Справа №2- 2482/13
№760/5909/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2013 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.

при секретарі Гайдайчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою суду від 15.04.2013 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за позовом ОСОБА_1, в якому вона просить визначити місце проживання її малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з нею та зобов'язати відповідача ОСОБА_2 передати їй дітей.

В обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.01.2011 року та рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2011 року місце проживання дітей визначено разом з батьком ОСОБА_2 та зобов'язано його не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми.

Проте позивач вказує, що вказані рішенні судів батьком дітей не виконуються, а саме діти з батьком в м. Києві не проживають, а проживають в с. Чайки Богуславського району Київської області, де залишені на догляді в родичів ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які фактично і займаються їх вихованням. Також позивач вказує, що знаходячись у вказаному селі діти не відвідують дошкільний заклад, позбавлені належного догляду, утримання та медичного обслуговування.

Крім того позивачем зазначається, що на неодноразові її спроби побачитись з дітьми їй було відмовлено як батьком дітей ОСОБА_2, так і вказаними вище його родичами в с. Чайки.

Такими чином, позивач посилаючись на вказані обставини та на положення частини 4 ст. 159 СК України, вказує на ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.01.2011 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2011 року та просить визначити (змінити) місце проживання дітей, передавши їх їй.

В судовому засіданні представником ОСОБА_2 подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, а саме у зв'язку з тим, що набрало законної сили рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.01.2011 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав.

Представник позивача та сама позивач проти закриття провадження у справі заперечували, зазначивши, що даний позов подано на підставі ч. 4 ст. 159 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Позивач в поданому позові стверджує, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання саме того рішення, про яке йдеться в клопотанні представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, а отже даний спір має інші підставі та можливість вирішення такого спору, передбачена ч. 4 ст. 159 СК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, приходить до наступного висновку.

Згідно статей 3 та 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З позовної заяви ОСОБА_1 встановлено, що заявлені нею вимоги обґрунтовані посиланням на ч. 4 ст. 159 СК України, якою визначено, що у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

При цьому позивачем стверджується і наводиться ряд обставин, що свідчать про ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.01.2011 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2011 року, якими місце проживання дітей визначено разом з батьком ОСОБА_2 та зобов'язано його не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми, що відповідно складає самостійний предмет доказування в даній справі.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, задоволенню не підлягає, оскільки позов ОСОБА_1 заявлений з інших підстав та про інший предмет.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 205, 208, 209, 293 ЦПК України, суд --

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: