Справа №784/3022/13 14.10.2013 14.10.2013 14.10.2013
Справа №22ц/784/2532/13 Головуючий у 1 інстанції Бобровський І.М.
Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

14 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Шолох З.Л.,

із секретарем судового засідання Яценко Л.В.,

з участю:

позивача за первісним позовом ОСОБА_2,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2013 року, постановлену в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину квартири, яка є обєктом їх спільної сумісної власності, і встановлення порядку користування нею та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 і ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування житлом, -

у с т а н о в и л а :

29 серпня 2011 року ОСОБА_2 предявила зазначений первісний позов до свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на ? частку в квартирі АДРЕСА_1, яку 07 квітня 2000 року, перебуваючи у шлюбі, придбали у спільну власність, оформивши набуте на відповідача.

Посилаючись на те, що відповідач не визнає за нею права на частку в квартирі, просила визначити її за судовим рішенням, і, одночасно, встановити порядок користування квартирою.

26 вересня 2011 року ОСОБА_5, через свого представника ОСОБА_7 предявив зустрічний позов до ОСОБА_2 і свого сина ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування спірною, належною тільки йому квартирою, оскільки ті з 2002 року в ній без поважних причин не проживають, не дивлячись на те, що він їм в цьому перешкод не чинив.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 квітня 2013 року до участі у справі в якості третьої залучено ОСОБА_3, яка за договором купівлі-продажу від 19 квітня 2012 року придбала названу квартиру у товариства з обмеженою відповідальністю «Атомгідроенергобуд».

17 травня 2013 року ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору по даній справі, звернулася з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки вона є добросовісним її набувачем.

20 травня 2013 року ОСОБА_2, пославшись на бажання ОСОБА_3 відчужити названу вище квартиру, звернулася до названого суду з клопотанням про забезпечення свого позову, шляхом накладення арешту на квартиру, що є предметом цивільного спору.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2013 року це клопотання було задоволено.

Представник ОСОБА_3С ОСОБА_4, подала на цю ухвалу апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, оскільки вона постановлена без належних правових підстав і в порушення установленого законом порядку розгляду клопотань про забезпечення позову. Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив її в межах норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що інше може утруднити або, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.

Так, в силу статей 151, 152 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.»

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру, до яких відносяться і позови про визнання права власності на частку майні, що є обєктом спільної власності, дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається із виділених зі справи матеріалів, ОСОБА_2 відстоює своє право власності на частку в квартирі АДРЕСА_2, яка вже під час розгляду справи у суді, за різних правових підстав, декілька разів змінювала власників.

А тому, будь-які дії у подальшому, спрямовані на чергову зміну власника спірної квартири може утруднити чи, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

За такого у наявності всі умови для забезпечення позову і заяву ініціатора забезпечення позову .

Оскільки за таких же мотивів до цього висновку дійшов і місцевий суд, то підстав для скасування його ухвали про забезпечення позову немає.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що судом порушено порядок розгляду названої заяви, то вона не може братися до уваги, оскільки не суперечить положенням чинного цивільно-процесуального законодавства, яким такий розгляд встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. - 151) клопотання про забезпечення позову подано 20 травня 2013 року, в той же день воно у судовому засіданні і розглянуто. Відповідно довідки секретаря судового засідання, фіксації судового процесу не було через неявку сторін.

У звязку з цим, і взявши до уваги те, що спірна квартира є предметом позовів, які є у даній справі, накладення на неї арешту не можна вважати безпідставним та протизаконним.

Що ж до тверджень названої особи, про наявність інших процесуальних порушень, допущених судом при розгляді судом даної заяви, то вони не можуть слугувати скасуванню оскарженої ухвали, оскільки частина з них не має підтвердження, а ті ж, що мали місце, носять формальний характер і не вплинули на результат вирішення клопотання.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, ця ухвала відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України у касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає .

Головуючий Судді:

Справа №22ц/784/2532/13 Головуючий у 1 інстанції Бобровський І.М.

Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А

(вступна та резолютивна частини)

14 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Шолох З.Л.,

із секретарем судового засідання Яценко Л.В.,

з участю:

позивача за первісним позовом ОСОБА_2,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2013 року, постановлену в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину квартири, яка є обєктом їх спільної сумісної власності, і встановлення порядку користування нею та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 і ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування житлом, -

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає .

Головуючий Судді: