УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

12 липня 2013 року через канцелярію суду (вх.№40822) надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що перебуває у відповідача, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила заяву про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що є предметом позову, оскільки є підстави вважати, що відповідач, будучи обізнаним про розгляд даної справи в суді, може вчинити дії, спрямовані на відчуження даної квартири, що зробить неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наведені позивачем підстави для забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, є накладення арешту на майно.

Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, предметом даного спору виступає квартира АДРЕСА_1, тому виходячи з предмету позову та склавшихся між сторонами відносин існує вірогідність того, що вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження об'єкту нерухомого майна, право щодо якого оспорює позивач, може ускладнити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду, що зумовлює вжиття судом заходів шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209- 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видане Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією 07 травня 2003 року, зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна і записане у реєстрову книгу за №4994 дата реєстрації 13 травня 2003 року.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для відома.

Копію ухвали направити до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києва для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

С у д д я: