Справа № 727/5422/13-ц
Провадження № 6/727/206/13
У Х В А Л А

01 липня 2013 р. Шевченківський райсуд м.
Чернівці в складі:

головуючого - судді Чебан В.М.

при секретарі - Костащук І.І.

з участю представників КВК «Ірбіс» -
Скрипника В.В. та Петренко В.О.

з участю представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

розглянувши заяву відповідача КВК
«Ірбіс» про скасування ухвали про
забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 07.09.2010
року, яке набрало законної сили 27.10.2010
року, позов ОСОБА_3 до КВК «Ірбіс» про
відшкодування збитків (упущеної
вигоди) та моральної шкоди задоволено
частково, стягнуто з КВК «Ірбіс» на
користь ОСОБА_3 439194 грн. 96 коп . Ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 23.06.2010 року позовні вимоги
ОСОБА_3 забезпечені шляхом заборони
комплексно-виробничому кооперативу
«Ірбіс» будь-яким чином відчужувати (
дарувати, продавати, міняти, здавати в
оренду тощо), а також заставляти та
знімати з обліку в органах УДАЇ УМВС
України в Чернівецькій області
автомобілі ГАЗ 66 д.н. НОМЕР_4, УАЗ 396201 д.н.
НОМЕР_5, ЗИЛ-ММЗ 554М д.н. НОМЕР_6, ЗИЛ 133 ГЯ
д.н. НОМЕР_7, КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_8, ГАЗ
2752-114 д.н. НОМЕР_9, ЗИЛ-ММЗ 555 д.н. НОМЕР_10,
ГАЗ 6601 д.н. НОМЕР_11, SUZUKI GRAND VITARA д.н.
НОМЕР_3. На підставі вказаної ухвали
24.06.2010 року в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна за №
9970135 Першою Чернівецькою державною
нотаріальною конторою зареєстровано
публічне обтяження вказаних
автомобілів КВК «Ірбіс», що
підтверджується витягом № 35738037 від
19.04.2012 року.

У поданій до суду заяві
відповідач КВК «Ірбіс» просить
скасувати ухвалу про забезпечення
позову від 23.06.2010р., вважаючи, що
зазначені в ухвалі автомобілі
примусово вибули з володіння та
розпорядження КВК «Ірбіс», а
постановою Першотравневого відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції від 15.02.2013 виконавче
провадження завершено.

Вислухавши думки учасників
процесу, суд приходить до висновку, що
заява КВК «Ірбіс» задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду
України у постанові від 01.11.1996 року «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» - «відповідно
до ч.5 ст.124 Конституції судові рішення
ухвалюються іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій її
території усіма без винятку органами
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
організаціями, установами, посадовими
особами, а також окремими громадянами
та їх об'єднаннями. У разі невиконання
судових рішень суди мають піддавати
винних у цьому осіб встановленій
законом відповідальності».

Норми цивільного процесуального
законодавства України взагалі не
передбачають можливості скасування
ухвали про забезпечення позову, як-то
просить КВК «Ірбіс», суд фактично може
розглядати питання про скасування
заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду. За
змістом наведеної норми метою
забезпечення позову є гарантія
виконання рішення. Як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України у п.10 постанови
від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування. Ухвала суду про
забезпечення позову є виконавчим
документом в силу вимог Закону України
"Про виконавче провадження".

З приєднаної до матеріалів справи
постанови головного державного
виконавця Першотравневого відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Антишиної Г.М. від 15.02.2013
вбачається повернення виконавчого
документа стягувачеві по ВП №22621281,
відкритого щодо боржника - КВК «Ірбіс»
за виконавчим листом Шевченківського
районного суду м.Чернівці № 2-2245 від
08.11.2010 року про стягнення з КВК «Ірбіс»
на користь ОСОБА_3 439194,96 грн., витрат по
сплаті судового збору в розмірі 857,24
грн., витрат на ІТЗ розгляду справи в
сумі 120 грн., постанова мотивована не
виявленням протягом року з дня
оголошення розшуку майна боржника та
визнанням права власності на
арештований транспортний засіб SUZUKI GRAND
VITARA д.н. НОМЕР_3 за ОСОБА_6 рішенням
Садгірського районного суду м.Чернівці
від 11.01.2013 року.

Разом з тим, з приєднаного до
матеріалів справи рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 13.03.2013 року вбачається
скасування вказаного рішення
Садгірського районного суду м.Чернівці
від 11.01.2013 року. Рішення державного
виконавця оскаржено ОСОБА_3 в порядку
ст. 383 ЦПК України та перебуває в
провадженні Шевченківського районного
суду.

Разом з тим, у матеріалах справи
відсутні будь-які докази виконання
судового рішення щодо стягнення з КВК
«Ірбіс» на користь ОСОБА_3 439194 грн. 96
коп., витрат по сплаті судового збору в
розмірі 857,24 грн., витрат на ІТЗ розгляду
справи в сумі 120 грн.

А з постанови головного державного
виконавця від 15.02.2013 року вбачається, що
виконавчий лист №2-22454 від 09.11.2010 року
повернутий стягувачу на підставі п.2, п.7
ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження». Тобто, виконавче
провадження в розумінні ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження» не
закінчено.

За таких обставин суд не може вирішити
питання про скасування заходів
забезпечення позову у відповідності до
норм ч.3 ст.151 ЦПК України.

Таким чином, ураховуючи, що судове
рішення по справі на даний час не
виконано; відомості про те, що потреба в
скасуванні забезпечення позову
відпала, відсутні; а обставини, що
зумовили його застосування - не
змінились, суд приходить до висновку,
що у задоволенні заяви відповідача
(боржника) КВК «Ірбіс» - слід відмовити.

При цьому, суд вважає безпідставними
посилання КВК «Ірбіс» на те, що право
власності на автомобілі ГАЗ 66 д.н.
НОМЕР_4, УАЗ 396201 д.н. НОМЕР_5, ЗИЛ-ММЗ 554М
д.н. НОМЕР_6, ЗИЛ 133 ГЯ д.н. НОМЕР_7, КАМАЗ
5320 д.н. НОМЕР_8, ГАЗ 2752-114 д.н. НОМЕР_9,
ЗИЛ-ММЗ 555 д.н. НОМЕР_10, ГАЗ 6601 д.н.
НОМЕР_11, SUZUKI GRAND VITARA д.н. НОМЕР_3 перейшло
до іншої особи, оскільки боржник не
надав суду належних доказів на
підтвердження вказаного.

Керуючись ст.ст. 151, 154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви КВК «Ірбіс» про
скасування ухвали Шевченківського
районного суду від 23.06.2010 про
забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м.Чернівці шляхом подачі в 5-денний
строк з дня отримання ухвали
апеляційної скарги.

СУДДЯ