Справа
№ 495/9554/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 грудня 2013 року

м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

Головуючого – судді Матяш Т.Л.,

при секретарі – Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Білгород-Дністровський цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про виділення частки із
спільного майна, –

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача про виділ в натурі
частки спільного майна, посилаючись на
наступне.

Сторони є співвласниками
домоволодіння № 54 по вул. Леніна в м.
Білгород-Дністровському Одеської
області. Позивачам в рівних частках
належить 25/100 частин зазначеного
домоволодіння, а відповідач є
власником 3/100 частин. Між позивачами та
відповідачем постійно виникають
непорозуміння та суперечки з приводу
користування, утримання та збереження
цього майна і угоди про спосіб
виділення в натурі їх частки із
сумісного спільного володіння не
досягнуто, що змусило ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернутися до суду з відповідними
вимогами.

Позивачі в судове засідання не
з’явилися, надали до суду заяву з
проханням розглядати справу за їх
відсутністю, та просили суд
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, надав до суду заяву,
відповідно до якої проти задоволення
позовних вимог не заперечує та просить
суд розглянути справу за її
відсутністю.

У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участі у справі,чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позовних
вимог. Судом встановлені наступні
фактичні обставини на підставі
представлених письмових доказів.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

На підставі договору дарування від
26.06.2013 року, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_4, реєстровий № 1229,
позивачі є власниками 25/100 часток
домоволодіння № 54 по вул. Леніна в м.
Білгород-Дністровському Одеської
області, що складається в цілому з:
житлового будинку літ. «А» житловою
площею 199,0 кв.м., загальною площею 460,5
кв.м., житлового будинку літ. «Б»
житловою площею 76,5 кв.м., загальною
площею 126,6 кв.м., житлового будинку літ.
«В» житловою площею 18,1 кв.м., загальною
площею 27,6 кв.м., будівлі магазину літ.
«А1» загальною площею 254,3 кв.м., сараїв
літ. «Г», «Д», «К», убиральні літ. «Є»,
гаражу літ. «З», споруд № 1-6.

Ці 25/100 частин складаються з: будівлі
магазину літ. «А1», підвалу літ. «а»,
загальною площею254,3 кв.м., у складі
приміщень: 1-1 коридор, 1-2 підсобне
приміщення, 1-3 торгівельний зал,1-4
коридор, 1-5 підсобне приміщення, 1-6
торгівельний зал, 1-7 роздягальня, 1-8
туалет, 1-9 холодильник, І підвал, ІІ
підвал, ІІІ підвал.

ОСОБА_3 є власницею 3/100 частин
зазначеного домоволодіння, тобто
сторони є співвласниками нерухомого
майна без визначення в натурі частки
кожного.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньої
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

12 листопада 2013 року Управління
містобудування та архітектури
виконкому Білгород-Дністровської
міської ради надало юридичну адресу
будівлі магазину літ. «А1» загальною
площею 254,3 кв.м. – Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, вул. Леніна,
54-б, тобто частка нерухомо мого майна
позивачів має свою власну адресу.

Між співвласниками зазначеного
домоволодіння постійно виникають
непорозуміння та суперечки з приводу
користування, утримання та збереження
цього майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Згідно ч.3 ст. 372 ЦК України у разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Таким чином, враховуючи, що технічний
стан домоволодіння № 54 по вул. Леніна
дає можливість відокремити частку
позивачів, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись п.4 постанови Пленуму ВСУ № 20
від 22.12.1995 року, ст.ст.113, 319, 355, 356 ЦК
України, ст..ст. 3, 11, 169, 209, 212, 214-215, 217, 218
ЦПК України, СУД –

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 –
задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 окремо в
натурі 25/100 часток домоволодіння № 54 по
вул. Леніна в м.
Білгород-Дністровському Одеської
області, що складаються з: будівлі
магазину літ. «А1», підвалу літ. «а»,
загальною площею254,3 кв.м., у складі
приміщень: 1-1 коридор, 1-2 підсобне
приміщення, 1-3 торгівельний зал,1-4
коридор, 1-5 підсобне приміщення, 1-6
торгівельний зал, 1-7 роздягальня, 1-8
туалет, 1-9 холодильник, І підвал, ІІ
підвал, ІІІ підвал.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя