Справа №784/1662/13 21.05.2013 09.04.2013
Провадження № 22ц-784/1576/13
Апеляційний суд Миколаївської області
У Х В А Л А

09 квітня 2013 року суддя апеляційного суду Миколаївської області Яворська Ж.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод, покладення зобов"язань вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод, покладення зобов"язань вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

01 квітня 2013 року ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Апеляційна скарга разом зі справою була направлена до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Проте його відкриття є передчасним.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 23 жовтня 2012 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Проте, вимоги позивача зазначені у вступній частині рішення мають розбіжності з вимогами, зазначеними в його резолютивній, зокрема відсутнє посилання щодо зобов"язань вчинити певні дії.

Крім того, як вбачається зі збільшених позовних вимог, позивач просив як зобов"язати вчинити певні дії (ліквідувати ями), так і заборонити їх здійснювати (проводити будь-які самовільні будівельні роботи), що було предметом розгляду, проте не відображено в рішенні, хоча в задоволенні позову в частині позовних вимог і відмовлено.

Також, у резолютивній частині проголошеній в судовому засіданні зазначено про стягнення з позивача на користь держави судового збору в сумі 8,50грн.

Згідно ч.2 ст. 218 ЦПК України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам змінити це рішення.

Однак, в мотивувальній та резолютивній частині повного тексту рішення з позивача ОСОБА_2 зазначено стягнути вже 315,78 грн., що також вказує на наявність описки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 1, 7), відповідачем у справі є ОСОБА_1, проте в тексті рішення зазначено що воно ухвалено щодо ОСОБА_3, що також вказує на описку.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи виправити допущені у судовому рішенні описки.

Крім того, слід звернути увагу суду першої інстанції на неналежне оформлення справи, оскільки по-перше: журнал судового засідання не містить підпису секретаря судового засідання. По-друге, заяви про видачу копії рішення суду, подані сторонами, мають бути долучені до матеріалів самої справи, прошиті та пронумеровані, а не знаходиться за її межами та тим більше не бути підшитими до виділеного матеріалу. Також, слід зазначити, що заява позивача від 15 січня 2013 року про видачу судового рішення зазначена ним як повторна після заяви, поданої ним до канцелярії суду в грудні 2012 року, проте матеріали справи такої заяви теж не містять.

Частиною 7 ст. 297 ЦПК України передбачено, що при надходженні неналежно оформленої справи, суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Враховуючи наведене, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для виправлення допущених в рішенні описок та належного оформлення.

Керуючись ст. 297 ЦПК України , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з матеріалами справи повернути до Центрального районного суду м. Миколаєва для виправлення допущених в рішенні описок та належного оформлення.

Надати строк для усунення вказаного недоліку - протягом десяти днів з дня її отримання судом першої інстанції.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Ж.М. Яворська