печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2013 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі -Нєстєровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, треті особи Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя, Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фізичній особі законодавчим актом, що визнаний неконституційним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, треті особи Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя, Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фізичній особі законодавчим актом, що визнаний неконституційним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя при перерахунку раніше призначеної пенсії у зв»язку зі зростанням середньої заробітної плати в Україні, їй спричинена матеріальна шкода в розмірі 1950 грн. 58 коп. та моральна шкода, яку оцінює в розмірі 1 000 грн.

Позивач в судове засідання не з»явилась. Про час та місце розгялду справи повідомлена належним чином, напрвила до суду заяву про розгялд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Кабінету Міністрів України в судовму засідання позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, про що подав заперечення.

Представники третіх осіб Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя, Державної казначейської служби України в судове засідання не з»явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представнкиа відповідача Кабінету Міністрів України, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі міста Севастополя для перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку зі зростанням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Разом з тим, Управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі міста Севастополя застосувало показник середньої заробітної плати, який є меншим, ніж показник, визначений Державної службою статистики України, що, у свою чергу, як зазначив позивач, призвело до невірного перерахунку пенсії.

Таким чином, ОСОБА_1, вважає свої права порушеними та просить стягнути з держави Україна в особі Кабінету Міністрів України матеріальну шкоду в розмірі 1950,58 грн., завдану внаслідок неправомірних, на думку позивача, дій управління Пенсійного фонду України у Нахімовському районі міста Севастополя при перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку зі зростанням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески на підставі частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 113 Конституції України визначено, іцо Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» встановлено, що Кабінет Міністрів України є колегіальним органом, який приймає рішення після обговорення питань на його засіданнях.

Основні повноваження Кабінету Міністрів України визначені статтями 2, 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України».

Водночас, до повноважень Кабінету Міністрів України не належить здійснення перерахунку пенсій, особам, що мають на них право. Такі повноваження безпосередньо належать Пенсійному фонду України та його територіальним органам, виходячи з наступного.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджене Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011 визначено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених нього завдань організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах, районах у містах, а також управлінь у містах та районах, зокрема, щодо здійснення контролю за додержанням законодавства, про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Механізм, який регулює питання призначення (перерахунку) пенсій визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Пунктом 3 названого Порядку встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.

Згідно пункту 37 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів.

Отже, наведені норми законів та підзаконних актів підтверджують доводи відповідача про те, що призначення (перерахунок) пенсії безпосередньо здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України, а не Кабінетом Міністрів України. Таким чином, можна дійти висновку, що Кабінет Міністрів України не порушував права, свободи чи інтереси позивача, за захистом яких він звернувся з позовом до суду, оскільки Уряд не наділений повноваженнями щодо призначення (перерахунку) пенсій.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство згідно статті 10 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу норм наведених статей вбачається, що суд вирішує справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих йому сторонами доказів, тобто дії суду залежать від вимог позивача та заперечень відповідача.

За приписами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи вищевикладене, позивач не обґрунтувала підстави залучення Уряду відповідачем по справі, не надала належних та допустимих доказів, які свідчать про порушення саме Урядом її прав, свобод чи інтересів, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, треті особи Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя, Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фізичній особі законодавчим актом, що визнаний неконституційним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Литвинова І. В.