Справа № 1327/2-381/11
Головуючий у 1 інстанції: Грабовський
Провадження № 22-ц/783/7005/13
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого- Бермеса І.В.

суддів: Копняк С.М.,
Приколоти Т.І.

за участі секретаря:
Іванової О.О.,

та участю ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 05 серпня
2013 року та ОСОБА_3 на ухвалу
Червоноградського міського суду
Львівської області від 19 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, АТ «Райффайзен Банк Аваль» про
поділ майна подружжя,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою від 05 серпня
2013 року заяву ОСОБА_3 - задоволено.

Захід забезпечення позову, ужитий
ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 03.03.2011 року,
- скасовано.

Копію ухвали направлено
відповідачеві - для відома, відділам
державної виконавчої служби та
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції, КП «Червоноградське МБТІ» та
Червоноградській державній
нотаріальній конторі - для виконання.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_5

В апеляційній скарзі покликається
на те, що судом 1-ї інстанції при
прийнятті ухвали не враховано
обставини справи, допущено порушення
норм процесуального права, що є
підставою для її скасування ( ст. 309 ЦПК
України).

Рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від
22.08.2011 року частково задоволено позов
ОСОБА_3 до нього та його зустрічний
позов про поділ спільної сумісної
власності подружжя.

Поділено спільне майно подружжя та
визнано за ОСОБА_3 право на 3/5 частки
квартири по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5- 2/5
частки. Визнано по 1/2 частки права
власності за позивачем та відповідачем
на квартиру по АДРЕСА_2; визнано
спільним боргове зобов'язання ОСОБА_3
перед АТ "Райфайзен Банк Аваль" по
кредитному договору розділено інше
побутове майно подружжя; стягнуто із
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 130 806, 19 грн.
коштів які становлять спільну сумісну
власність подружжя.

В даний час рішення суду в частині
стягнення грошових коштів із ОСОБА_3 не
виконано.

Зняття арешту з квартири у АДРЕСА_3
може унеможливити виконання в
майбутньому рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від
22.08.2011 року щодо стягнення коштів в сумі
130 806, 19 грн.

Тому до прийняття до виконання
органами виконавчої служби рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 22.08.2011 року в
частині стягнення коштів в сумі 130 806, 19
грн. вважає, шо знімати арешт
недоцільно.

Просить ухвалу суду від 05 серпня 2013
року скасувати та ухвалити нову, якою
відмовити повністю в задоволенні заяви
ОСОБА_3

Оскаржуваною ухвалою від 19 серпня
2013 року заяву ОСОБА_5 про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання -
задоволено.

Поновлено ОСОБА_5, пропущений строк
для пред'явлення виконавчого листа
виданого 27.06.2012 року № 2-381/11 про
стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь
стягувача ОСОБА_5 130806 (сто тридцять
тисяч вісімсот шість) гривень 19 копійок
боргу.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на
те, що в судовому засіданні 19 серпня 2013
року вона не була присутня. Вважає, що
вказана ухвала прийнята судом з
порушенням норм процесуального права
виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 371
Цивільного процесуального кодексу
України заява про поновлення
пропущеного строку подається до суду,
який видав виконавчий лист, або до суду
за місцем виконання і розглядається в
судовому засіданні з повідомленням
сторін, які беруть участь у справі.

В даному випадку, при прийнятті
оскаржуваної ухвали, судом І інстанції
було порушено вимоги цієї статті,
оскільки вона не була належними чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи. Про це зокрема свідчить
відсутність відповідного посилання в
оскаржуваній ухвалі.

Таким чином було порушено її
процесуальні права.

Відповідно до статті 74 ЦПК України
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик. Судова повістка
про виклик повинна бути вручена з таким
розрахунком, щоб особи, які
викликаються, мали достатньо часу для
явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді справи, але не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання, а судова
повістка-повідомлення -завчасно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 74-76, 371 ЦПК України, просить
скасувати ухвалу суду від 19 серпня 2013
року у справі № 459/3862/13-ц, якою
задоволено заяву ОСОБА_5 про поновлення
пропущеного строк для пред'явлення
виконавчого документу до виконання та
ухвалити нову, якою відмовити повністю
в задоволенні вказаної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на
підтримання своєї апеляційної скарги,
пояснення ОСОБА_5 та його адвоката
ОСОБА_6 на підтримання своєї
апеляційної скарги, перевіривши в
межах доводів апеляційних скарг та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість ухвал суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно до частини 6 статті 154 ЦПК
України якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що у 12
липня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду
із заявою, у якій просила зняти арешт з
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3 (а.с.18, т.3).

На обґрунтування своєї вимоги
послалась на те, що у провадженні
Червоноградського міського суду
Львівської області перебувала справа
за її позовом про поділ спільного майна
подружжя. Ухвалою цього суду від 03.03.2011
року було накладено арешт на зазначену
квартиру. Ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 18.06.2013 року
ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні
позову щодо цієї частини квартири. Тому
просила задовольнити заяву.

Судом встановлено, під час розгляду
справи про поділ спільного майна
подружжя ухвалою
Червоноградського міського суду
Львівської області від 03.03.2011 року
накладено арешт на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка
зареєстрована за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1.

Згідно з рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від
22.08.2011 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 18.06.2013 року, ОСОБА_5 відмовлено у
задоволенні позову у частині визнання
за ним права власності на 23/50 частини
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3.

При цьому питання скасування заходів
забезпечення позову судом не вирішено.

З врахуванням наведеного,
ураховуючи, що у результаті перегляду
апеляційним судом 18.06.2013 року рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 22.08.2011 року, яким
ОСОБА_5 і відмовлено у задоволенні
позову у частині визнання за ним права
власності на 23/50 частини квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,
набрало законної сили, та те, що вжитий
ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 03.03.2011 року
у порядку забезпечення позову, суд
прийшов до вірного висновку про
скасування цього заходу забезпечення
позову.

Посилання апелянта на те, що зняття
арешту з квартири у АДРЕСА_3 може
унеможливити виконання в майбутньому
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 22.08.2011 року
щодо стягнення коштів в сумі 130 806, 19 грн.
не заслуговують на увагу з таких
підстав.

При вирішенні спору про поділ
спільного майна подружжя встановлено,
шо в ОСОБА_3 є інше майно.

В засіданні судової колегії ОСОБА_3
ствердила, що має достатньо коштів та
майна для виконання рішення суду.

Таким чином суд правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, а тому підстав для скасування
його ухвали від від 05 серпня 2013 року
немає.

Відповідно до вимог ст.371 ЦПК України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено. Заява про поновлення
пропущеного строку подається до суду,
який видав виконавчий лист, або до суду
за місцем виконання і розглядається в
судовому засіданні з повідомленням
сторін, які беруть участь у справі. їхня
неявка не є перешкодою для вирішення
питання про поновлення пропущеного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»,
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Встановлено, що 9 серпня 2013 року ОСОБА_5
звернувся з суд із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 АТ
«Райффайзен Банк Аваль» про поділ
спільного майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя.

Заяву мотивував тим, що рішенням
Червоноградського міського суду
Львівської області від 22.08.2011 р.
частково задоволено позов ОСОБА_3 до
нього та його зустрічний позов про
події спільної сумісної власності
подружжя.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 28.05.2012 р. частково
задоволено апеляційні скарги сторін, в
частині стягнення з ОСОБА_3 в його
користь 130806,19 грн. залишено без змін.

19.06.2012 р. він звернувся у
Червоноградський міський суд
Львівської області про

видачу виконавчих листів. Однак, на
рішення Апеляційного суду Львівської
області

ОСОБА_3 подала касаційну скаргу.

Виконавчий лист йому поштою не
направлявся і в суді не видавався.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 27.03.2013 року було
частково скасовано рішення
Апеляційного суду Львівської області
та залишено в силі рішення
Червоноградського міського суду, а
справа передана на новий розгляд до
Апеляційного суду.

23.07.2013 року він повторно звернувся із
заявою про видачу виконавчого листа в

Червоноградський міський суд, який
було видано його представнику 1.08.2013
року з

терміном пред'явлення до виконання до
28.05.2013 року.

Вважав, що ним з поважних причин
пропущено строк пред'явлення
виконавчого листа, тому просив заяву
задовольнити та такий поновити.

Судом встановлено, що, як вказав
заявник у клопотанні про поновлення
пропущеного строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
виконавчий лист він отримав після
закінчення самого строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Тому суд прийшов до вірного
висновку, що в даному випадку, строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, пропущений з поважних
причин.

За таких обставин, заява ОСОБА_5 про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання визнана обгрутованою та
задоволена.

Посилання апелянта ОСОБА_3 на те,
що суд порушив її права через те, що
вона не була повідомлена про час та
місце судового засідання, судова
колегія не приймає до уваги з таких
підстав.

Згідно ч.3 ст.309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

За змістом пункту 6 частини третьої
статті 295 ЦПК України, частини другої
статті 303 ЦПК України та пункту 1
частини першої статті 309 ЦПК України
апеляційний суд може встановлювати
нові обставини, якщо їх наявність
підтверджується новими доказами, що
мають значення для справи (з
урахуванням положень про належність і
допустимість доказів), які особа не
мала можливості подати до суду першої
інстанції з поважних причин, доведених
нею, або які неправомірно не були цим
судом прийняті та досліджені, або
доказами, які судом першої інстанції
досліджувались із порушенням
установленого порядку.

В засіданні судової колегії ОСОБА_3
та її представник ОСОБА_4 дали
пояснення по суті заявленої заяви
ОСОБА_5, а отже реалізували своє право
на участь в судовому засіданні.

Тому порушення норм процесуального
права в суді першої інстанції таким
чином усунуті.

Не заслуговують на увагу посилання
ОСОБА_3 на те, що підстав для поновлення
пропущеного строку не було, оскільки
встановлено, що виконавчий лист ОСОБА_5
отримав після закінчення самого строку
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання, а отже пропустив його з
поважних причин.

Доказів на спростування цих висновків
суду ОСОБА_3 не представила.

Таким чином доводи апелянтів не
спростовують висновків суду, такі не
ґрунтуються на законі, спростовуються
вищенаведеним.

Отже, висновки суду відповідають
обставинам справи, суд правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для скасування його ухвал немає.

Керуючись ч.2 п.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.312, ч.1
п.4 ст.314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_3
-відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 05 серпня
2013 року та ухвалу того ж суду від 19
серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Бермес І.В.

Судді:
Копняк С.М.

Приколота Т.І.