберігались у нього, оскільки покійний
ОСОБА_4 вважав його своїм сином. Коли
виникла пожежа у вищезазначеній
квартирі, то сусіди позвонили саме
йому. Організацією похорон та
витратами на них займався саме він,
оскільки вважав покійного ОСОБА_4
чоловіком своєї матері.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав
покази аналогічні показам свідка
ОСОБА_5 Уточнив, що коли він був
неповнолітній , то ОСОБА_4 ходив з ним в
парк, їздив на природу, тобто ставився
до нього як другий батько. Їх спільні
знайомі сприймали покійного ОСОБА_4
разом з його матір»ю як подружню пару.
ОСОБА_4 постійно підробляв як
різноробочий. Телевізор, шафи та коври
в квартиру АДРЕСА_1 вони купляли разом.
Йому також відомо, що покійний ОСОБА_4
разом з його матір»ю хотіли обміняти
вищевказану квартиру на якесь інше
житло, де б був клаптик землі, однак у
них не вийшло знайти гідного обміну. На
це їх спонукало також і те, що в цьому
будинку постійно виникали якісь бійки
та сварки, а внизу якийсь час проживали
наркозалежні особи.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що він приблизно в 2005-2006 роках
допомагав громадянину ОСОБА_9 купляти
квартиру АДРЕСА_4. Ціна квартири була
низькою, оскільки, як пізніше зрозумів,
сусідами в даному будинку були
наркозалежні особи та особи, які
зловживають алкоголем. При цьому, він
вважав, що на ньому лежить
відповідальність за цю квартиру, а тому
періодично туди приходив. А саме,
свідок стверджував про те, що до ОСОБА_4,
який проживав в квартирі АДРЕСА_1,
приходили особи, які зловживали
алкоголем. ОСОБА_4 йому говорив, що
документи на його квартиру знаходяться
не у нього. Приблизно в 2007 році він
почув від сусідів, що у нього з»явилась
жінка ОСОБА_1. Свідок пояснив, що бачив
ОСОБА_1 у дворі в компанії ОСОБА_4.
Сусіди говорили, що ОСОБА_1 буває у
ОСОБА_4, однак про те, що вона там
проживає, він не чув. По вечорах він
інколи заходив в квартиру ОСОБА_4, там
на столі стояли керасинові лампи та
свічки. Серед людей, які сиділи за
столом, були і жінки, однак чи була
серед них ОСОБА_1 він стверджувати не
може, йому здається, що не було. Разом з
тим, на запитання головуючого описати
ОСОБА_1 - свідок не зміг.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснив, що квартира АДРЕСА_1 є його
власністю з 2005 року. Спочатку заходив в
свою квартиру декілька раз на тиждень,
потім став з»являтися там дуже рідко.
Він був знайомий з покійним ОСОБА_4,
якого бачив рідко. Свідок ствердив, що
на його погляд, ОСОБА_4 вів нездоровий
спосіб життя. Переважно він бачив
ОСОБА_4 в нетверезому стані в компанії у
дворі будинку. Не заперечував того
факту, що разом з ОСОБА_4 в компанії у
дворі перебувала і ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснив, що він заходив в квартиру
АДРЕСА_1 приблизно в 2007 році, куди його
запросила одна його знайома з приводу
обміну житла. В зазначеній квартирі
проживав ОСОБА_4 та ОСОБА_1, яка, як він
зрозумів, була дружиною ОСОБА_4. Вона
перебувала на кухні і готувала їжу. На
той час він їм запропонував по обміну
дачу з доплатою, однак їх не влаштувала
доплата. При цьому, ОСОБА_4 говорив, що
необхідно, щоб це питання вирішували їх
сини. Тоді на розмову про доплату
викликали сина позивачки - ОСОБА_5, у
якого знаходились і документи на цю
квартиру АДРЕСА_1. Крім цього, свідок
ствердив, що в послідуючому він
декілька раз бачив ОСОБА_4 разом з
ОСОБА_1 на вулицях м.Чернівці, в тому
числі на Червоноармійському базарі та
біля пункту склотари.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
ствердила, що позивачка ОСОБА_1 більше 10
років проживала в квартирі АДРЕСА_1
разом з громадянином ОСОБА_4 як чоловік
та дружина. Газу в їх квартирі ніколи не
було, тому вони використовували
газовий балон. До них приходили сини
ОСОБА_1 та допомагали їм. Вона особисто
подарувала їм пральну машину,
періодично давала їм продукти,
оскільки їх сім»я перебувала в
незадовільному матеріальному
становищі. Обігрівались в квартирі
вони пічками, які топили дровами. Крім
цього, свідок стверджувала, що до
ОСОБА_1 у вказану квартиру приходив
лікар, коли та хворіла. В один період
ОСОБА_1 перебувала в тубдиспансері, де
ОСОБА_4 її регулярно провідував. А також
свідок пояснювала, що неодноразово
зустрічала ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 в
місті, в тому числі на базарі та в
магазині.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснив, що він проживає в будинку
АДРЕСА_1. По сусідству з ним в цьому ж
будинку вже біля 10 років проживає
позивачка ОСОБА_1, яка на протязі цього
періоду проживала в квартирі НОМЕР_2
зазначеного будинку разом з ОСОБА_4. Чи
були вони офіційно одружені йому не
відомо, однак проживали вони однією
сім»єю. Скрізь і постійно вони ходили
разом. При цьому, він бачив, як
позивачка розвішувала у дворі білизну,
ходила в магазин. До ОСОБА_1 в цю
квартиру приїжджали її сини.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснила, що вона проживає в будинку
АДРЕСА_5 і є сусідкою з позивачкою
ОСОБА_1, яка приблизно з 2000 року
проживає в квартирі АДРЕСА_1 разом з
ОСОБА_4. Особисто вона періодично
заходила до них в гості і бачила, що
ОСОБА_1 в цій квартирі готувала,
прибирала та прала, тобто повністю вела
господарство. ОСОБА_4 дійсно випивав. Їм
також матеріально допомагали сини
позивачки. При цьому, їй відомо, що
ОСОБА_1 з ОСОБА_4 проживали цивільним
шлюбом, хоча вона і говорила ОСОБА_1, що
їй доцільно розписатися вже з ОСОБА_4.
Однак з яких причин вони так і не
розписалися, їй не відомо.

Вислухавши покази сторін,
пояснення ряду свідків, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно
до договору купівлі-продажу від 20
жовтня 2000 року ОСОБА_4 купив квартиру
АДРЕСА_1. ( а.с. 10). Згідно витягу про
реєстрацію права власності на
нерухоме майно квартира АДРЕСА_1,
належить на праві приватної власності
ОСОБА_4 ( а.с. 11).

Згідно свідоцтва про смерть від 27
березня 2013 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року ( а.с 12).

Як вбачається з договору
замовлення № 2672 на організацію та
проведення поховання від 29 березня 2013
року укладеного між ритуальною
службою МПК «Спецкомбінат» та ОСОБА_5,
предметом якого була організація та
проведення поховання померлого
ОСОБА_4, замовником зазначений
ОСОБА_5 - син позивачки. Крім того,
відповідно, оплату по даному договору
в розмірі 558,84 грн. та 790,02 грн., як
вбачається з рахунків замовлення №№
005539, 705078 проводив також ОСОБА_5 ( а.с. 17,
18).

Відповідно до оглянутої в
судовому засіданні спадкової справи №
10/20013 року до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, заведеної
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
23.09.2013 року позивачка ОСОБА_1 подала
заяву про прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_4, з яким
проживала в кв. АДРЕСА_1, однією см»єю
без реєстрації шлюбу (а.с. 40).

Згідно заключення ЛКК Чернівецького
відділу охорони здоров'я
міськтубдиспансеру від 08.11.2013 року №
188 громадянка ОСОБА_1 перебувала на
диспансерному обліку в
міськтубдиспансері з 20.05.2002 року, за
адресою по АДРЕСА_1. Двічі
утримувалася в умовах стаціонару
міськтубдиспансера, курси лікування: І
-й з 23.05.2002 року по 14.05.2003 р.; ІІ-й з 01.10.2007
р. по 18.12.2007 р.; а також амбулаторно в
поліклініці міськтубдиспансеру з
березня 2008 року по лютий 2009 р. ( а.с. 66).

З акту КЖРЕПу № 14 від 04.12.2013 року
вбачається, що ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5 зі слів сусідів
проживали разом та вели спільне
господарство з 2000-2003 р.р. за адресою
АДРЕСА_1, без реєстрації по день смерті
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року. ( а.с. 85).

З оглянутих в судовому засіданні
документів по кримінальній справі
№Я-070518 по обвинуваченню ОСОБА_14 за
ст.ст. 116,186 ч.1 КК України, в тому числі
протоколів допиту свідків та
протоколу судового засідання від 18.01.2008
р. з показами покійного ОСОБА_4 та
позивачки ОСОБА_1, вбачається, що
останні вказували місцем проживання
ОСОБА_1 саме квартиру АДРЕСА_1. (т.1 а.с.
124-125, 143-144; т.2 а.с. 256)

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного
кодексу України, сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу
України, у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

До складу спадщини покійного ОСОБА_4
входить кв. АДРЕСА_1.

А відповідно до п.4.4 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції №296/5 від 22.02.2012 р. - факт
проживання спадкоємців однією сім»єю
із спадкодавцем підтверджується
рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
(п.21) передбачено, що при вирішенні
спору про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім»єю не менше як п»ять років до часу
відкриття спадщини, необхідно
враховувати правила ч.2 ст.3 СК України
про те, що сім»ю складають особи, які
спільно проживають, пов»язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов»язки.

На підстави вищевикладеного, а також
узагальненим аналізом допитаних в
судовому засіданні свідків суд
приходить до висновку, що позивачка з
покійним ОСОБА_4 проживали спільно,
були пов»язані спільним побутом, а
також мали взаємні права та обов»язки,
тобто проживали однією сім»єю як жінка
та чоловік у фактичному шлюбі без
реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по
день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4
року, у зв»язку з чим позовні вимоги
підлягають до задоволення в повному
об»ємі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить як з показів ряду свідків, так
і з письмових доказів, які свідчать про
факт проживання позивачки за адресою:
АДРЕСА_1, в тому числі заключенням ЛКК
Чернівецького відділу охорони
здоров'я міськтубдиспансеру від
08.11.2013 року, актом КЖРЕПу № 14 від
04.12.2013 року, договорами замовленнями №
2672 на організацію та проведення
поховання від 29 березня 2013 року,
укладеними сином позивачки ОСОБА_5;
оглянутими в судовому засіданні
протоколами допиту свідків та
протоколом судового засідання від
18.01.2008 р. по кримінальній справі №Я-070518
по обвинуваченню ОСОБА_14 за ст.ст. 116,186
ч.1 КК України з показами покійного
ОСОБА_4 та позивачки ОСОБА_1, де останні
вказували місцем проживання ОСОБА_1
саме квартиру АДРЕСА_1, що письмово
зафіксовано в зазначених документах.

Той факт, що що спірна квартира
була придбана в 2000 році, тобто до
набрання чинності Сімейним кодексом
України, який вступив в дію з 2004 року,
при зазначених в позові та
встановлених в судовому засіданні
обставинах, на думку суду, в даному
випадку немає ніякого правового
значення.

Що стосується показів свідка ОСОБА_8, то
однозначно відповісти на питання чи
проживала ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1
свідок не зміг. Більшість його показів
в цій частині ґрунтувались на тому, що
ці відомості йому відомі зі слів
сусідів, яких саме він не
конкретизував. Крім цього, на запитання
головуючого описати саму ОСОБА_1 -
свідок не зміг.

А те, що за квартирою АДРЕСА_1
рахується борг по комунальним
послугам, та те, що зі слів деяких
сусідів покійний ОСОБА_4 зловживав
алкогольними напоями, на погляд суду,
не може бути підставами для відмови у
задоволенні позову.

Керуючись ч.2 ст.124 Конституції України,
ст.ст. 1258, 1261-1265 ЦК України; ч. 2 ст. 3
Сімейного кодексу України , ст.ст.10, 60,
88, 212-215 ЦПК України суд , -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної
громади м. Чернівці в особі
Чернівецької міської ради, де третьою
особою, яка не заявляє самостійні
вимоги, щодо предмету спору є
приватний нотаріус Чернівецького
міського нотаріального округу
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу- задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
та ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року по день
його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м. Чернівці протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: