Справа № 716/1589/13-ц
28.10.2013 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
при секретарі Задорожняк О.М.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Заставнівського РС УДМС в Чернівецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що він є власником будинку №40 по вул. Л.Українки в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку крім нього зареєстрована також відповідач по справі ОСОБА_2, котра протягом тривалого часу в ньому не проживає. Він як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди в його користуванні шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування та розпорядження житловим будинком №40 по вул. Л.Українки в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши її вищенаведеним, просив її задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, не надала суду відомостей про причини неявки.
Згідно відповіді на запит в адресно довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області за №6523/13вих від 11.09.2013 року відповідач ОСОБА_2, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 суд вважає, що позов доведений та обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Л.Українки, 40 в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 8). У вказаному будинку крім позивача ОСОБА_1 зареєстровані також його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, малолітні онуки ОСОБА_7 Ю., ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що видно з виписки із по господарської книги №2 (а.с.7), акту обстеження матеріально- побутових умов проживання ОСОБА_1 від 13.06.2013 року (а.с.9). Відповідач ОСОБА_2 у домогосподарстві позивача ОСОБА_1 не проживає, спільним побутом з ним не повязаний, взаємних прав та обовязків не має, домоволодіння в належному стані не підтримує. Вказана обставина підтверджується актом обстеження матеріально- побутових умов проживання ОСОБА_1 від 13.06.2013 року (а.с.9), довідкою виконкому Горішньошерівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1347 від 13.06.2013 року (а.с.6).
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в домоволодінні позивача ОСОБА_1, однак з 2009 року у ньому не проживає.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача у її домоволодінні.
Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Частина 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відомості щодо укладення між сторонами договору найму (оренди) житла у відповідності до ст.ст. 810, 814 ЦК України у суду також відсутні. Угоди про користування спірним житлом не мають.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача такими, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул. Л.Українки,40 в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №40 по вул. вул. Л.Українки в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Я.С. Стрілець