Справа № 199/5967/13-ц
УХВАЛА

іменем України

«25» грудня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, де
заінтересована особа начальник
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаврилова Ірина
Миколаївна про визнання неправомірною
та скасування постанови від 11.02.2013 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною
скаргою, в її обґрунтування
посилаючись на те, що 11.02.2013 р.
начальником Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції було винесено
постанову про результати перевірки за
власної ініціативи виконавчого
провадження №251, в якій безпідставно,
на переконання ОСОБА_1, начальник
вбачила, що нібито боржником, але
насправді, як зазначає сама начальник
АНД ВДВС ДМУЮ (мовою скарги),
представником за довіреністю ОСОБА_3,
надано якусь інформацію нібито
відповідно до виконавчого листа
№401/7329/12, утім, кому, коли, і де надана
якась така інформація начальник АНД
ВДВС ДМУЮ звісно не зазначає, оскільки
нікому, ніколи ні боржник, ні
представник ОСОБА_3 ні АНД ВДВС такої
інформації не надавали. Разом з тим,
ані представник ОСОБА_3, ані АНД ВДВС
ДМУЮ не мали і не мають повноважень
взагалі надавати будь-яку інформацію
стягувачу на виконання цього
виконавчого листа.

ОСОБА_1 також при зверненні до суду
зазначається, що ОСОБА_3 не мала
повноважень на здійснення дій з
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 22.10.2012 р., а
рішенням суду зобов'язано начальника
КЖЕП №43 надати інформацію ОСОБА_1; в
матеріалах справи відсутні будь-які
документи, які би свідчили про
виконання боржником виконавчого листа
№401/7329/12. Складений державним
виконавцем Малюк І.В. 27.12.2012 р. акт
містить неправдиві відомості та
документами, долученими до матеріалів
виконавчого провадження, не
підтверджений. Посилаючись у скарзі на
те, що дії та постанова начальника АНД
ВДВС є неправомірними і порушують
приписи ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 124
Конституції України, ст. 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод та перешкоджають виконанню
рішення суду, у скарзі й заявлено
вимогу про визнання неправомірною та
скасування постанови начальника
Амур-Нижньодніпровського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 11.02.2013 р. про
результати перевірки за її ініціативи
виконавчого провадження №251 з
примусового виконання
Амур-Нижньодніпровським ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 22.10.2012 р. у
справі №401/7329/12 за виконавчим листом
№401/7329/12, виданим 22.11.2012 р.
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська про
зобов'язання начальника КЖЕП №43
надати ОСОБА_1 запитувану ним у заяві
від 20.02.2012 р. інформацію на ім'я
начальника КЖЕП -43.

Начальник
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаврилова І.М. не
скористалася правом брати участь у
судових засіданнях.

У судове засідання особи, які
беруть участь у справі, не з'явилися;
про розгляд справи судом були
повідомлені належним чином.

Розглянув скаргу, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення скарги ОСОБА_1 повністю,
виходячи з наступного.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; водночас основи
організації та діяльності державної
виконавчої служби, її завдання,
правовий статус працівників органів
державної виконавчої служби та умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законами України «Про
державну виконавчу службу» та «Про
виконавче провадження» відповідно.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що на підставі
п. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче
провадження» 11.02.2013 р. начальником АНД
ВДВС ДМУЮ Гавриловою І.М. при
проведенні перевірки виконавчого
провадження №251, яке перебувало на
виконанні у АНД ВДВС ДМУЮ, при
примусовому виконанні виконавчого
листа №401/7329/12 від 22.11.2012 р.
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська про
зобов'язання начальника КЖЕП №43 Буй
О.Г. надати ОСОБА_1 запитувану ним у
заяві від 20.02.2012 р. інформацію на ім'я
начальника КЖП №43 Буй О.Г., було
винесено постанову про закінчення
перевірки та визнання дій державного
виконавця АНД ВДВС ДМУЮ Малюк І.В.
такими, що вчинені без порушень чинного
законодавства. В обґрунтування
постанови начальник АНД ВДВС ДМУЮ
посилається на виконання рішення суду
в повному обсязі, адже, інформацію
відповідно до рішення суду державним
виконавцем витребувано у боржника та
направлено на адресу стягувача, та в
матеріалах виконавчого провадження
знаходиться заява на адресу КЖЕП №43
про надання інформації ОСОБА_1 та
відповідь на заяву від 20.02.2012 р., що є
підтвердження того, що інформацію
надано відповідно до рішення суду.

Суду, не зважаючи на відповідну
письмову вимогу, не були надані
матеріали зазначеного вище
виконавчого провадження та суд
розглядає справу на підставі наявних у
матеріалах судової справи доказів.
Так, суд погоджується із доводами
скарги стосовно відсутності у ОСОБА_3
повноважень на представництво
інтересів боржника при здійсненні
виконавчого провадження, адже
боржником за виконавчим листом є Буй
О.Г., а не КЖЕП №43: відповідно до
довіреності (а.с.1) від 26.12.2012 р. №520
ОСОБА_3 уповноважена КЖЕП №43 м.
Дніпропетровська бути від імені КЖЕП
№43 представником у виконавчих службах
Дніпропетровського міського
управління юстиції з усіма правами
відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено при розгляді
даної справи, що стягувачем
заперечується факт отримання
інформації, запитаної ОСОБА_1 у заяві
від 20.02.2012 р., з приводу чого судом
розглядався спір, за результатами
розгляду якого було ухвалено рішення
та виданий виконавчий лист, та тоді як
зміст постанови від 11.02.2013 р. свідчить
про те, що матеріали виконавчого
провадження містять заяву ОСОБА_1 від
20.02.2012 р. та відповідь на заяву (дати
цієї відповіді постанова від 11.02.2013 р.
не містить), що згідно зі змістом
постанови є підтвердженням того, що
інформацію надано відповідно до
рішення суду, утім, суд позбавлений
можливості встановити даний факт
через відсутність наданих у порядку
ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів.

Разом з тим, при винесенні
постанови від 11.02.2013 р. начальник АНД
ВДВС посилається на п. 8 ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
тоді як зазначеною вище правовою
норми врегульовані дії при оскарженні
рішень, дій або бездіяльності
посадових осіб державної виконавчої
служби, проте, відповідна скарга
ОСОБА_1 не була подана. В той же час
підстави здійснення контролю, під час
якого винесена постанова 11.02.2013 р. (за
результатами перевірки за власної
ініціативи виконавчого провадження
№251), передбачені іншою правовою
нормою - ч. 2 ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження», згідно зі
змістом якої начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, при здійсненні
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця під час виконання
рішень має право у разі, якщо вони
суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено на підставі
наданої постанови від 11.02.2013 р., що дії
державного виконавця Малюк І.В. не
суперечать вимогам закону, навпаки,
зазначено про визнання дій державного
виконавця такими, що вчинені без
порушень чинного законодавства, тому
оскільки чинним законодавством
передбачено винесення постанови при
здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону
(фактично контроль проводився за
ініціативною начальника АНД ВДВС у
порядку ч. 2 ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження», скарги у
порядку ч. 8 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» від ОСОБА_1 або
інших учасників виконавчого
провадження не надходило), постанову
від 11.02.2013 р. не можна вважати такою, що
винесена у відповідності до ч. 2 ст. 83
Закону України «Про виконавче
провадження» та тому вона є
неправомірною та підлягає скасуванню.

Питання про розподіл судових
витрат, пов'язаних із розглядом скарги,
з урахуванням рішення суду про
задоволення скарги ОСОБА_1 вирішено у
порядку ст. 388 ЦПК України.

Керуючись ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 208, ст.ст.
210, 386 - 387, 388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову начальника
Амур-Нижньодніпровського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 11.02.2013 р. про
результати перевірки за її ініціативи
виконавчого провадження №251 з
примусового виконання
Амур-Нижньодніпровським ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 22.10.2012 р. у
справі №401/7329/12 за виконавчим листом
№401/7329/12, виданим 22.11.2012 р.
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська про
зобов'язання начальника КЖЕП №43
надати ОСОБА_1 запитувану ним у заяві
від 20.02.2012 р. інформацію на ім'я
начальника КЖЕП -43.

Стягнути з начальника
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаврилової Ірини
Миколаївни в дохід держави судовий
збір в розмірі 114 (ста чотирнадцяти) грн.
70 (сімдесяти) коп.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга
на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя