справа № 0312/3131/2012
провадження №2/165/51/13
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2013 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_5, про визнання договору поруки недійсним,-

встановив:

27 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ комерційний банк ПриватБанк, третя особа ОСОБА_3, про визнання договору поруки недійсним.

Вимоги обґрунтовує тим, що 26 березня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №53/07/М, згідно якого ОСОБА_3 надано кредит в сумі 30000 доларів США на строк до 25 березня 2010 року. Даний кредитний договір був забезпечений договором поруки №53/07/М/Р від 26 березня 2007 року, що укладений з поручителем ОСОБА_1, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобовязаннями боржника в повному обємі. Крім того, даний кредитний договір був забезпечений договором застави автотранспорту №53/07/M від 26 березня 2007 року, згідно якого в забезпечення виконання зобовязань було надано в заставу напівпричіп самоскид ПП 1987 року, державний номер НОМЕР_1, який належав на праві приватної власності ОСОБА_1 19 грудня 2008 року Нововолинським міським судом було прийнято рішення, яким було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, приватного підприємства Аякс-Плюс на користь ПАТ КБ ПриватБанк 95519 грн. 10 коп. заборгованості по вказаному кредитному договору. 20 серпня та 24 вересня 2009 року державним виконавцем Нововолинського відділу державної виконавчої служби був проведений огляд майна та проведена незалежна оцінка вартості напівпричепа самоскида, а 11 липня 2012 року проведено прилюдні торги, де було реалізовано напівпричіп самоскид, державний реєстраційний номер №АС4484ХХ. Зазначає, що про укладення договору поруки йому не було нічого відомо. Після реалізації заставного майна, яке належало йому на праві приватної власності, він вважав своє зобовязання по кредиту виконаним, оскільки поручився за боржника тільки своїм майном. Лише після повідомлення державного виконавця, йому стало відомо про укладений договір поруки, він не був ознайомлений з умовами даного договору, не бажав його укладати, та не бажав настання правових наслідків цього договору, тому просить визнати договір поруки №53/07/М/Р від 26 березня 2007 року укладений між ним та ПАТ КБ Приватбанк недійсним.

Ухвалою Нововолинського міського суду від 17.12.2012 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги з наведених у позові підстав. Просять їх задовольнити. Позивач ОСОБА_1 не заперечив, що на договорі поруки від 26.03.2007 року міститься його підпис, однак вказує, що при підписанні договору застави, він автоматично, нечитаючи змісту договору міг підписати і договір поруки, вважаючи його ще однією з копій договору застави. Зазначає, що наміру укладати такий договір він не мав, знав, що його відповідальність як поручителя виражалася лише у виконанні договору застави автотранспорту, а після реалізації автотранспорту - напівпричіпа самоскида, 1987 р.в., вважав своє зобовязання по кредиту ОСОБА_3 виконаним.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що рішенням Нововолинського міського суду від 19 грудня 2008 року, яке набрало законної сили та сторонами не оскаржувалося, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ПП Аякс-Плюс на користь ЗАТ КБ Приватбанк 97519, 10 грн. заборгованості по кредитному договору №53/07/М, який було укладено 26 березня 2007 року між ЗАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3 Зобовязання по вказаному договорі було забезпечено договором застави автотранспорту та договором поруки, укладені з ОСОБА_1, та договорами поруки, укладеними з ОСОБА_5 і ПП Аякс-Плюс. Зазначає, що оспорюваний договір поруки особисто підписаний ОСОБА_1, укладався договір добровільно, ніхто не примушував його до укладення вказаного договору. Вважає, що під час розгляду справи про стягнення кредитної заборгованості, так і під час виконання рішення суду, ОСОБА_1 було відомо про вказаний договір поруки, він усвідомлював свої дії під час його укладання. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 отримував рішення суду про стягнення заборгованості в солідарному порядку, в якому суд посилався на оспорюваний договір поруки, та постанову про відкриття виконавчого провадження, і не міг не знати про те, що він виступає поручителем по вищезгаданому кредитному договору. Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 26 березня 2007 року між ним та ЗАТ КБ Приватбанк було укладено кредитний договір №53/07/М і йому було надано кредит в сумі 30000 доларів США на строк до 25.03.2010 року. На виконання зобовязання були укладені договори застави автотранспорту, в тому числі і з позивачем ОСОБА_1 Зазначив, що працівником банку, ОСОБА_6, їм не було надано розяснень щодо договору поруки, і про укладання вказаного договору йому не було нічого відомо.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_8

Твердження позивача та третіх осіб на його стороні без самостійних вимог спростовані показами свідка ОСОБА_9, який зазначив, що він як спеціаліст з мікрокредитування відділення Нововолинська філія Волинського ГРУ ЗАТ КБ Приватбак, займався оформленням документів по кредитному договору № 53/07/М від 26.03.2007 року, згідно якого було надано кредит ОСОБА_3 в розмірі 30000 доларів США для придбання сідлового тягача. На виконання зобовязання по даному договору укладалися договори застави, та договори поруки, що є обовязковим для укладення кредитних договорів на суму більше 25000 доларів США. Для укладення вказаних договорів ОСОБА_3 приходив разом з ОСОБА_1, якому було розяснено зміст договору поруки, і попереджено про солідарну відповідальність за невиконання зобовязання боржником. Для підпису сторонам було надано всі договори у двох екземплярах. ОСОБА_1 добровільно підписав договір застави, та договір поруки, який оспорює без жодних на це підстав.

В судовому засіданні свідок державний виконавець ВДВС в м. Нововолинську МУЮ ОСОБА_10 показав, що у нього на виконанні знаходився виконавчий лист про солідарне стягнення кредитної заборгованості з боржників ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ПП Аякс-Плюс. Після відкриття виконавчого провадження всім учасникам було направлено копію постанови. ОСОБА_1 неодноразово викликався в виконавчу службу щодо виконання рішення суду від 19.12.2008 року про стягнення кредитної заборгованості. Було реалізоване належне йому заставне майно - напівпричіп самоскид, 1987 р.в. Вказує, що ОСОБА_1 було відомо, що він є боржником по даному виконавчому провадженню, та несе солідарну відповідальність разом з іншими боржниками.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив показання свідка ОСОБА_10 та дав аналогічні показання.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2А, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_4, показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши письмові докази, оглянувши цивільну справу №2-1802/08 та оригінал кредитної справи по кредитному договору №53/07/М від 26.03.2007 року, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в звязку з наступним.

З ксерокопії кредитного договору від 26 березня 2007 року (а.с.5-6) вбачається, що між позивачем і відповідачем було укладено договір, згідно якого позивач надає позичальнику ОСОБА_3 кредит в сумі 30000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 25 березня 2010 року.

26 березня 2007 року між ПАТ Приватбанк та ОСОБА_1 укладено договір поруки №53/07/М (а.с.8), згідно якого в забезпечення виконання позичальником зобовязань заставодавець надав в заставу автотранспорт напівпричіп самоскид, 1987 р.в., державний номер НОМЕР_1, який належав на праві приватної власності ОСОБА_1

Згідно договору поруки №53/07/М/Р від 26 березня 2007 року (а.с.10), який укладений з поручителем ОСОБА_1, останній взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобовязаннями ОСОБА_3І по кредитному договору №53/07/М в повному обємі.

Рішенням Нововолинського міського суду від 19 грудня 2008 року (а.с.11-12) стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ПП Аякс-Плюс на користь ЗАТ КБ Приватбанк 97519, 10 грн. заборгованості по кредитному договору №53/07/М, який було укладено 26 березня 2007 року між ЗАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3

20 серпня та 24 вересня 2009 року державним виконавцем Нововолинського відділу державної виконавчої служби був проведений огляд заставного майна та проведена незалежна оцінка вартості напівпричепа самоскида (а.с.14,15).

11 липня 2012 року було проведено прилюдні торги, де було реалізовано напівпричіп самоскид, державний реєстраційний номер №АС4484ХХ, що підтверджується актом проведення прилюдних торгів від 11 липня 2012 року (а.с.17) та протоколом проведення аукціону по реалізації рухомого майна (а.с.18).

Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Всупереч зазначеним вимогам Цивільного процесуального кодексу України, позивач не подав суду належних доказів, які б підтверджували підставність та правомірність заявлених вимог, як і не спростував заперечень відповідача на позов.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В судовому засіданні встановлено, що у момент укладення договору поруки були додержані вимоги частини 5 статті 203 ЦК України, оспорюваний договір поруки укладений у письмовій формі, та підписаний сторонами позивачем ОСОБА_1 і представником ЗАТ КБ Приватбанк ОСОБА_9 Позивач був ознайомлений із змістом договору і йому було відомо про правові наслідки невиконання основним боржником своїх зобовязань перед банком. Дії, вчинені ОСОБА_1, зокрема прибуття в банківську установу, присутність та підписання договору поруки свідчать про його вільне волевиявлення і відсутність жодних фактів на підтвердження мотивації даного позову.

Проаналізувавши надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст.203, 207, 553, 554 Цивільного кодексу України, - суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору поруки №53/07/М/Р від 26 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" недійсним, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук