Справа № 254/8551/13-ц
Провадження № 2/254/2154/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька в складі:

Головуючого-судді: Данилів
С.В.,

за секретаря:
Доброреза А.А.,

без участі сторін.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Будьоннівської районної у м.
Донецьку ради, третя особа Державна
реєстраційна служба Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, Комунальне підприємство Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька
про припинення права власності на 15/100
частки домоволодіння та визнання права
власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька із позовом до Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради, третя особа
Державна реєстраційна служба
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку, Комунальне
підприємство Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька про
припинення права власності на 15/100
частки домоволодіння та визнання права
власності на домоволодіння, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_3.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_2
зазначає, що 17 вересня 1980 року
виконкомом Донецької міської ради
народних депутатів йому було видано
свідоцтво про право особистої
власності на 85/100 частки домоволодіння,
що складається із двох житлових
будинків, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначене свідоцтво видано на
підставі рішення Пролетарського
виконкому ради народних депутатів
№15/426в від 28 червня 1980 року та
зареєстровано Міським відділом
комунального господарства Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька 22
вересня 1980 року, про що зроблено запис
№ 26872 у реєстраційну книгу.

Позивач вказує, що 08 жовтня 1980 року на
ім'я ОСОБА_3 виконкомом Донецької
міської ради народних депутатів було
видано свідоцтво про право особистої
власності на 15/100 частки домоволодіння,
що складається із двох житлових
будинків, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначене свідоцтво видано
замість свідоцтва про спадщину від 06
серпня 1966 року №2793 на підставі рішення
Пролетарського виконкому ради
народних депутатів №19/587а від 27 серпня
1980 року та зареєстровано Міським
відділом комунального господарства
Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька 20 жовтня 1980 року, про що
зроблено запис № 26872 у реєстраційну
книгу. Водночас позивач зазначає, що
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1, видане Пролетарським б/РАЦС м.
Донецька 09.01.1974 р. актовий запис №33. З
часом 15/100 частки домоволодіння, що
належали померлій ОСОБА_3 без
застосування будь-яких дій,
направлених на її знищення, повністю
зруйнувалась, оскільки у 15/100 частки
домоволодіння після смерті ОСОБА_3,
ніхто не проживав та зазначене майно
нікому у спадщину не перейшло, будинок
не ремонтувався.

Позивач зазначає, що у вересні 2012 року
звернулися до виконкому
Будьоннівської районної ради м.
Донецька із заявою про складання акта
комісії по контролю за станом житлових
будинків та 01 жовтня 2012 року було
отримано акт комісії по контролю за
станом житлових будинків, належних
громадянам на праві приватної
власності про знос житлового будинку
А-1 і господарських споруд В, Д, Е по
АДРЕСА_1. Згідно вищезазначеного акта
комісія встановила, що домоволодіння
раніше складалося із двох житлових
будинків: літ. А-1, загальною площею 34,4
кв. м., житлового будинку літ Б-1
загальною площею 83,4 кв.м, сараїв В, Д, Е,
вбиральні літ. Г, огорожі №1-3,
водопроводу І, які на теперішній час
знесені.

На підставі вищезазначеного акта та
заяви позивачів виконавчим комітетом
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради прийнято рішення № 285 від 12 грудня
2012 року про затвердження акта комісії
по контролю за станом житлових
будинків, належних громадянам на праві
приватної власності, про знос
житлового будинку А-1 і господарських
споруд В, Д, Е, огорожі №1-3 від 01 жовтня
2012 року та рекомендовано КП «Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька»
внести відповідний запис в
документацію домоволодіння АДРЕСА_1, у
зв'язку із знищенням майна.

Позивачі зазначають, що 01 серпня 2013
року ними було отримано рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень № 3527402 від 01 липня 2013 року, в
обґрунтування якого вказано, що
зареєструвати право приватної
власності на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, не є
можливим, оскільки документи, подані
для проведення державної реєстрації
прав, не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Також із рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 3527402 від 01 липня 2013 р.
вбачається, що право власності ОСОБА_3
на 15/100 частини домоволодіння
припинилось у зв'язку із її смертю,
однак позивачами не додано жодного
документу на підтвердження переходу
зазначеного права. У зв'язку зі
знищенням 15/100 частин домоволодіння,
належна позивачам частина
домоволодіння у розмірі 85/100, фактично
складає цілу частку від всього
домоволодіння.

Оскільки зазначене домоволодіння
знаходиться у спільній частковій
власності, позивачі не мають
можливості повною мірою володіти
користуватися та розпоряджатися своїм
майном, відтак просять суд ухвалити
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі та
припинити право власності ОСОБА_3 на
15/100 частки домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1. у зв'язку із знищенням майна із
закриттям відповідного розділу
Державного реєстру речових прав та їх
обтяжень та визнати за ними право
власності на домоволодіння, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
складається із: житлового будинку
прибудинкових споруд.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явились, про день, час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, надали до суду заяву
про розгляд справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримують у повному
обсязі.

Представник Будьоннівської районної у
м. Донецьку ради Стрюкова Н.В. у судове
засідання не з'явилась, про день, час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, надала до суду заяву
про розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник Державної реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку у
судове засідання не з'явилась, про день,
час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином.

Представник Комунального підприємства
Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

З'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані у справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовна заява є підставна та таку
слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна
із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ч. 1 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, що беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право особистої власності на
домоволодіння від 17 вересня 1980 року,
ОСОБА_5 належало 85/100 частини на
домоволодіння, яке розташоване за
адресою:АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння від 08
жовтня 1980 року, ОСОБА_3 належить 15/100
частини на домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно ухвали Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 12 липня
1982 року у цивільній справі №2-751 за
позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про поділ
домоволодіння затверджено мирову
угоду, згідно умов якої 85/100 частки
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, поділено між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, а ОСОБА_5 отримав грошову
компенсацію. Таким чином, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 набули право власності на
вищевказане домоволодіння (а.с. 19).

Відповідно до акта комісії по контролю
за станом житлових будинків від 01
жовтня 2012 року, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради,
встановлено, що домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 раніше складалося із
двох житлових будинків: літ. А-1,
загальною площею 34,4 кв. м.; житлового
будинку літ Б-1, загальною площею 83,4
кв.м.; сараїв В, Д, Е; вбиральні літ. Г;
огорожі №1-3, водопроводу І. На
теперішній час житловий будинок А-1 та
господарські споруди: сараї В, Д, Е,
огорожа №1-3 знесені (а.с. 16).

Згідно рішення виконавчого комітету
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради № 285 від 12 грудня 2012 року
затверджено акт комісії по контролю за
станом житлових будинків, належних
громадянам на праві приватної
власності, про знос житлового будинку
А-1 і господарських споруд В, Д, Е,
огорожі №1-3 від 01.10.2012 року за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно копії свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що
в книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_1
року зроблено відповідний актовий
запис № 33. (а.с. 18).

Як вбачається з технічного паспорту,
складеного Комунальним підприємством
Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька станом на 02 грудня 2011 року
самовільних добудов, прибудов,
переобладнань у житловому будинку
АДРЕСА_1 зроблено не було. (а.с.20-22).

Наведені фактичні обставини справи
підтверджені документально та визнані
сторонами.

Відповідно до ст. 346 ЦК України, право
власності припиняється у разі:
відчуження власником свого майна;
відмови власника від права власності;
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі; знищення майна; викупу пам'яток
культурної спадщини; примусового
відчуження земельних ділянок
приватної власності, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені, з
мотивів суспільної необхідності
відповідно до закону; звернення
стягнення на майно за зобов'язаннями
власника; реквізиції; конфіскації;
припинення юридичної особи чи смерті
власника. Право власності може бути
припинене в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 349 ЦК України, право
власності на майно припиняється в разі
його знищення. Знищення майна може бути
результатом дій власника або інших
особі. Зокрема, це може бути таке
використання майна, внаслідок якого
воно повністю і назавжди втрачає свої
властивості, індивідуальні ознаки
тощо. Знищення майна може статися і
незалежно від волі власника.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Ураховуючи, що після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на 15/100 частин
вищевказаного домоволодіння, однак
спадкоємці відсутні та на час розгляду
справи у суді вищевказана частина
домоволодіння зруйнована, суд вважає
що позов слід задовольнити, оскільки
припинення права власності на 15/100
частин домоволодіння не вплине на
права та обов'язки можливих
спадкоємців, не порушить їх права
власності на частину домоволодіння,
яка повністю зруйнована.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
можливим визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
права власності на домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та
припинити право власності на 15/100
частин домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, у
зв'язку із знищенням майна.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 13, 16, 346, 349, 365, 391 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради, третя особа
Державна реєстраційна служба
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку, Комунальне
підприємство Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька про
припинення права власності на 15/100
частки домоволодіння та визнання права
власності - задовольнити.

Припинити право власності на 15/100
частин домоволодіння, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3,
у зв'язку із знищенням майна із
закриттям відповідного розділу
Державного реєстру речових прав та їх
обтяжень.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право
власності на домоволодіння, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
складається із:

житлового будинку літ. Б-1: кухні,
загальною площею 14,1 кв. м.; житлова,
загальною площею 20,9 кв. м.; житлова,
загальною площею 13,2 кв. м.; житлова,
загальною площею 9,5 кв. м.; тамбуру,
загальною площею 3,3 кв. м.; передпокою,
загальною площею 13,7 кв. м.; кухні,
загальною площею 8,7 кв.м.; всього по
літері Б-1 - загальна площа 83,4 кв. м.,
житлова площа 43,6 кв. м., допоміжного
приміщення - 39,8 кв.м.; прибудови літ. б;
погребу літ. б1; тамбуру літ.б2;
убиральні літ. Г; огородження №4, 5;
трубопроводу літ І; тротуару літ. ІІ

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Будьоннівського

районного суду м. Донецька
С.В. Данилів

.