Справа № 754/596/13- ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.04.2013 року Деснянський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Бабко В.В.

при секретарі Олійник О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20.08.2007року було укладено кредитний договір з відповідачем.

Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором не виконує, до цього часу відповідач кошти не повернув, крім того, у звязку з невиконанням умов договору, боржник зобовязаний сплатити суму боргу, процент за користування кредитом, а також пеню та штрафні санкції, в звязку з чим має заборгованість у сумі 10322,65грн., тому просить стягнути суму боргу та сплачені судові витрати з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у відсутності представника та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, причину неявки не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 20.08.2007року сторони уклали кредитний договір № 003-09964-200807, відповідно до п.1.2 Договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № 2115 в національній валюті України гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, кредитний ліміт 30000грн. зі строком на 12 місяців.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ Про захист прав споживачів договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Виходячи з наведеного вищезазначений кредитний договір за своєю правовою природою є споживчим.

Згідно п. 31 постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 ЗУ Про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Офіційне тлумачення статті 11 ЗУ Про захист прав споживачів надано також Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України, передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з кредитного договору, строк повернення кредитних коштів становить до 20.08.2008 року. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом лише 16.01.2013 року.

У зв'язку із тим, що загальний строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого цивільного права та інтересу сплив, доказів поважності його пропуску стороною позивача не надано, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові ПАТ Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Бабко В.В.