Справа №784/3824/13 13.11.2013 13.11.2013 13.11.2013
Провадження № 22ц/784/3109/13 Головуючий у
першій інстанції Безпрозванний В.В.
Категорія 48 Доповідач в
апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

за участю позивачки ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_5

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 07 серпня 2013 року по
справі за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_5

про стягнення аліментів на утримання
дружини,

ВСТАНОВИЛА:

05 липня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, який в подальшому
зменшила, до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на її утримання в розмірі 200
грн. щомісячно.

Позивачка зазначала, що з 29 вересня 2012
року перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, про що у
Корабельному відділі РАГС
Миколаївського міського управління
юстиції зроблений актовий запис № 439
від 29 вересня 2012 року. Від цього шлюбу,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син -
ОСОБА_6, який проживає разом із нею та
знаходиться на її утриманні. З березня
2013 року вони припинили шлюбні
відносини. На даний час вона доглядає
дитину та не має можливості
працевлаштуватися, а відповідач
матеріальної допомоги на її утримання
не надає.

Посилаючись на вищезазначене,
позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 07 серпня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_3 на її утримання
аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно,
починаючи з 05 липня 2013 року і до
досягнення дитиною трирічного віку,
тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 року включно.
Вирішено питання щодо стягнення
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі. На думку
апелянта, рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивачки та представника відповідача,
дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених
вимог, повно з'ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам, які були
представлені сторонами, і дійшов
правильного висновку про те, що
відповідач зобов'язаний утримувати
дружину, с якою проживає їх дитина, до
досягнення останньою трирічного віку.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
29 вересня 2012 року та є батьками
неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 10-11). Позивачка перебуває у
відпустці по догляду за дитиною, у
зв'язку з чим позбавлена можливості
одержувати будь-який дохід.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, незалежно від
працевлаштування, наявності
постійного заробітку чи розміру доходу
чоловік зобов'язаний утримувати
дружину, з якою проживає дитини, до
досягнення дини тою трьох років. Така
особа не може бути визнана
неспроможною сплачувати аліменти, якщо
вона, будучи працездатною, не працює
без поважних причин.

Відповідач не надав суду доказів про
те, що він будучи працездатним не
працює з поважних причин.

Таким чином, суд прийшов до правильного
висновку, що відповідач повинен
надавати допомогу дружині, оскільки
остання перебуває у відпустці по
догляду за дитиною і не має
самостійного джерела існування.

Проте, задовольняючи позов, суд
помилкового в мотивувальній частині
рішення зазначив про те, що відповідач
не має інших аліментних платежів та
утримань за виконавчими документами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
у відповідача від першого шлюбу є
донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
утримання якої відповідач, періодично,
надає матеріальну допомогу своїй
першій дружині ОСОБА_7 на утримання
доньки ОСОБА_10 (а.с. 40, 56).

Також, позивачка по справі ОСОБА_3 в
суді першої інстанції пояснила, що з
відповідача за рішенням суду стягнуті
аліменти на утримання їх сина ОСОБА_6.

Крім того, 29 липня 2011 року відкрито
виконавче провадження в Корабельному
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції за виконавчим документом про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в
відшкодування матеріальних збитків,
скоєних злочином, в розмірі 75 268 грн. 70
коп. (а.с. 34).

Таким чином, висновок суду, що
відповідач аліменти нікому не сплачує,
утримань за виконавчими документами з
нього не здійснюється є помилковим та
підлягає виключенню з мотивувальної
частини рішення.

Проте, встановлений судом розмір
аліментів на утримання дружини у 200 грн.
не підлягає зміні, так як є співмірним
матеріальним можливостям відповідача
та не перевищує 30% (за аналогією ч. 2 ст.
182 СК України) від прожиткового
мінімуму на непрацездатну особу (894 грн.
х 30% = 268 грн. 20 коп.).

Наявність обвинувального вироку
відносно відповідача від 28 серпня 2013
року не впливає на обов'язок
відповідача матеріально підтримувати
дружину, яка перебуває у відпустці по
догляду за їх дитиною і не має
самостійного джерела існування.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що позивачка навчається у
Національному університеті
кораблебудування ім адмірала Макарова,
а тому, відповідно до ст. 199 СК України,
її повинні утримувати батьки до
досягнення 23 років, безпідставні та
ґрунтуються на помилковому тлумаченні
закону.

Доводи апеляційної скарги, що рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права
не заслуговують на увагу та
спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, але з мотивувальної
частини рішення підлягає виключенню
частину висновку.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 07 серпня 2013 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини
рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 07 серпня 2013 року
висновок: «Ухвалюючи рішення суд
враховує, що відповідач аліменти
нікому не сплачує, утримань за
виконавчими документами з нього не
здійснюється».

В іншій частині зазначене рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді