Справа № 755/40/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Костенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоди в розмірі 62354,17 грн., з яких 61754,17 грн. матеріального збитку завданого автомобілю позивача марки "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок пошкодження при ДТП, та 600,00 грн. за проведення оцінки транспортного засобу, та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати - судовий збір в розмірі 623 грн.54 коп., що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пояснив, що 06 вересня 2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Акура", державний номерний знак НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_2, та автомобіля "Сузукі", державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував позивач. Відповідач ОСОБА_2 була визнана винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва 11 жовтня 2012 року. З метою визначення вартості завданого матеріального збитку, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3, яким надано Звіту №32/12 про оцінку автомобіля "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі якого визначено матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП, що складає 48962,71 грн., та вартість відновлювального ремонту автомобіля - 61754,17 грн. Оскільки відповідач, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не мала Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач, з метою досудового врегулювання спору, письмово звертався до відповідача з приводу відшкодування завданих йому збитків, однак це звернення позивача залишилось без відповіді, враховуючи, що відповідач не погоджується відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку, позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду, та просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоди в розмірі 62354,17 грн., з яких 61754,17 грн. матеріального збитку завданого автомобілю позивача марки "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок пошкодження при ДТП, та 600,00 грн. за проведення оцінки транспортного засобу.

Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку оцінює в розмірі 10000,00 грн., обґрунтовує свої вимоги в цій частині тим, що внаслідок пошкодження транспортного засобу не має можливості в повній мірі розпоряджатись належним йому автомобілем, використовувати його в повсякденному житті, що призвело до постійних хвилювань, значної психоемоційної напруги, пов'язаної з втраченими якостями автомобіля, необхідністю витрачати час на врегулювання питання в досудовому порядку з приводу відшкодування завданої шкоди, тому просить в цій частині позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які долучено до матеріалів справи, пояснив, що дійсно 06 вересня 2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Акура", державний номерний знак НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_2, та автомобіля "Сузукі", державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував позивач. Відповідач ОСОБА_2 була визнана винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва 11 жовтня 2012 року, ці обставини не заперечуються відповідачем. Однак, відповідача не погоджується з розміром визначеної відповідачем матеріальної шкоди, вважає, наданий позивачем, на підтвердження розміру заданого збитку, Звіт №32/12 про оцінку автомобіля "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1, який складено оцінювачем ФОП ОСОБА_3, не можна вважати належним доказом, оскільки у вказаному Звіті ринкова вартість автомобіля позивача, на момент його пошкодження, складає 98319,27 грн., в той час як оцінювач робить висновки, що матеріальний збиток та вартість відновлювального ремонту складає 61754,17 грн., що дає підстави зробити висновки, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає майже 63% ринкової вартості автомобіля, хоча пошкодження були завдані лише передній лівій частині автомобіля, що підтверджується фотознімками, які долучено до Звіту. Крім того, представник відповідача вважає, що позивачем не надано доказів, які мали підтвердити реальні матеріальні збитки, в тому числі придбання необхідних запасних частин та проведення відновлювального ремонту автомобіля. Також , позивачем не наведено підстав для відшкодування моральної шкоди, яку він визначає в розмірі 10000,00 грн., відсутній належних розрахунок позовних вимог в цій частині та докази, якими позивач обґрунтовує факт заподіяння моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2012 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.8)

Як встановлено судом у мотивувальній частині постанови: "ОСОБА_2, 06 вересня 2012 року о 21 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Акура д/н НОМЕР_2 на перехресті Дніпровської набережної з проспектом Тичини в м. Києві, не обрала безпечну швидкість руху, не вжила заходів для безпечного об'їзду перешкоди та зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Сузукі д/н НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1, який в свою чергу від удару відкинуло назад, у зв'язку з чим автомобіль Сузукі д/н НОМЕР_3 здійснив зіткнення з автомобілем "Рено" д/нНОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_7., чи порушила п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України".

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої - п'ятої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Так, власником автомобіля "Сузукі" , державний реєстраційний номер НОМЕР_3, є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Транспортний засіб - автомобіль "Акура", державний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2.

Згідно Звіту №32/12 про оцінку автомобіля "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1, який складено оцінювачем ФОП ОСОБА_3 03 листопада 2012 року, на підставі договору, укладеного з ОСОБА_1, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1,, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 48962,71 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 61754,17 грн. (а.с.11-32)

Відповідно до положень статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз'яснено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування завданої матеріальної шкоди, оскільки відповідач у встановленому порядку визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, ці обставини підтверджуються постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2012 року, що не потребує доказування відповідно до положень ч. 3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 24.11.2003. № 142/52092, передбачено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в якій зазначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 пред'явлено вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку, який завдано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та складає вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 61754,17 грн., розмір якого визначений на підставі ремонтної калькуляції №32/12 від 03 листопада 2012 року, як Додаток 1 до Звіту №32/12 про оцінку автомобіля "Suzuki SX-4", державний номерний знак НОМЕР_1, який складено оцінювачем ФОП ОСОБА_3 03 листопада 2012 року, при цьому сам факт заподіяння матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не заперечується відповідачем, що зумовлює виникнення між сторонами спору цивільно-правових відносин, які пов'язані з відшкодування шкоди в порядку визначеному ст. 1187 Цивільного кодексу України. В той же час, позивачем не надано доказів, які мали підтвердити, що проведено відновлювальний ремонт автомобіля, та позивачем понесені фактичні витрати на оплату послуг за виконання ремонтних робіт у спеціалізованій установі, а у відповідності до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, тому не підлягають відшкодуванню понесені витрати на проведення товарознавчого дослідження, які сплачено позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_3 в розмірі 600,00 грн., оскільки вимоги в цій частині безпосередньо пов'язані з вирішенням питання щодо підстав відшкодування завданого позивачу матеріального збитку.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відшкодування моральної(немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав'язку між порушенням та моральною шкодою.

Так, в межах даного спору, позивачем ОСОБА_1 пред'явлено вимоги до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., обґрунтовуючи підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди порушені його особисті права, як власника автомобіля, які пов'язані з розладом нормального життя, нервової напруги та переживань щодо втрачених якостей автомобіля, неможливості використовувати автомобіль у повсякденному житті.

З урахуванням обставин, які наведені позивачем в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, яка оцінена позивачем у розмірі 10000,00 грн., суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки з врахуванням вимог цивільного законодавства, яким передбачена відповідальність за відшкодування моральної шкоди володільцем джерела підвищеної небезпеки незалежно від його вини, в даному випадку саме діяльність джерела підвищеної небезпеки яким керував відповідач призвело до душевних страждань позивача, внаслідок пошкодження його власного транспортного засобу, однак виходячи з характеру правопорушення та глибини фізичних та душевних страждань позивача, як особи потерпілої, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, позов в цій частині підлягає задоволенню частково, тому присуджує стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, в межах позовних вимог , які підлягають задоволенню, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судовий збір в 114 грн. 70 коп., що підтверджується залученими до справи квитанцією про їх оплату позивачем при зверненні з даними позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 01 березня 2013 року за №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", ст.ст. 1, 4, 10, 11, 56, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп., а всього на загальну суму 3114 (три тисячі сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я