Провадження № 2/520/392/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2013 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Лазнікові І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третій особі Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.11.2012 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якої просить суд змінити розмір аліментів, визначених відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2, на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 25 жовтня 2012 року.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. та обґрунтовував їх тим, що рішенням від 15 листопаду 2012 року з нього стягнути аліменти на його доньку від другого браку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1200 грн., щомісячно, що ускладнило і без того тяжке матеріальне становище, а крім того вважає, що необґрунтованим є розрахунок заборгованості по аліментам, якій зробила державний виконавець.

Відповідач, та її представник, у судовому засіданні, заперечували проти позовних вимог ОСОБА_1 вважаючи їх недоведеними у судовому засіданні належними доказами.

Третя особа перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України, у судове засідання не зявились, та надали заяву про розгляд справи в їх відсутності, поклавши розгляд справи на думку суду. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін та проаналізував надані учасниками процесу докази і матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлене у судовому засіданні Київській районний суд ОСОБА_5 розглянувши 21 лютого 2005 року цивільну справу №2-2077/05 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, стягнув з останнього на користь позивачки, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі Ѕ частини зі всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 27.01.2005 року. Виконавчий лист по вищевказаному рішенню суду було предявлено до виконання 28.03.2005 року. У звязку з тим, що ОСОБА_1 не виконував зобовязання щодо належної сплати аліментів, та не мав постійної роботи, державним виконавцем першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_7 на підставі даних Головного управління юстиції про середньомісячну заробітну плату одного робітника по м. Одесі, була встановлена заборгованість по сплаті аліментів, станом на 01.10.2012 року у сумі 27724,5 грн.

У судовому засіданні, з боку позивача, було заявлене, що фактично вимоги ОСОБА_8, яка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1200 гривень є фіктивними, так як між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є домовленість згідно якою, остання з донькою проживають у квартирі матері позивача, а ОСОБА_1 не платить аліменти. Позивач на запитання суду відповів, що він не збирається оскаржувати рішення суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_8 не зважаючи на те. Що при розгляді справи суд не був повідомлений про існування інших аліментних зобовязань відповідача, не бажає вирішувати питання щодо справедливого розподілу своїх зобовязань відносно всіх аліментних відносин, та вважає за необхідне зменшити розмір аліментів лише відносно утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Стаття 195 СК України проголошує, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

У даному випадку суд вважає не доведеним з боку позивача у судовому засіданні які саме обставини, які мають істотне значення, явились підставою для виникнення заборгованості по аліментам. Позивач на оскаржував розмір заборгованості та дії державного виконавця, яка обчислила вказану заборгованість. Існування фінансової кризи не є, на думку суду, достатньою підставою, для того щоб працездатна людина. Не приймала відповідних дій для працевлаштування ( позивач не надав жодного доказу підтверджуючого що він робив спроби працевлаштуватися або хоча б звертався до центрів зайнятості).

Стосовно вимог про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, суд при вирішенні спору приймає до уваги поведінку самого позивача, якій знаючи про існування вказаних зобовязань , в якості підстави зменшення надає суду нове рішення суду про інші стягнення по аліментам, розмір яких є значно більшим ніж вин пропонує виплачувати дітям від першого браку, а у судовому засіданні не приховуючи заявляє про домовленість з ОСОБА_8, та фіктивність вимог. Крім того, позивач, не може зрозуміло пояснити, чому він пропонує нерівномірні розмири аліментних зобовязань різним дітям та відмовляється від вирішення питань співмірності утримання всіх неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третій особі Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луняченко В. О.