Провадження №6/761/780/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина
В.О.

при секретарі: Козій
С.С.

розглянувши подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Гаврилюка Олександра Сергійовича,
затвердженого Начальником Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гоцієм Богданом
Ігоровичем, про примусове входження до
приміщення боржника ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Гаврилюк
О.С. (далі по тексту - державний
виконавець) звернувся до суду з
поданням, затвердженим Начальником
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
Гоцієм Б.І. про примусове входження до
приміщення боржника ОСОБА_3, а саме
квартиру АДРЕСА_1.

Подання обґрунтовується тим, що на
виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві знаходяться виконавчі листи №
2-2433 від 04 жовтня 2010 р., виданого
Солом'янським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 боргу в розмірі 50 620,0 грн. та №
2-4998 від 16 січня 2012 р., виданого
Солом'янським районним судом м. Києва,
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 боргу в розмірі 38 372,05 грн.

В наданий строк для самостійного
виконання вищезазначеного виконавчого
документа, боржник рішення суду не
виконала. Згідно відповіді БТІ від 24
травня 2012 р. за боржником ОСОБА_3 на
праві власності на об'єкти нерухомого
майна зареєстрована ? квартири АДРЕСА_1.

Для подальшого здійснення виконавчого
провадження необхідно провести опис та
арешт квартири, однак у державного
виконавця є складнощі щодо входження в
квартиру, тому держаний виконавець
просив задовольнити дане клопотання.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив.

Суд вважає за можливе слухати справу у
відсутність державного виконавця
відповідно до вимог ст.ст. 169, 376 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно п.п. 4, 10 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право:
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Як встановлено в судовому засіданні,
Солом'янським районним судом м. Києва
видано 04 жовтня 2010 р. виконавчий лист №
2-2433 про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 боргу у розмірі 50 620,0 грн. та 16
січня 2012 р. виконавчий лист № 2-4998 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
боргу в розмірі 37 372,05 грн.

24 квітня 2012 р. та 26 листопада 2012 р.
державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Андрійком Є.Л. винесено постанови про
відкриття виконавчих проваджень за
вищезазначеними виконавчими листами.

Доказі в порядку ст. 60 ЦПК України, що
дані постанови одержані боржником
ОСОБА_3 державним виконавцем не надано
і таких у судовому засіданні не
здобуто.

Зі змісту ст. 17 Закону України «Про
виконавчого провадження» вбачається,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема виконавчі листи.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження», заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Згідно ч. 2 ст. 52 зазначено Закону
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, у тому числі
кошти на рахунках і вкладах боржника
у банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах.

Частина 5 цієї ж статті встановлює, що у
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може
бути накладено стягнення.

Проте, державним виконавцем не надано
жодних доказів того, що у боржника
відсутні кошти та інші цінності,
достатні для задоволення вимог
стягувача.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з наданих суду копій
виконавчих проваджень, доказів які б
свідчили про те, що боржник ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням державним
виконавцем суду не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що
державним виконавцем виконавчі дії
проведені не в повному обсязі, факт
ухилення від виконання зобов'язань
боржника ОСОБА_3 не доведено.

Враховуючи наведене, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
подання.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 17, 27, 32,
52 Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст. 376 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Гаврилюка Олександра Сергійовича,
затвердженого Начальником Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гоцієм Богданом
Ігоровичем, про примусове входження до
приміщення боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: