Справа № 675/2664/13-ц
Провадження № 6/675/79/2013
У Х В А Л А

10 грудня 2013 року
м. Ізяслав

Ізяславський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого судді Демчука П.В.,

при секретарі Новіковій Л.В.,

розглянувши подання державного
виконавця відділу ДВС Ізяславського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документа боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу ДВС
Ізяславського районного управління
юстиції Власюк Л.В., звернулася до суду
з поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
боржника ОСОБА_1, у зв'язку з наявністю
за ним невиконаних зобов'язань,
покладених рішенням суду.

В обґрунтування подання зазначила, що
на виконанні у відділі ДВС
Ізяславського РУЮ знаходиться зведене
виконавче провадження №56/6в від 30.08.2013
року по виконанню виконавчих листів:
№2/1002/2007 виданого Ізяславським
районним судом про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання дитини; та №2/675/205/2013 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
неустойки за прострочення сплати
аліментів. Боржник ухиляється від
добровільного виконання рішення суду,
аліменти на утримання дітей не сплачує,
заборгованість не погашає, ігнорує
виклики державного виконавця. Тому, у
зв'язку із цим, боржнику слід тимчасово
обмежити право на виїзд за кордон до
виконання зобов'язання, покладеного
рішенням суду.

В судове засідання представник
відділу ДВС Ізяславського
районного управління юстиції не
з'явилася, надала суду заяву у якій
просила подання розглядати у її
відсутність, зазначивши, що його
підтримує.

Згідно ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального Кодексу України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали долучені до
подання, суд вважає, що у задоволенні
подання слід відмови з наступних
підстав.

Статтею 377-1 Цивільного процесуального
Кодексу України встановлено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» наведені підстави
тимчасової відмови у виїзді за кордон,
зокрема якщо є неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання; боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи); щодо нього подано цивільний
позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону
передбачено, що громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

У листі Mіністерства Юстицii Украiни вiд
06.06.2008 року № 25-З2/507, "щодо виїзду за
кордон осiб, якi мають невиконанi
зобов'язання, в тому числi зi сплати
алiментiв покладених на них рiшенням
суду" вказано, що у поданні про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи у праві виїзду за межі
України обов'язково має міститися
обгрунтування ухилення боржника вiд
виконання cвoїx зобов'язань,
передбачених рішенням суду.

Вiдповiдно до положення ч.2 cт.10 ЦПК
наявнiсть умислу та обставини, якi є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у правi виїзду
за межi України як на пiдставу його
вимог, пiдлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише, за умови «доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання».

Таким чином закон передбачає
встановлення такого обмеження у разі
ухилення особи від виконання
зобов'язання, тобто винної поведінки
особи, якій відомо про існування такого
обов'язку і яка свідомо його не виконує.
На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника вiд виконання
зобов'язань, покладених на нього
рiшенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матерiалiв виконавчого провадження.

Судом встановлено, що у відділі ДВС
Ізяславського РУЮ знаходиться зведене
виконавче провадження №56/6в від 30.08.2013
року по виконанню виконавчого листа
№2/1002/2007 виданого Ізяславським
районним судом про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1
16.05.2006 року аліментів у розмірі ?
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно та
до повноліття дитини та виконавчого
листа №2/675/205/2013 про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_4 неустойки за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 17000 грн. та судового збору в
сумі 170, 00 грн.

Оглянувши подання та матеріали додані
до нього, вбачається, що державним
виконавцем суду не надано жодних
доказів в підтвердження того, що
ОСОБА_1 має можливість та намір
виїхати за кордон, а насамперед, з метою
невиконання зобов'язання, та не
вказано, які саме дії буде неможливо
вчинити державному виконавцю при
виїзді останнього за кордон.

Крім того, державним виконавцем не
надано беззаперечних доказів на
підтвердження того, що боржник ОСОБА_1
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням. До того ж,
з довідки-розрахунку заборгованості з
виплати аліментів від 06.12.2013 року,
наявної у матеріалах справи,
вбачається, що боржник ОСОБА_1 майже
щомісячно, починаючи з грудня 2008 року
частково сплачує аліменти на утримання
дитини, що аж ніяк не може свідчити про
його ухилення від виконання рішення
суду.

Отже, необхідність застосування по
відношенню до боржника обмеження у
праві виїзду за межі України не
доведена, так-як відсутні докази зміни,
або наміру змінити постійне місце
проживання, відсутні підтвердження
звернення державного виконавця і
відмови чи бездіяльності
уповноваженого державного органу, що
розглядає заяви громадян України про
надання права і оформлює відповідні
документи на виїзд за кордон, про
невжиття заходів по відношенню
заборони виїзду за кордон боржника.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
достатніх законних підстав для
задоволення подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_1

Керуючись ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України», ст. 33, 124
Конституції України, ст.ст. 5, 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. ст. 10, 208-210, 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області через
Ізяславський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя:підпис
П.В.Демчук

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар