Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

На підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2013 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Судом присуджено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець місця Глухів Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 19 червня 2013 року та до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 229грн.40 коп. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець місця Глухів Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, у межах суми платежу за один місяць.

21 листопада 2013 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2013 року, з підстав викладених у письмовій заяві, яка приєднана до матеріалів справи (а.с.35-37), обґрунтовуючи підстави для скасування заочного рішення суду відповідач посилається на те, що рішення суду прийняте у відсутності відповідача, який не мав змоги прибути у судове засідання, оскільки несвоєчасно отримував виклики до суду, що є безмовною підставою для скасування заочного рішення суду, також ухвалюючи рішення судом не було враховано майновий стан відповідача, який перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний, тому з урахуванням положень сімейного законодавства України, розмір аліментів мав бути визначений у твердій грошовій сумі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні просив заяву про перегляд заочного рішення задовольнити, скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та призначити справу для розгляду у загальному порядку, оскільки відповідач був позбавлений права взяти участь у судових засіданнях та надати належні докази, які суттєво впливають на розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про скасування заочного рішення.(ч.1 ст.231 Цивільного процесуального кодексу України)

Вивчивши матеріали цивільної справи №755/15495/13-ц, оцінивши наведені відповідачем ОСОБА_1 підстави для скасування заочного рішення, суд вважає, що заява про скасування заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 08 липня 2013 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Як убачається з матеріалів справи, в позовній заяві зазначено адресу проживання відповідача ОСОБА_1 - Київ, АДРЕСА_1, про час та місце слухання справи відповідач повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових викликів за вищезазначеної адресою, однак відповідач в судові засідання не з'явився, процесуальним правом взяти участь у судових засіданнях та надати письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористався.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ч.2 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд.

Як передбачено ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення).

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи відповідно до положень ст.ст.74, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України.

В той же час, посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що суд при ухвалені заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні є безпідставними.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права та навести доводи та заперечення щодо предмету спору на стадії судового розгляду справи, в тому числі шляхом надання письмових пояснень (заперечень) по суті предмету спору.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право суду при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, відповідач ОСОБА_1, звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, не надав докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, в той же час відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року не підлягає задоволенню, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права безпосередньо в судовому засіданні, однак небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановлено цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я