Справа № 128/2908/13-ц Провадження №
22-ц/772/3106/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Ганкіна І.А.Категорія:
27Доповідач: Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2013 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючої:
Стеблюк Л.П.

суддів: Сороки Л.А.,
Копаничук С.Г.

при секретарі:
Торбасюк О.І.

за участю представника ПАТ «Мегабанк» -
Руснак В.О.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційними скаргами представника
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» Руснак В.О. та представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Вінницького
районного суду Вінницької області від
15 серпня 2013 року у справі позовом
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» в особі Вінницького
центрального регіонального відділення
ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 за участю третьої особи без
самостійних вимог - Органу опіки та
піклування при Вінницькій
райдержадміністрації; ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення; за
позовом : ОСОБА_3 , за участю третьої
особи без самостійних вимог - ОСОБА_8 до
ПАТ «Мегабанк» в особі Вінницького
центрального регіонального відділення
ПАТ «Мегабанк» про припинення іпотеки,
-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Мегабанк» в особі Вінницького
центрального регіонального відділення
ПАТ «Мегабанк» звернулось до суду із
вказаним позовом, мотивуючи його тим,
що 30.03.2007 року між ВАТ «Мегабанк" та
ОСОБА_8 було укладено кредитний договір
№ 29-П/2007, за умовами якого ОСОБА_8 була
надана відновлювальна кредитна лінія
на споживчі цілі у розмірі 74 800 доларів
США, строком з 30.03.2007 року по 29.03.2017 року,
зі сплатою 13,5% річних, а з 1.09.2008 року - 14,5%
річних за користування кредитом, з
погашенням згідно графіку, вказаному в
додатку № 1 до кредитного договору. В
якості забезпечення виконання ОСОБА_8
зобов'язання за зазначеним кредитним
договором 30.03.2007 року між ВАТ "Мегабанк"
та ОСОБА_3 було укладено договір
іпотеки, у відповідності до умов якого
в іпотеку банку був переданий житловий
будинок з господарськими спорудами,
загальною площею 174,3 кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, на
земельній ділянці розміром 0,25 гектара
за кадастровим № 020060103, та
належить ОСОБА_3 на праві власності.
Загальна площа предмету іпотеки
становить, 174,3 кв.м., житлова 62,1 кв.м..
Відповідно п.5.1 договору іпотеки у разі
невиконання або неналежного виконання
відповідачем-боржником основного
зобов'язання, а також з інших підстав,
передбачених законодавством України,
банк вправі задовольнити свої вимоги
за основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки. В зв'язку з невиконанням
ОСОБА_8 зобов'язань за кредитним
договором щодо повернення кредитних
коштів та сплати відсотків, у
відповідності до умов кредитного
договору банк має право достроково
розірвати кредитний договір та
вимагати повернення кредиту, сплати
нарахованих відсотків, а тому просив
розірвати кредитний договір, солідарно
стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 81562,72 долара
США, що складає суму у розмірі 651686,13
грн., з яких залишок кредиту 74800,00
доларів США - 597652,00 грн., прострочена
заборгованість по відсоткам 5298,87
долара США - 42337,97 грн., заборгованість
по нарахованим відсоткам 933,96 долара
США - 7462,34 грн., штраф 10% від суми
заборгованості по кредиту та відсоткам
- 529,89 доларів США - 4233,82 грн., та в рахунок
погашення заборгованості звернути
стягнення на предмет іпотеки, виселити
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з будинку, який
є предметом іпотеки та покласти на
відповідачів судові витрати.

В подальшому за заявою позивача
позовні вимоги щодо стягнення коштів
за кредитним договором було залишено
без розгляду. Позовні вимоги уточненно
та за остаточною редакцією позову ПАТ «
Мегабанк» просив суд звернути
стягнення на майно в рахунок
забезпечення виконання кредитного
договору за №29П/2007 від 30.03.2007р.
укладеного між ОСОБА_8 та ПАТ
«Мегабанк», а саме, на житловий будинок
з господарськими спорудами та
будівлями що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що зареєстрований за
власником ОСОБА_3 та складається згідно
даних технічного паспорту з житлового
будинку «А», загальною площею 174,3 кв.м.,
житловою площею 62,1 кв.м., підвалу «П/А»,
ганку, пандусу, літньої кухні з
погрібом «Б», убиральні «В», огорожі
№1,3-5, криниці №2 та виселити з даного
житлового будинку ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

ОСОБА_3 звернулась до суду із
зустрічним позовом, у якому зазначила,
що 30.03.2007 року між ПАТ «Мегабанк» та
ОСОБА_8 було укладено кредитний договір
№ 29-П/2007, у відповідності до умов якого
ОСОБА_8 було надано кредит у розмірі 74
800 доларів США, на строк до 30.03.2017 року
зі сплатою 13,5% річних за користування
кредитом. В якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3
було укладено іпотечний договір та
передано у іпотеку житловий будинок з
господарськими спорудами,
розташований за адресою:. Дану іпотеку
позивач вважає такою, що підлягає до
припинення з підстав того, що ПАТ
«Мегабанк» заявив вимогу про
розірвання кредитного договору та
зобов'язання за яким було забезпечено
іпотекою об'єктом нерухомого майна.
Згідно ст.653 ч.2 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються, таким чином у разі
задоволення судом вимоги про
розірвання кредитного договору №29П/2007
від 30.03.2007 р. зобов'язання ОСОБА_8 перед
ПАТ «Мегабанк» буде припинено, а у
відповідності до ст.17 ЗУ «Про іпотеку»
іпотека припиняється у разі припинення
основного зобов'язання. Крім того, у
спірному правовідношенні ОСОБА_3,
згідно ст.583 ЦК України та ст.11 ЗУ «Про
іпотеку» є майновим поручителем, права
та обов'язки якої регулюються
загальними положеннями, зокрема,
передбаченими параграфами 3 глави 49 ЦК
України «Порука». У відповідності до
ст.559 ЦК України порука припиняється у
разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Як вбачається з
кредитного договору № 29-П/2007 порукою
було забезпечено зобов'язання ОСОБА_8 у
розмірі 74 800 доларів США на строк до
30.03.2017р. зі сплатою 13,5 % річних за
користування кредитом і така ж ставка
зазначена безпосередньо у договорі
іпотеки. За змістом позовної заяви ПАТ
«Мегабанк» вбачається, що плата за
кредитом була збільшена до 14,5 % річних,
згоду на що майновий поручитель ОСОБА_3
не надавала. В наслідок збільшення
відсоткової ставки збільшився і обсяг
відповідальності ОСОБА_3, а тому
майнова порука підлягає припиненню.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 15 серпня 2013 року
позов ПАТ «Мегабанк» в особі
Вінницького центрального
регіонального відділення ПАТ
«Мегабанк» задоволено частково.
Звернуто стягнення на майно в рахунок
забезпечення виконання кредитного
договору за №29П/2007 від 30.03.2007р.
укладеного між ОСОБА_8 та ПАТ
«Мегабанк», а саме, на житловий будинок
з господарськими спорудами та
будівлями що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що зареєстрований за
власником ОСОБА_3 та складається згідно
даних технічного паспорту з житлового
будинку «А», загальною площею 174,3 кв.м.,
житловою площею 62,1 кв.м., підвалу «П/А»,
ганку, пандусу, літньої кухні з
погрібом «Б», убиральні «В», огорожі
№1,3-5, криниці №2. В позові в частині
виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 відмовити. Вирішено
питання про судові витрати.

В задоволенні позову ОСОБА_3, за участю
третьої особи ОСОБА_8 до ПАТ «Мегабанк»
в особі Вінницького центрального
регіонального відділення про
припинення договору іпотеки
відмовлено.

В апеляційній скарзі представника
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» Руснак В.О. ставиться
питання про скасування рішення суду в
частині відмови у задоволенні
первісного позову та про постановлення
нового рішення, яким задовольнити
позов у повному обсязі, оскільки судом
порушено норми матеріального права,
суд не дав належної оцінки доказам
сторін.

В апеляційній скарзі представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ставиться питання про
скасування рішення суду та про
постановлення нового рішення, яким
відмовити у задоволенні первісного
позову та про задоволення зустрічного
позову, оскільки судом порушено норми
матеріального права, суд не дав
належної оцінки доказам сторін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення
відповідає.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства. Ст.629 ЦК
України також передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності ч. 1 ст. 1052 ЦК у разі
невиконання позичальником обов'язків,
встановлених договором позики, щодо
забезпечення повернення позики,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів, належних
йому відповідно до ст. 1048 ЦК України,
якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.554 ЦК України передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

З матеріалів справи вбачається, що
30.03.2007 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_8
було укладено кредитний договір №
29-П/2007, за умовами якого ОСОБА_8 була
надана відновлювальна кредитна лінія
на споживчі цілі у розмірі 74 800 доларів
США, строком з 30.03.2007 року по 29.03.2017 року,
зі сплатою 13,5% річних, а з 1.09.2008 року - 14,5%
річних за користування кредитом, з
погашенням згідно графіку, вказаному в
додатку № 1 до кредитного договору.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_8
зобов'язання за зазначеним кредитним
договором 30.03.2007 року між ВАТ "Мегабанк"
та ОСОБА_3 було укладено договір
іпотеки, у відповідності до умов якого
в іпотеку банку був переданий житловий
будинок з господарськими спорудами,
загальною площею 174,3 кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, на
земельній ділянці розміром 0,25 гектара
за кадастровим № 020060103, та
належить ОСОБА_3 на праві власності.
Загальна площа предмету іпотеки
становить, 174,3 кв.м., житлова 62,1 кв.м..

Відповідно п.5.1 договору іпотеки у разі
невиконання або неналежного виконання
відповідачем-боржником основного
зобов'язання, а також з інших підстав,
передбачених законодавством України,
банк вправі задовольнити свої вимоги
за основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В порушення умов кредитного договору
ОСОБА_8 припинив виплату грошових
коштів у виконання кредитного
зобов'язання і станом на 11.11.2009р.
загальна сума заборгованості склала 81
562,72 дол. США, що складають у
національній валюті 651 686,13 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ПАТ «Мегабанк» щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки в зв'язку
з невиконанням ОСОБА_8 зобов'язання
щодо повернення грошових коштів
отриманих за кредитним договором №
29-П/2007.

Згідно умов кредитного договору №
29-П/2007 від 30.03.2007р. право на підвищення
відсоткової ставки за п.3.3 є безумовним
правом кредитодавця, що було визнано
стороною боржника шляхом вільного
укладення даного договору, що
відповідало як волі так і бажанню обох
його сторін.

В подальшому визнання дійсності даного
договору кредиту було визнано шляхом
прийняття його до виконання та у
судовому порядку даний договір кредиту
оспорений не був. У визнанні договору
іпотеки від 30.03.2007р. недійсним було за
судовим рішенням Апеляційного суду
вінницької області відмовлено.

Згідно договору іпотеки укладеного у
майнову поруку за вищевказаним
кредитним договором від 30.03.2007 р. ОСОБА_3
виконання забезпеченого даним
договором основного зобов'язання
згідно п.1.1 здійснюється у порядку,
передбаченому кредитним договором та
будь якими додатковими правочинами до
нього.

За п.2.1, п.5.1 сторонами даного договору
визнано та погоджено право
кредитодавця на звернення стягнення на
предмет іпотеки у разі невиконання або
неналежного виконання Позичальником
та / або Іпотекодавцем відповідно
основного зобов»язання, згідно умов
договору іпотеки, а також з інших
підстав передбачених чинним
законодавством України у порядку
передбаченому чинним законодавством
України.

В силу п.5.3 іпотекодержатель має право
при зверненні стягнення на предмет
іпотеки отримати на праві власності
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов»язання, або від свого
імені продати предмет іпотеки
будь-якій особі на підставі договору
купівлі-продажу у порядку
встановленому чинним законодавством.

Право на припинення договору іпотеки
на підставі зміни відсоткової ставки
за даним договором сторонами не
оговорено та за договором не
закріплено.

Про зміну відсоткової ставки за
кредитним договором ОСОБА_8 був
попереджений, про що свідчить
відповідний лист банку, який є
приднаним до матеріалів справи від
19.08.2008р.

За умовами п.1.1, п.3.3 договору іпотеки
зміни до умов кредитного договору є
обов'язковими для виконання також і при
виконанні договору іпотеки, тому
враховуючи вказане та ту обставину, що
сама по собі зміна відсоткової ставки
не є самосітійною підставою для
припинення договору іпотеки, не
передбачена умовами даного договору,
тому суд вважає, що позов ОСОБА_3 не
доведений та таким, що до задоволення
не підлягає.

Щодо вимоги про виселення відповідачів
з будинку що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, у даному житловому будинку є
зареєстрованими двоє неповнолітніх
дітей, які проживають спільно з
батьками, відповідачами по справі. Дане
житло є єдиним житлом відповідачів.

За ст.29 ЦК України місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення придатнє для
проживання в ньому, у відповідному
населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або
тимчасово.

Згідно ст. 29 ч.3 ЦК України передбачено,
що місцем проживання фізичної особи у
віці від 10 до 14 років є місце проживання
її батьків.

За ст.47 Конституції України ніхто не
може бути позбавлений житла не інакше,
як за рішенням суду на підставі закону.

У відповідності до ст. 39 ЗУ «Про
іпотеку» виселення мешканців з
житлового приміщення, що є предметом
іпотеки є правом, а не обов'язком суду.

Тому, враховуючи, що ПАТ «Мегабанк» не
втрачена можливість погашення кредиту
іншим шляхом та з врахуванням того, що
банком не визначено доля іпотечного
майна після звернення на нього
стягнення (передача у власність чи
продаж з торгів) суд, вважає, що дана
вимога поставлена передчасно і до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження, та доведення перед судом
їх переконливості, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду, оскільки
останні ґрунтуються на повно
з'ясованих обставинах справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» Руснак В.О. відхилити

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 15 серпня 2013 року
залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: