Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
смт. Млинів Рівненська область

Млинівський райсуд Рівненської
області

в складі : головуючого судді Феськова
П.В.

при секретарі : Мельничук Т.Ю.

за участю представника позивача -
Нестерука В.Ю., представника
відповідача - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Млинів Рівненської
області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
"Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк")
пред'явило в суді позов до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 13 лютого 2006 року
між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк»
укладено договір № ROМWSE00002336, на
підставі якого відповідач отримав
кредит у розмірі 8000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. В
порушення умов договору відповідач не
надав своєчасно Банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом. В зв'язку з цим, станом на
03.07.2013 року утворилася заборгованість в
розмірі 22744,94 гривні.

Просить суд стягнути з ОСОБА_4 22744,94
гривні заборгованості за договором та
229,40 грн. судових витрат.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позовних вимог. Просив суд застосувати
до вимог про стягнення заборгованості
із ОСОБА_4 загальну позовну давність у
три роки, на підставі чого відмовити в
задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк».

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши письмові докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов до задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

В підтвердження заявлених у позовній
заяві вимог позивач надав суду договір
№ ROМWSE00002336 від 13 лютого 2006 року та
розрахунок заборгованості станом на
03.07.2013 року (а.с. 6-7; 4-5).

Враховуючи письмові докази подані
позивачем, суд приходить до висновку,
що взяті на себе зобов'язання за
договором № ROМWSE00002336 ПАТ КБ
«Приватбанк» виконало повністю, що
свідчить про обґрунтованість вимог
позивача щодо стягнення
заборгованості із ОСОБА_4.

Разом з тим, суд вважає підставними та
такими,що підлягають задоволенню
доводи представника відповідача щодо
застосування строків загальної
позовної давності.

Так, згідно вимог ст.257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до
вимог про стягнення неустойки (пені,
штрафу) застосовується позовна
давність в один рік.

Згідно з ч.1,5 ст.261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Так, з п.1.1. договору № ROМWSE00002336 від 13
лютого 2006 року вбачається, що Банк
надав позичальнику (ОСОБА_4) строковий
кредит на строк по 13.02.2009 року (а.с. 6).
Отже, визначений договором трьохрічний
строк виконання зобов'язань сплив
13.02.2012 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
початок строку перебігу позовної
давності почався з 13.02.2009 року і
закінчився 13.02.2012 року.

Позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк»
датована 03.07.2013 р., а надійшла до суду
17.07.2013 р., про що свідчить відтиск штампу
вхідної кореспонденції суду (а.с.3,2).

У п.11 Постанови Пленуму Верховного суду
України №14 від 18.12.2009 року «Про судове
рішення у цивільній справі» зазначено,
що встановивши, що строк для звернення
з позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» судам
роз'яснено, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Позивач, у свою чергу, заяви про
поновлення пропущеного трирічного
строку позовної давності суду не
надавав, жодних причин поважності
пропуску строку не навів.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, на підставі ст.
629,1050,1054 ЦК України, керуючись статтями
10, 11, 60, 88,89, 212-215,218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Пулічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "Приватбанк" - відмовити в зв'язку
із закінченням строків позовної
давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
П.В. Феськов