Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2013 Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі КлючникО. М.

представника міської ради ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Буринської міської ради про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним, усуненням перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки у відповідності з планом

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась з позовом до до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , Буринської міської ради про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки у відповідності з планом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2005 року вона є власником будинку по вул. П.Комуни,64 в м. Буринь та земельної ділянки площею 2025 кв.м., яка знаходиться в її користуванні.

Рядом з нею, за адресою м. Буринь вул. П.Комуни ,62 до 2000 року проживав ОСОБА_4, в належному йому на праві приватної власності за законом (свідоцтво від 21.11.2000 року) будинку, за яким закріплена земельна ділянка, на думку позивача ,1173 кв. м.

20 . грудня 2000 року ОСОБА_4 отримав державний акт не землю (рестр №103) серії СМ №000236, відповідно до якого отримав у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га.

03.01.2001 року вказану земельну ділянку та будинок ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 , який з цього часу ними і користується.

Оскільки останній, як вважає позивачка, самовільно захватив частину належної її земельної ділянки, побудував самовільно огорожу та сарай на ній, а тому вона просить визнати державний акт на право приватної власності на землю серії СМ №000236,недійсним, так як він був виданий без узгодження меж суміжного користування, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом звільнення земельної ділянки від огорожі та господарських будівель та зобов"язати міську раду привести земельну ділянку у відповідность з планами будівельного кварталу земельних ділянок за 1990 рік.

Відповідач ОСОБА_4 не вважає себе відповідачем по справі, вказує, що будинок та земельну ділянку продав на підставі наявних документів, просить справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_6 заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що земельною ділянкою користуться законно та не допускає порушень земельного законодавства.

Представник Буринської міської ради заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії СМ №000236, на ім"я ОСОБА_4виданий відповідно до вимог закону, межі суміжного землекористування між сторонами встановлені відповідно до протоколу погоджувальної комісії Буринської міської ради від 18.09.2012 року.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов до слідуючих висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 21.11.2000 року ОСОБА_4 став власником

2

будинку № 62 по вул. П.Комуни в м. Буринь та земельної ділянки , загальною площею 0,15 га за цією ж адресою, що належали ОСОБА_7, яка померла 20.04.1999 року.На вказану земельну ділянку спадкомець отримав державний акт на право приватної власності на землю серії СМ №000236.При цьому межі земельної ділянки були погоджені з сусідами та закріплені в натурі. Акт погодження був підписаний і позивачкою по справі, про що свідчить її підпис в Акті, складеному уповноваженою комісією.

При таких обставинах, суд вважає, що ОСОБА_4набув права власності на землю, відповідно до вимог ст. 116 ЗК УКраїни і підстав для визнання даного акту недійсним суд не вбачає.

Отриману у власність земельну ділянку, площею 0,15 га , відповідно до договору купівлі-продажу від 03.01.2001 року в ОСОБА_4 продав ОСОБА_5, який до цього часу нею і користується.

Позивачка ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2005 року стала власником будинку по вул. П.Комуни,64 в м. Буринь. та користувачем земельної ділянки площею 2025 кв.м..При цьому право власності на земельну ділянку за нею не визнано.

В ході судового розгляду справи, позивачка не надала суду жодного доказу про те, що відповідач ОСОБА_5 самовільно захватив частину належної її зем ельної ділянки, незаконно звів огорожу та незаконно побудував господарські споруди, а тому її вимоги, щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не можуть бути задоволені.

Суд не може визнати рішення погоджувальної комісії від 18 вересня 2012 року незаконним, як цього вимагає позивач, та з яким не погоджується ОСОБА_5, оскільки таке рішення прийнято компетентною, повноважною комісією, з урахуванням дотримання правил добросусідства та з урахуванням положень ст. 107 , п.3. ст.158 ЗК України.

Суд не може зобов"язати Буринську міську раду привести земельну ділянку у відповідність до плану земельної ділянки при будинку №64 по вул. П.Комуни будівельного кварталу за 1990 рік, оскільки межі між сусідами узгоджувались при видачі державного акту на землю та відсутністю належних доказів про порушення прав позивачки, як землекористувача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України , ст. 81,107,125,126,158 ЗК України

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , Буринської міської ради про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки у відповідності з планом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: