Справа № 2-715/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2013 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Олвіта-буд» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні працівника, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Олвіта-буд» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні в якому вказує, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем з 01.07.2007 року. При звільненні 01.02.2010 року відповідач не провів з позивачем кінцевого розрахунку, в звязку з чим останній просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу по заробітній платі з врахуванням індексу інфляції в розмірі 122 170,98 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 тисяч гривень з 01.02.2010 р. по 01.08.2011 р.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачу в день звільнення було видано трудову книжку та проведено кінцевий розрахунок по заробітній платі, а тому позов є безпідставним. Також представник відповідача просить застосувати до позову строки позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти.

Між сторонами існують трудові правовідносини.

ОСОБА_2 працював на посаді охоронця ТОВ «Олвіта-буд» з 01 липня 2007 року по 01.02.2010 року та був звільнений з посади за власним бажанням згідно ст.38 КУпП України (а.с.4).

Згідно ст.115 КЗпП України відповідач повинен виплачувати позивачу заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Під час розгляду справи було встановлено, що позивачу заробітна плата за серпень 2008 року в розмірі 1754,10 грн., вересень 2008 року - 1 000 грн., жовтень 2008 року - 1000 грн., листопад 2008 року - 500 грн., грудень 2008 року - 500 грн., січень 2009 року - 500 грн., лютий 2009 року - 950 грн., березень 2009 року 950 грн., квітень 2009 року 950 грн., травень 2009 року - 950 грн., червень 2009 року - 950 грн., липень2009 року - 950 грн., серпень 2009 року - 950 грн., вересень 2009 року 950 грн., жовтень 2009 року - 950 грн., листопад 2009 року - 950 грн., грудень 2009 року 950 грн., січень 2010 року - 1050,85 грн. була нарахована і крім того, з неї сплачувалися податки з доходу фізичних осіб в бюджет та внески до Пенсійного фонду України.

Відповідно до платіжних відомостей за серпень 2008 року позивач отримав заробітну плату в розмірі 820,25 грн., в грудні 2008 року в розмірі 1109,24 грн. та в липні 2009 року в розмірі 850 грн.

Таким чином ОСОБА_2 не отримав заробітну плату за серпень 2008 року в розмірі 934,10 грн., у вересні 2009 року - 1 000 грн., листопад 2008 року 500 грн., січень 2009 року - 500 грн., лютий 2009 року - 950 грн., березень 2009 року 950 грн., квітень 2009 року - 950 грн., травень 2009 року - 950 грн., червень 2009 року - 950 грн., серпень 2009 року - 950 грн., вересень 2009 року - 950 грн., жовтень 2009 року 950 грн., листопад 2009 року - 950 грн., грудень 2009 року - 950 грн., січень 2010 року -1050,85 грн., а всього в розмірі 14 434,95 грн.

Відповідно до висновку експерта №1/1311 від 24 січня 2013 року підписи розташовані в графах «Підпис в одержанні», навпроти прізвища «ОСОБА_2Н.» платіжних відомостей без номера за листопад 2009 року, платіжної відомості №2 за 02 вересня 2009 року, платіжної відомості №9 за 26 листопада 2008 року виконані не ОСОБА_2, а іншою особою, суми «400» платіжної відомості №10 за 26 грудня 2008 року, платіжної відомості №1 за 23 березня 2009 року, ймовірно виконані не ОСОБА_2, а іншою особою, підписи в платіжних відомостях № за 06 жовтня 2008 року, №7 за 21 серпня 2008 року виконані ОСОБА_2 Вирішити питання, чи виконаний підпис, розташований в графі «Підпис в одержанні», навпроти прізвища «ОСОБА_3 та суми «1109,24» платіжної відомості №10 за 26 грудня 2008 року ОСОБА_2 чи іншою особою, не надається можливим (а.с.105-112).

Таким чином розмір нарахованої проте не виплаченої заробітної плати ОСОБА_2 становить 16 754,95 грн.

Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст.34 Закону "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ) і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. №1427 зі змінами, внесеними постановою від 23 квітня 1999 р. №692 підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам за будь-яких причин затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на 1%.

Таким чином позивачу до виплати підлягає компенсація за вересень 2008 року 301,54 грн., лютий 2009 року 189,16 грн., березень 2009 року 175,90 грн., квітень 2009 року 167,37 грн., травень 2009 року 162,70 грн., червень 2009 року -152,58 грн., серпень 2009 року 154,90 грн., вересень 2009 року 154,90 грн., жовтень 2009 року 139,3 грн., листопад 2009 року 129,2 грн., грудень 2009 року 121,44 грн., січень 2010 року 105,09 грн. (згідно представленого розрахунку).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством розмір якої в листопаді 2008 року становить 500х 1.1: 100= 5.50 грн.; 500х 2.8:100=14.00 грн.; січні 2009 року 500х 4.4:100=22.00 грн.; лютий 2009 року (м.з.п. 669) - 669 х 6.66:100=44.15 грн.; березень 669 х 9.66:100=64.22 грн.; квітень 2009 року 669 х 11.3:100= 75.60 грн.; травень 2009 року 669 х12.8:100=85.63 грн.; червень 2009 року 669 х12.8: 100= 85.63 грн.; липень 2009 року 669х 14.3 :100= 95.67 грн.; серпень 2009 року 669 х 15.7:100= 105.03 грн.; вересень 2009 року 669 х15.7 :100= 105.03 грн.; жовтень 2009 року 669 х15.7 :100= 105.03 грн.; листопад 2009 року (м.з.п.744) 744х 15.7 :100 = 116.80 грн.; грудень 2009 року 744х 17.3:100= 128.71 грн.; січень 2010 року (м.з.п.869) 869 х 18.6:100= 161.63 грн., всього: 1214,63 грн.

Суд не приймає до уваги розрахунок компенсації та індексації представлений позивачем, оскільки він не відповідає вимогам закону і не підтверджений належними та допустимими доказами у справі.

На підставі ст.117 КЗпП України заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню на користь позивача, також підлягає стягненню відповідно до закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, яка становить 950+116,8+950+128,71= 2145,50:44 (норма робочих днів)=48,76 грн. х 485= 23 648.60 грн.( з 01.02.2010 року по 01.06.2011 року).

Суд відмовляє в стягненні компенсації за серпень 2008 року, оскільки суду не відомо коли саме і за що були проведенні утримання.

Суд також відмовляє у стягненні на користь позивача заробітної плати за роботу у святкові дні та нічні зміни,так як суду не надані докази , щодо кількості відпрацьованих позивачем святкових днів та нічних змін,а надані суду ксерокопії табелю виходу на роботу,суд не сприймає як належний доказ, оскільки останні підприємством не завірені,а вироком Житомирського районного суду від 15 липня 2010 року встановлено,що директор підприємства «Олвіта-Буд» ОСОБА_4 взагалі не здійснював табелювання працівників підприємства з метою обліку використання їх робочого часу.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 14 434,95 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 23 648,60 грн., компенсації в розмірі 1954,08 коп. та індексацію в розмірі - 1214,63 грн., всього до стягнення підлягає 41 252,26 грн.

Що стосується вимог позову, про стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн., то цю вимогу суд задовольняє частково в сумі 2000 грн., погоджуючись з доводами позивача про те, що на час звільнення позивачу безпідставно не виплачувалася заробітна плата, було порушено його нормальні життєві звязки. Суд враховує також, характер порушення трудових прав позивача, позбавлення можливості реалізації свого права на працю, глибину душевних страждань, вимоги розумності і справедливості.

Частина 2 ст.233 КЗпП України передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн.

Керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Олвіта-буд» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 14 434,95 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 23 648,60 грн., компенсації в розмірі 1954,08 коп., індексацію в розмірі - 1214,63 грн., моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Олвіта-буд» на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня та 120 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В.Зубчук