Справа № 490/9249/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

19 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді-
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

позивача-
Сільченко О.П.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Миколаївської міської ради про
визнання особи такою,що втратила право
користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням

- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.

Справа №490/9249/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді-
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

позивача-
Сільченко О.П.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Миколаївської міської ради, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

В обгрунтування вимог позову
вказувала, що відповідачка є дочкою її
онуки ОСОБА_4 Оскільки на момент
народження її мати була зареєстрована
в належній позивачці квартирі АДРЕСА_1,
дитина після народження була
зареєстрована 16.12.2004 року за вказаною
адресою. В 2007 році ОСОБА_4 разом з
чоловіком та дитиною залишила місце
реєстрації та з того часу ніхто з
вказаних осіб у квартирі не проживає,
дитина разом з батьком ОСОБА_5 проживає
по АДРЕСА_2. Рішенням Центрального
районного суду м.Миколаєва від 27.12.2012
року ОСОБА_4 виселена з квартири
позивачки без надання іншого жилого
приміщення на підставі ч.2 ст.116 ЖК
України.

Позивачка та її представник в
судовому засіданні вимоги позову
підтримали, посилаючись на обставини,
що викладені у позовній заяві.

Законний представник
неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_5 до суду
не з'явився, надав заперечення проти
позову.

Третя особа свого представника до
суду не направила, про причини неявки
не повідомила.

Вивчивши доводи позову,
дослідивши письмові докази, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів
справи ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1. Крім позивачки у зазначеній
квартирі проживала та була
зареєстрована її онука ОСОБА_4

ОСОБА_4 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від
якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка
ОСОБА_3, яка була зареєстрвоана за
місцем реєстрації матері.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка, у 2007 році ОСОБА_4 разом з
чоловіком та дитиною виїхала з
квартири АДРЕСА_1 та з того часу ці
особи в даній квартирі не проживають
без поважних причин.

Факт непроживання відповідачки
також підтверджуються показами
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7; актом
соціального інспектування від 28.02.2013
року №271; актом обстеження
житлово-побутових умов сім'ї від 29.02.2013
року; довідкою Вознесенської
спеціалізованої школи І ступеня №1 від
27.03.2013 року №35, згідно якої ОСОБА_3
навчається в ній з 01.09.2010 року;
характеристикою цієї школи, з якої
вбачається, що відповідачка
навчається в цій школі в 3-Б класі та
проживає у АДРЕСА_2, її вихованням
займаються бабуся ОСОБА_8 та батько
ОСОБА_5

Рішеннямм Центрального районного
суду м.Миколаєва від 27.12.2012 року с
ОСОБА_4 виселена з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного
Кодексу України сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки. Подружжя вважається
сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у
зв'язку з навчанням, роботою,
лікуванням, необхідністю догляду за
батьками, дітьми та з інших поважних
причин не проживають спільно.

Згідно ст.405 Житлового Кодексу
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що відповідачка не є
членом сім'ї позивачки, оскільки вона
разом з батьками у 2007 році виїхала з
квартири АДРЕСА_1 та з того часу
проживає разом з її батьком ОСОБА_5 та
бабусею ОСОБА_8 у АДРЕСА_2, а її мати
ОСОБА_4 виселена з даної квартири
рішенням суду від 27.12.2012 року.

За такого відповідачку слід
визнати такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Таким чином вимоги позову
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК
України судовий збір сплачений при
подачі позову.

Керуючись ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради, про визнання
особи такою,що втратила право
користування житловим приміщенням

- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.