АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7673/13
Справа № 2/644/433/13
інстанції: Маслов М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів: - Івах А.П.,
Коростійової В.І.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 21
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Харківського міського
управління ГУМВС України в Харківській
області, третя особа - Головне
Управління державного казначейства
України в Харківській області, про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за роботу у понадурочні години,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що згідно наказу УВС Х/м №39 л/с
від 10 вересня 1992 року він був прийнятий
на службу до Фрунзенського РВ ХМУ ГУ
МВС України в Харківській області на
посаду старшого інспектора-чергового.
16 грудня 2010 року згідно наказу ГУМВС
України в Харківській області №189 о/с
та Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України він
був звільнений в запас Збройних сил за
ст.64 п. «Ж» (за власним бажанням) у
званні старшого лійтенанта міліції, з
посади старшого інспектора-чергового
ЧЧ МВС Фрунзенського РВ ХМУ ГУ. 12 січня
2011 року згідно наказу ГУМВС України в
Харківській області №2 о/с пункт наказу
від 16 грудня 2010 року №189 о/с в частині
звільнення за т.64 п. «Ж» змінено і
ОСОБА_3 вважається звільненим у запас
Збройних сил за ст.64 п. «Б» (через
хворобу). За час проходження служби у ЧЧ
МВС Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області на посаді
старшого інспектора-чергового,
заробітна плата нараховувалась та
виплачувалась не в повному обсязі та з
порушенням діючого законодавства,
зокрема, КЗпП України, Закону України
«Про оплату праці», Закону України «Про
міліцію», п.п.12,21,22 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР,
затвердженого постановою КМУ від 29
липня 1991 року.

В уточнених позовних вимогах ОСОБА_3
просив стягнути з Харківського
міського управління ГУМВС України в
Харківській області заробітну плату за
роботу в надурочний час за період з 09
червня 2009 року по 16 грудня 2010 року в
сумі 6966 грн. 04 коп., зобов'язати
відповідача провести перерахунок
грошової допомоги при звільненні після
усунення вищезазначених недоліків,
стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 10 000
грн., завдану неправомірними діями та
бездіяльністю відповідача, та судові
витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 21
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримала. Представники відповідача
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, вважали що позов
необхідно було розглядати за правилами
адміністративного судочинства та
заявляли про необхідність закриття
провадження у справі, з підстав
передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.
Третя особа, належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, свого представника для участі у
справі не направила.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а клопотання
представників відповідача про
закриття провадження у справі -
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших відносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ч.2 ст.21
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

У п.п.2, 27 постанови Пленуму ВАС України
від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів» роз'яснено, що законодавство не
містить визначення терміна
«публічно-правовий спір»; для розгляду
спору адміністративним судом
необхідно встановити його
публічно-правовий зміст (характер); для
з'ясування характеру спору суди
повинні враховувати, що протилежним за
змістом є приватноправовий спір. Це
означає, що в основі розмежування
спорів лежить поділ права на публічне
та приватне. Вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративними
судами, якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Пов'язаними з
вимогами про стягнення заробітної
плати слід вважати вимоги про
відшкодування шкоди, завданої саме
невиплатою заробітної плати (грошового
утримання). Суди повинні мати на увазі,
що позовна вимога публічних службовців
про стягнення заробітної плати
(грошового утримання) за час вимушеного
прогулу або виконання нижче
оплачуваної роботи у зв'язку з
незаконним звільненням або
переведенням, у тому числі в разі, коли
її заявлено окремо від вимоги про
поновлення на роботі, підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки стосується
проходження особою публічної служби.

Зі змісту позовної заяви, поданої
відповідно до вимог
цивільно-процесуального кодексу,
вбачається, що ОСОБА_3 заявлені вимоги,
які пов'язанні з проходженням служби в
органах МВС України та звільненням у
запас Збройних сил України.

В своїй позовній заяві позивач просить
зобов'язати відповідача провести
перерахунок грошової допомоги
отриманої ним при звільненні з органів
внутрішніх справ, а також відшкодувати
моральну шкоду, завдану неправомірними
діями та бездіяльністю відповідача.
Тобто вказує на порушення прав суб'єкта
публічно-правових відносин і одночасно
заявляє вимоги про відшкодування
шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
необгрунтованості та недоказаності
позовних вимог. Проте, суд дійшов
такого висновку, з порушенням норм
процесуального права - не перевірив, чи
є суд цивільної юрисдикції належним і
повноважним судом у розумінні ст. 6
Європейської Конвенції «Про захист
прав людини і основоположних свобод»
та ст. 8 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів», не врахував, що
предметом спору є виплати, пов'язані з
проходженням публічної служби, що
призвело до вирішення справи
некомпетентним судом.

За таких обставин ухвалене у справі
судове рішення підлягає скасуванню з
підстав, передбачених ст.310 ЦПК України,
а провадження у справі - закриттю на
підставі ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205 п.4 ч.1 ст.307, 310, 314,315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 21
жовтня 2013 року скасувати.

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_3 до Харківського міського
управління ГУМВС України в Харківській
області, третя особа - Головне
Управління державного казначейства
України в Харківській області про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за роботу у понадурочні години -
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді