Головуючий суду 1 інстанції - Зорік
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 434/6379/13ц
Провадження № 22ц/782/4604/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Карташова О.Ю., Дронської І.О.

при секретарі: Скоробогатої Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Артемівського районного суду
м. Луганська від 16 вересня 2013 року

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання недійсним
державного акта на право власності,
встановлення межі, стягнення моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваною ухвалою суду першої
інстанції позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
недійсним державного акта на право
власності, встановлення межі,
стягнення моральної шкоди, визнано
такою, що не була подана, та повернуто
позивачу.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що
такий висновок суду призвів до грубого
порушення вимог закону про повний та
всебічний і об'єктивний розгляд справи,
встановлених нормами Цивільного
процесуального Кодексу України,
Конституцією України та Статтею 6
Протоколом № 1 Європейської Конвенції
про захист основних свобод і прав
людини, яка є частиною національного
законодавства України. Вважає ухвалу
Артемівського районного суду м.
Луганська від 16 вересня 2013 року
незаконною, необґрунтованою та такою,
що грубо порушує його конституційні,
процесуальні права і законні інтереси
та норми матеріального і
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з наступних підстав:

Судом не в повному обсязі з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а саме: в ухвалі Артемівського
районного суду м. Луганська від 16
вересня 2013 року є недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважає встановленими. В ухвалі
Артемівського районного суду м.
Луганська від 16 вересня 2013 року
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Судом порушені
норми матеріального та процесуального
права.

Вислухавши доповідь судді,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали виходив з того, що
ухвалою Артемівського районного суду
м. Луганська від 19 серпня 2013 року
позовна заява ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 - про визнання недійсним
державного акта на право власності,
встановлення межі, стягнення моральної
шкоди була залишена без руху, як така,
що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК
України, позивачу надано строк для
усунення недоліків, зазначених в
ухвалі.

12 вересня 2013 року представник позивача
ОСОБА_6 надала до суду уточнений позов,
проте недоліки позовної заяви які
вказані в ухвалі суду від 19 серпня 2013
року у повному обсязі під час звернення
з уточненим позовом не усунуті, а саме:
позивачем на виконання ухвали суду від
19 серпня 2013 року сплачено судовий збір
у розмірі 107,30 грн., проте відповідно до
ст. 4 ЗУ «Про Судовий збір» - 1 відсоток
ціни позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, тобто позивач
повинен був сплатити судовий збір у
сумі 250 грн. Крім того позивачем не в
повному обсязі усунуті інші недоліки
позовної заяви зазначені в ухвалі.

На основі вище зазначеного суд визнав
за необхідне визнати позовну заяву
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання недійсним державного акта на
право власності, встановлення межі,
стягнення моральної шкоди, такою, що не
була подана та повернув позивачу.

Однак судова колегія апеляційної
інстанції з зазначеним висновком суду
першої інстанції не може погодитися
зважаючи на наступне.

З ухвали Артемівського районного суду
м. Луганська від 19 серпня 2013 року, якою
позовну заяву залишено без руху
вбачається, що позовна заява залишена
без руху на основі того, що:

- не конкретно зазначено з міст
позовних вимог, а саме позивачем не
обґрунтовано позовну вимогу щодо
визнання Державного акту на право
власності недійсним, не зазначено
підстави скасування, не зазначено який
саме державний акт потрібно визнати
недійсним (його дату та номер), з
позовних вимог не зрозуміло чим саме
порушено право позивача;

- не в повному обсязі сплачено
судовий збір відповідно до ст. 4 ЗУ «Про
судовий збір» ;

- не зазначено посилань на докази,
що підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Стосовно першого та третього пунктів
судова колегія апеляційного суду не
може погодитися оскільки ці недоліки
частково були виправлені позивачем в
клопотанні (арк..спр.13, 16), в якому
позивачі конкретизували позовні
вимого, вказали реквізити державних
актів на право власності на землю, крім
того у позивачів не вичерпані
процесуальні можливості для подання
доказів.

Що стосується не сплати судового збору
, то суд першої інстанції не
конкретизував в ухвалі про залишення
позовної заяви без руху суму, яку
позивач повинен був сплатити, не
зазначив реквізити, на які потрібно
було перерахувати суму збору. А тому у
позивача виникли труднощі при усуненні
недоліків позову.

З зазначеного вбачається, що судом
допущене порушення норм
процесуального права, яке є підставою
для скасування ухвали суду, що
перешкоджає провадженню у справі, і є
підстави для поверне справи для
проводження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. 307, 311, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Артемівського районного суду м.
Луганська від 16 вересня 2013 року
скасувати, справу повернути до суду
першої інстанції для подальшого
розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: