Справа №2010/7219/12
провадження №2/619/444/13
РІШЕННЯ

іменем України

24 грудня 2013 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд
Харківської областіу
складіголовуючого - суддіОСОБА_1за
участюсекретаря судового
засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зустрічний позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя, та визнання права
власності, позов ОСОБА_5, як третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору, до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 про поділ майна, що є об’єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, а саме просив визнати
житловий будинок, який розташований за
адресою: Харківська область
Дергачівський район сел. Солоницівка
вул. Гоголя №19, об’єктом права
спільної сумісної власності подружжя;
припинити його частку в зазначеному
житловому будинку, компенсувавши
вартість цієї частки; визнати за
позивачем право власності на
автомобіль НОМЕР_1; інше майно виділити
відповідачу.

ОСОБА_4 подала зустрічний позов до
ОСОБА_3 про поділ майна, що є об’єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, а саме просила визнати за нею
право власності на житловий будинок,
який знаходиться за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Солоницівка вул. Гоголя №19, а
також визнати право власності на
програвач «Самсунг РР-580» та меблеву
стінку «Олімп», визнати автомобіль
НОМЕР_1 об’єктом права спільної
сумісної власності подружжя та
зобов’язати ОСОБА_3 компенсувати
ОСОБА_4 її ? частку автомобіля у розмірі
52834 гривень, поділити інше рухоме майно,
а саме: виділити ОСОБА_3 насос
«Водолій», тюнер «Skybird», вентилятор, а
ОСОБА_4 виділити насос «Водолій», тюнер
«Skybird», вентилятор. Також виділити
ОСОБА_4 телевізор «Тошиба», двоспальне
дерев’яне ліжко з ортопедичним
матрацом, супутникову антену у зборі,
холодильник «Індезит», газонокосилку
«Husgvarna Partner», при цьому компенсувати
ОСОБА_3 половину вартості цих речей.

ОСОБА_6, як третя особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
пред'явив позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на автомобіль
НОМЕР_1.

Відповідно до ст.37 ЦПК України, у
зв’язку зі смертю ОСОБА_6 до участі у
справі суд залучив правонаступника
ОСОБА_5.

ОСОБА_5 уточнила позовні вимоги та
просила визнати грошові кошти у сумі
73440 гривень, витрачені на придбання
автомобіля НОМЕР_1, власністю
правонаступника ОСОБА_6 – ОСОБА_5;
зобов’язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4
повернути грошові кошти у сумі 73440
гривень правонаступнику ОСОБА_6 –
ОСОБА_5.

У судове засідання ОСОБА_3 не з’явився,
подав до суду заяву, в якій просив його
позов задовольнити та справу
розглядати у його відсутність.

У судове засідання ОСОБА_4 не
з’явилася, подала до суду заяву, в якій
просила її позов задовольнити та
справу розглядати у її відсутність.

У судове засідання ОСОБА_5 не
з’явилася, подала до суду заяву, в якій
просила її позов задовольнити та
справу розглядати у її відсутність.

Судом встановлені обставини і
визначені відповідно до них
правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечується, що з
7 червня 1997 року вони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який 30
листопада 2012 року розірвано.

З урахуванням ст.61 ЦПК України,
зазначені обставини не підлягають
доказуванню.

Згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 14 березня 2002
року, зареєстрованого в КП «БТІ
Дергачівської районної ради», ОСОБА_4 є
власником житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
який розташований за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Солоницівка вул. Гоголя №19.

Відповідно до договору купівлі-продажу
автомобіля №АБ2401/08-01 від 24 січня 2008
року та свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу АХС081775, ОСОБА_4 є
власником автомобіля НОМЕР_1.

Всебічно, повно, об’єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з’ясувавши обставини,
на які посилалися сторони, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
оцінивши ці докази в сукупності, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення первісного та зустрічного
позовів та відмову у задоволенні
позову третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
з наступних мотивів.

За загальним правилом дії законів та
інших нормативно-правових актів у часі
(ч.1 ст.58 Конституції України) норми
Сімейного кодексу України
застосовуються до сімейних відносин,
які виникли після набрання ним
чинності, тобто не раніше 1 січня 2004
року. Відповідно до чинного на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства спільною сумісною
власністю є: майно, нажите подружжям за
час шлюбу (ст.16 Закону України «Про
власність», ст.22 КпШС України).

У силу ст.16 Закону України «Про
власність» та ч.1 ст.22 КпШС України, які
були чинними на час виникнення
правовідносин щодо житлового будинку,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу житлового будинку від
14 березня 2002 року ОСОБА_4 є власником
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
який знаходиться за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Солоницівка вул. Гоголя №19.

Оскільки право власності на житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями, який знаходиться за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Солоницівка вул. Гоголя №19,
набуте ОСОБА_4 за час шлюбу з ОСОБА_3, то
зазначений житловий будинок є спільною
сумісною власністю сторін.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи
автомобіль НОМЕР_1, був приданий 24 січня
2008 року, тобто в період зареєстрованого
між сторонами шлюбу та зареєстрований
на ім'я ОСОБА_7

Таким чином, автомобіль НОМЕР_1, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Щодо іншого майна, яке зазначене у
позові ОСОБА_4

ОСОБА_4 не доведено та не надано суду
належних та допустимих доказів того, що
зазначене рухоме майно було набуте
подружжям за час шлюбу.

Таким чином, суд відмовляє у
задоволенні позову ОСОБА_4 у цій
частині.

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
їх частки є рівними.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних
частках є власниками спірного
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
автомобіля.

Щодо присудження грошової компенсації.

Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.71 СК України,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою,
крім випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Згідно ч.5 ст.71 СК України, присудження
одному з подружжя грошової компенсації
можливе за умови попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують про
присудження їм грошової компенсації
замість частки у праві спільної
сумісної власності на майно, при цьому
суду не надано доказів вартості
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
того, що відповідні грошові суми були
попередньо внесені на депозитний
рахунок суду.

Таким чином, у суду відсутні правові
підстави для присудження відповідної
грошової компенсації.

Щодо позовних вимог третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, суд
не бере до уваги посилання
ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_6 надав кошти на
придбання автомобіля НОМЕР_1, оскільки
не доведено та не надано суду належних
та допустимих доказів, які
підтверджували б факт надання ОСОБА_6
грошових коштів саме на придбання
спірного автомобіля.

Таким чином, суд дійшов до висновку про
відмову у задоволенні позову
ОСОБА_5

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

У порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визнати за ОСОБА_3 право
власності на ? частину житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, який знаходиться за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Солоницівка вул. Гоголя №19.

У порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визнати за ОСОБА_3 право
власності на ? частину автомобіля
НОМЕР_1.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити
частково.

У порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визнати за ОСОБА_4 право
власності на ? частину житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, який знаходиться за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Солоницівка вул. Гоголя №19.

У порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визнати за ОСОБА_4 право
власності на ? частину автомобіля
НОМЕР_1.

В іншій частині позову відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_5 як третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору, відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку, визначеному ч.1 ст. 223 ЦПК
України.

Суддя
Є.А.
Болибок