Справа № 0203/1515/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2013 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.

при секретарі: Кобернюка О.Г.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника співвідповідача ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Вінницямлин", Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта, з участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_6, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Вінниця-Млин" до ОСОБА_1, Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія Наста про стягнення майнової шкоди, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 17.07.2011 року приблизно о 10.30 год. ОСОБА_6, керуючи належним ОСОБА_8 «Вінницямлин» автомобілем НОМЕР_1, на південному обході м. Вінниці під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2, яким керував позивач, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а також було пошкоджено його автомобіль. Матеріальна шкода ОСОБА_1 була завдана в розмірі: 1 655, 05 грн. на лікування; 182 304 грн. в звязку з пошкодженням автомобіля, згідно відповідного висновку експертного дослідження, вартість висновку становить 506, 52 грн.; послуги евакуатора, а також за завантаження і розвантаження автомобіля загалом було сплочено 800 грн. Завдану протиправними діями ОСОБА_6 моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в 15 000 грн. Тому позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути дані суми матеріальної та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_8 «Вінницямлин» з огляду на те, що ОСОБА_6 керував автомобілем, який належить даному підприємству, та працював на даному підприємстві в період вчинення ДТП. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги (а.с. 263-266) з урахуванням залучення до участі в справі за його позовом в якості співвідповідача ВАТ НАСК «Оранта», оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, та просив стягнути 1 655, 05 грн. матеріальної шкоди, витраченої на лікування, 49 490 грн. матеріальної шкоди, витраченої на ремонт автомобіля (з урахуванням франшизи), та 5 000 грн. моральної шкоди зі страхової компанії, а 134 120, 52 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди (решту завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика) з ОСОБА_8 «Вінниця-млин» (а.с. 263 - 266).

В ході судового розгляду відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те, що у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді вини їх працівника ОСОБА_6 немає, а наявна вина позивача по справі ОСОБА_1, неправомірними діями якого їм було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 34 943 грн., з яких 18 493, 50 грн. в зв`язку з пошкодженням автомобіля; 2 950 грн. на оплату робіт по ремонту автомобіля; 13 500 грн. витрати підприємства на винаймання іншого автомобіля, замість пошкодженого внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 108 - 109). Даний зустрічний позов, в зв`язку із залученням до участі в справі за позовом ОСОБА_8 «Вінниця-Млин» в якості співвідповідача страхової компанії «Наста», відповідач ОСОБА_8 «Вінниця-Млин» уточнив (а.с. 254-255), та просив вищезазначену суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 34 943 грн. стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ТДВ СК «Наста».

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 уточнений позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, вказаних в ньому, оскільки вина ОСОБА_6 у виникненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджена висновком спеціаліста НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області від 20.10.2011 року № 259а та обставини ДТП повністю відповідають вихідним даним, вказаним в даному висновку, наголосивши, що ОСОБА_6 почав здійснювати маневр повороту, коли позивач вже почав маневр обгону автомобіля, яким керував ОСОБА_6, тому позивач не мав жодної можливості уникнути зіткнення, оскільки до почату маневру ОСОБА_6 не включав покажчика повороту, думає що він почав раптово повертати, оскільки побачив на узбіччі свою матір ОСОБА_9, яка сиділа на лавочці біля дороги, інших свідків він бачив, якийсь мужчина з'явився вже пізніше. Зустрічний уточнений позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Представники відповідача за первісним позовом та представники позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний уточнений позов не визнали та заперечували проти його задоволення, а зустрічні уточнені позовні вимоги ОСОБА_8 «Вінниця-Млин» підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в уточнюючій зустрічній позовній заяві, зокрема вважаючи винним в ДТП саме позивача ОСОБА_1

Представник залученого до участі в справі за первісним позовом співвідповідача ВАТ НАСК «Оранта», з якою відповідач ОСОБА_8 «Вінниця-Млин» уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, уточнений позов ОСОБА_1 не визнала з підстав недоведеності вини у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_6, надавши суду письмові заперечення проти позову.

Представник залученого до участі в справі за зустрічним позовом співвідповідача ТДВ СК «Наста», з якою позивач ОСОБА_1 уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином та завчасно, що підтверджують матеріали справи, подавши заяву від 02.01.2013 року про розгляд прави за відсутності представника відповідача.

Третя особа за первісним позовом ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 проти задоволення уточненого позову ОСОБА_1 заперечували, пояснивши, що вини ОСОБА_6 у дорожньо-транспортній пригоді немає, просили задовольнити зустрічний позов, оскільки ОСОБА_6 керуючи атомобілем ГАЗ завчасно включив покажчик повороту, а ОСОБА_1 мабуть цього не побачив, бо їхав дуже швидко, при цьому ОСОБА_6 пояснив, що спершу десь за 100 м. до повороту подивився, чи немає транспортних засобів ззаду нього, де рухався позивач, та бачив його автомобіль десь за 500 м. від нього, а потім дивився чи немає зустрічних транспортних засобів, після чого почав повертати, та відчув удар вже на зустрічній смузі руху, коли її пересікав під кутом, а після зіткнення позивач визнавав свою вину та обіцяв відшкодувавти завдану шкоду.

Допитаний в судовому засіданні експерт НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області, який складав висновок спеціаліста від 20.10.2011 року № 259а, пояснив, що даний висновок повністю підтримує та саме даний висновок відповідає зазначеним обставинам ДТП, так як зроблений ним попередній висновок грунтувався лише на двох поясненнях та схемі ДТП, а даний висновок № 259а є точнішим, так як після складння першого висновку було відібрано детальніші пояснення та проведено додаткові огляди місця події, враховано було всі пояснення водіїв двох автомобілів, при цьому наявної інформації було достатньо щоб дати відповіді на поставлені питання, наголосивши, що в даній дорожній обстановці вбачається вина водія автомобіля ГАЗ, який здійснював маневр пороту, оскільки саме в його діях вбачається порушення ПДР, що стоять в причинному зв'язку з наслідками ДТП, так як незважаючи на завчасне включення покажчика повороту це не дає переваги в русі та водій повинен переконатися, що маневр буде безпечним для інших трансопртних засобів, а в цій дорожній обстановці водій автомобіля Форд навіть при невеликій швидкості руху не зміг би повністю загальмувати, щоб уникнути зіткнення.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням представника тертьої особи свідки пояснили наступне. Свідок ОСОБА_9, матір третьої особи ОСОБА_6, пояснила, що того дня була на дачі, звідки її мав забрати син, але пішла на зупинку, про що сину не сказала, сиділа на лавочці із ще одним чоловіком та бачила що її син включив покажчик повороту за 200 - 300 м. та почав повертати, ніяких перешкод на дорозі не було, а автомобіль Форд без будь-яких покажчиків повороту почав здійснювати маневр обгону, тому відбулося зіткнення, після якого водій цього автомобіля визнавав вину. Свідок ОСОБА_10 пояснив, що був очевидцем ДТП, так як чекав на зупинці товариша, бачив як під'їжджав ОСОБА_6 на автомобілі ГАЗ, включив лівий порот і почав повертати, а водій автомобіля Форд почав обгін та в'їхав в автомобіль ГАЗ, коли той вже був на зустрічній смузі, при цьому думає що в ДТП винен саме водій автомобіля Форд, оскільки він їхав дуже швидко та міг не побачити, що автомобіль ГАЗ повертає, водночас свідок пояснив, що до зіткнення автомобіль Форд він взагалі не бачив, а побачив вже при самому зіткненні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнений первісний позов задовольнити частково, а у задоволенні уточненого зустрічного позову відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено та не заперечується стронами, що 17.07.2011 року приблизно о 10.30 год. на південному обході м. Вінниці на території Вінницького району Вінницької області відбулося зіткнення автомобілів НОМЕР_1, належного ОСОБА_8 «Вінницямлин», під керуванням водія ОСОБА_8 «Вінницямлин» ОСОБА_6, та автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2, належного позивачу ОСОБА_1 та яким він керував, що призвело до пошкодження даних транспортних засобів.

Крім цього, згідно копії виписки з медичної картки хворого ОСОБА_1 останній був госпіталізований 18.07.2011 року до стаціонару з діагнозом струс головного мозку, отриманого згідно анамнесу хвороби внаслідок ДТП 17.07.2011 року о 10.30 год. та йому було призначено відповідне лікування, та згідно копії листка непрацездатності перебував на лікарняному до 08.08.2011 року (а.с. 23, 24), отже внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач також отримав відповідні тілесні ушкодження.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди до адімінстартивної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, притягувався водій автомобіля ГАЗ ОСОБА_6, матеріали адміністартивної справи щодо нього № 3-4565/11 було досліджено в судовому засіданні. Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2011 року провадження по справі за ст. 124 КУпАП відносно нього закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 16). Постановою апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2011 року вказану постанову Ленінського районного суду змінено, а саме висновок судді про винуватість ОСОБА_6 у порушенні вимог п. 10.1 ПДР та про наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з мотивувальної частини постанови виключено в зв'язку з притягненням ОСОБА_6 до адміністартивної відповідальності поза межами строку, передбаченого ст. 38 КпАП України (а.с. 17-18).

Водночас згідно висновку спеціаліста № 259а від 20.10.2011 року (а.с. 57-63), який підтримано в судовому засіданні експертом та не спростовано іншими доказами в справі та оригінал якого міститься в матеріалах адміністративної справи, в ситуації, яка склалася, дії водія автомобіля Форд д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР, та при наявних технічних параметрах він не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ГАЗ-3302 шляхом виокнання вимог п. 12.3 ПДР; можливість попередження зіткнення у водія автомобіля ГАЗ-3302 ОСОБА_6 полягала у виконанні ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, та невідповідність його дій вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору спричинили виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже суд вважає доведеним, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок дій водія автомобіля ГАЗ ОСОБА_6, а не водія автомобіля Форд ОСОБА_1, тому в задовленні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_4 отримав відповідні пошкодження, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3142 від 13.12.2011 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля, станом на час пошкодження складає 182 304 грн. (а.с. 33-38). Згідно акту № 3142 (а.с. 56) вартість даного висновку складає 506, 52 грн., які були сплачені позивачем ОСОБА_1, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 22). Згідно актів виконаних робіт за № 55 і № 56 та квитанцій до прибуткового касового ордера № 32 від 17.07.2011 року і № 33 від 19.07.2011 року ОСОБА_1 було сплачено 800 грн. за послуги евакуатора для перевезення його автомобіля з місця ДТП та з арешт майданчика РВ УМВС (а.с. 25-26).

Отже власнику автомобіля НОМЕР_4, яким є позивач згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11), внаслідок пошкодження його автомобіля було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 183 610, 52 грн.

Також випискою з медичної карти хворого ОСОБА_1 підтверджується отримання ним відповідних тілесних пошкоджень внаслідок зіткнення автомобілів, в зв'язку з чим йому було призначено відповідне лікування (а.с. 23), та згідно товарних чеків (а.с. 21) вартість лікування позивача склала 1 655, 05 грн., тому суд вважає доведеним завдання позивачу шкоди здоров'ю на вказану суму.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС № 103268 автомобіль ГАЗ-3302, ДНЗ АВ 1018 ВА, яким керував та допустив зіткнення ОСОБА_6, зареєстрований за відповідачем (а.с. 132), та ОСОБА_6 на час дорожньо-транспортної пригоди працював на ОСОБА_8 «Вінниця-Млин» водієм даного автомобіля, а саме з 16.06.2008 року, що не заперечувалось відповідачем та підтверджується довідкою вказаного підприємства № 17 від 29.02.2012 року (а.с. 15).

Також в судовому засіданні було встановлено та доведено матеріалами справи, що відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність як власника наземних транспортних засобів в ВАТ НАСК «Оранта», згідно полісу № ВЕ/6762492, на строк з 08.12.2010 року по 07.12.2011 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоровю одного потерпілого становить 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого 50 000 грн., франшиза 510 грн. (а.с. 212 - 215).

Оскільки пошкодження автомобіля позивача ОСОБА_1 та його тілесні ушкодження відбулися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини ОСОБА_6, який керував автомобілем ГАЗ-3302, ДНЗ АВ 1018 ВА, виконуючи трудові обов`язки, тобто працюючи на даному автомобілі на ОСОБА_8 «Вінниця-Млин», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, позовні вимоги предявлені позивачем ОСОБА_1 правомірно та до належних відповідачів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Та згідно ст. 1188 ЦК України внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ст.ст. 9, 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Згідно ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Ст.ст. 23, 24 цього Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є також шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням потерпілого, та у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Відповідно до ст.ст. 28, 29 цього Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це в тому числі шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, в звязку з чим відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та інші витрати, в тому числі з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи обовязковий ліміт відповідальності страховика за завдану шкоду, з НАСК «Оранта» необхідно стягнути 1 655, 05 грн. шкоди, пов'язаної з лікуванням позивача, та 49 490 грн. шкоди, завданої майну потерпілого (тобто за мінусом франшизи 510 грн.), що в сумі становить 51 145, 05 грн. матеріальної шкоди, а різницю між загальною сумою невідшкодованої шкоди, завданої майну потрепілого, в розмірі 134 120, 52 грн., яка розрахована наступним чином: 183 610, 52 грн. (загальний розмір шкоди, завданої майну потерпілого) 49 490 грн. (ліміт відповідальності страховика за мінусом франшизи), необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_8 "Вінницямлин".

Відносно розміру завданої позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди неправомірними діями ОСОБА_6, в результаті яких було пошкоджено майно (автомобіль) позивача та завдано шкоди його здоровю, суд при визначенні розміру такої шкоди керується ст.ст. 23, 1167 ЦК України та при цьому враховує, що на визначення розміру даної шкоди впливає ступінь вини відповідача, а саме, що вчинені ним дії відносно порушення Правил дорожнього руху України та в результаті цього пошкодження мають необережну форму вини, водночас суд враховує великий розмір завданої шкоди та її характер, оскільки позивач змушений був також лікуватися від отриманих тілесних ушкоджень, переніс відповідні душевні страждання в результаті потрапляння в ДТП та необхідності вживати відповідних заходів до відновлення становища, що існувало до порушення його прав, при цьому добровільно шкода йому взагалі відшкодована не була. Тому керуючись принципами розумності та справедливості суд оцінює завдану позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду на суму 5 000 грн., яка згідно ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підлягає стягненню з відповідача ВАТ НАСК «Оранта», оскільки така сума не перевищує 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону.

Тому уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів за первісним уточненим позовом слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, які підтвердженні документально, а саме квитанціями про сплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 23, 24, 28, 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вінницямлин" на користь ОСОБА_1 134 120, 52 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_1 51 145, 05 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Вінниця-Млин" відмовити

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вінницямлин" на користь ОСОБА_1 1 341, 21 грн. на відшкодування судових витрат.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_1 561, 45 грн. на відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: