Справа №784/1160/13 04.04.2013 04.04.2013 04.04.2013
Провадження № 22-ц/784/1237/13 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

4 квітня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Дубовій К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2013 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції (далі Арбузинський ВДВС) про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з вказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги він зазначав, що в Арбузинському ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь різних осіб та держави боргу.

7 грудня 2012 року державним виконавцем Арбузинського ВДВС накладено арешт на 144 секцій огорожі бетонної, сірого кольору розміром 2,0 м х 0,5 м ворота металеві з профнастилу темно вишньового кольору з хвірткою розміром 3,0 м х 2,0 м., та ворота металеві з профнастилу темно вишньового кольору розміром 3,0 м х 2,0 м. Проте, вказане майно описано та арештовано з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зокрема, державний виконавець міг описувати лише майно, що належить боржнику, чого не зробив, а тому наклав арешт та описав його (позивача) майно, оскільки матеріали для огорожі та ворота придбані та збудовані ним, та належать йому. Крім того, при опису майна держвиконавець не звернув уваги на те, що в процесі виконання арештовано та описано житловий будинок № 30 по вул. Миру в с. Садове.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. На думку апелянта, суд безпідставно не взяв до уваги його доводів, викладених в позовній заяві.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні державного виконавця Арбузинського ВДВС знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 18022 грн. 03 коп. матеріальної і 500 грн. моральної шкоди. До провадження приєднане інші провадження, про стягнення з вказаної особи виконавчого збору та 260 грн. штрафу.

На підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 9 лютого 2012 року, державним виконавцем вказаного відділу 15 травня 2012 року складено акт опису й арешту будинку № 30 по вул. Миру в с. Садове, який ОСОБА_5 придбав за договором купівлі продажу, укладеним на товарній біржі. Як складова частина будинку в акті описані огорожа бетонна та ворота залізні. Потім окремо, 8 лютого 2012 року державним виконавцем описані огорожа бетонна, але вже з зазначенням кількості пліт, та ворота з зазначенням їх кількості та матеріалу, з яких вони виготовлені ( а.с. 11, 12, 39).

Правильно встановивши, що огорожа та ворота є складовими будинку, який описано з метою реалізації для примусового виконання судового рішення та інших виконавчих документів, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи апелянта суперечать доказам у справі та вимогам матеріального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згаданий вище будинок існує як обєкт права власності та є головною річчю. Огорожа та ворота є приналежністю будинку, оскільки повязані з ним спільним призначенням. У звязку з чим, вони не можуть бути самостійними обєктами права власності ( ст.186 ЦК України).

За викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування правильного по суті рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: