Справа №474/830/13-ц
Провадження №2/474/375/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19.12.2013 року
Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді – Фасій В.
В.

при секретарі – Дністрянській Т.В.

позивача – ОСОБА_1

прокурора – Лук’яненко І.С.

представника третьої особи – органу
опіки і піклування Врадіївської РДА –
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засідання в смт. Врадіївка цивільну
справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3

про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що на її
вихованні та повному матеріальному
утриманні знаходяться неповнолітні
онуки – ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач ОСОБА_3, яка є
матір’ю дітей, та донькою позивача,
проживає окремо від позивача та дітей,
не виконує свої батьківські обов’язки,
не приймає участі у їх вихованні, не
надає матеріальної допомоги на
утримання дітей, а тому позивач ОСОБА_1,
просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
неповнолітніх дітей в розмірі 1/3
частини всіх видів її заробітку
(доходів), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
а після досягнення ОСОБА_4 повноліття -
1/4 частини всіх видів її заробітку
(доходів), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судовому засіданні, позовні
вимоги підтримала, посилаюсь на те, що
відповідач з грудня 2010 року, ніякої
матеріальної допомоги на виховання
дітей, які проживають біля неї – бабці,
не надає, діти позбавлені
батьківського піклування. Вона двічі
зверталася в службу неповнолітніх,
Врадіївської РДА - в липні 2012 р. та в
жовтні 2013 р., з питання ініціювання
службою позбавлення батьків її онуків
батьківських прав, чи відібрання дітей
без позбавлення батьківських прав, які
окремо проживають від дітей, не
відвідують їх, не займаються
вихованням. З не відомих позивачеві
причин, це питання не ініційовано
службою. Відсутність опіки, позбавляє
її можливості отримувати на дітей
довідки, лікувати їх, представляти їх
інтереси в державних органах. Дохід на
кожного члена сімї, в тому числі внуків,
на яких ставиться питання про
стягнення аліментів, є нижчим
прожиткового мінімуму – в середньому
500 грн. на місяць. В жовтні 2013 р. служба
неповнолітніх, її позивача, було
направлено до приватного адвоката,
який надав їй оплатну правову допомогу
у вигляді підготовки позовної заяви,
яка є предметом розгляду. Оплата послуг
адвоката додатково знизила рівень
матеріального забезпечення сімї. З
огляду на дії батьків дітей, вона
вважає, що вони відмовились від дітей.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (об’ява в газеті «Рідне
Прибужжя» від 14.11.2013 р., телефонограма
№166 від 05.12.2013 р.), на розгляд справи –
05.12.2013 р., 19.12.2013 р., двічі не з’явився,
клопотання про розгляд справи у її
відсутність не надав, про причини
неявки суд не повідомив.

Прокурор – Лук’яненко І.С. позовні
вимоги, щодо стягнення аліментів
підтримала, але вважає не можливим
призначення опікуном дітей, їх бабцю,
оскільки вони, хоч і є позбавленими
батьківського піклування, але не мають
статусу дітей, батьки яких позбавлені
батьківських прав.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Врадіївської РДА,
підтримала позовні вимоги та
повідомила, що після на початку жовтня
2013 р. звернення позивача в службу
неповнолітніх Врадіївської РДА,
службою готується позов до суду про
позбавлення батьківських прав, чи
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_6 –

батьків неповнолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, на користь яких ставиться
питання про стягнення аліментів. До
позбавлення батьківських прав, вважає
не можливим призначення опікуном
дітей, їх бабцю, оскільки вони, хоч і є
позбавленими батьківського
піклування, але не мають статусу дітей,
батьки яких позбавлені батьківських
прав.

Представник третьої особи – ОСОБА_6,
будучи належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи
(телефонограма №165а від 05.12.2013р.), на
розгляд справи не з’явився, про
причини неявки суд не повідомив,
клопотання про розгляд справи у його
відсутність не надав.

Суд, з врахуванням згоди позивача,
прийняв рішення про проведення
заочного розгляду справи, на підставі
наявних у справі доказів.

Судом
встановлені факти:

-          відповідач ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою позивача ОСОБА_1
(свідоцтво про народження ОСОБА_3, серія
ІІ-ЖТ №288777, видане 22.01.1981 р.)

-          вона ж, є матір’ю
малолітніх дітей – ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, (мати одинока), ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, батьком якого є ОСОБА_6
(свідоцтво про народження серія І-ФП
№193524, свідоцтво про народження серія
І-ЖД №141406);

-          відповідач зареєстрована
на території Нововасилівської
сільської ради. Коли сину ОСОБА_7
виповнилось 10 місяців, відповідач
тимчасово залишила сина на виховання
бабці – ОСОБА_1, в кінці 2002 р. виїхала до
м. Одеса – на заробітки, після чого, по
місцю реєстрації не проживає. Її син
ОСОБА_7, з цього віку проживає біля
позивача (довідка Нововасилівської
сільської ради №285 від 10.09.2013 р.,
показання позивача, в якості свідка);

-          04.09.2008 року, у віці - 1 місяць,
відповідач вмісті з третьою особою по
справі ОСОБА_6 батьком сина ОСОБА_8,
привезли його до бабці – ОСОБА_1,
залишили на тимчасове виховання
(показання позивача, в якості свідка,
довідка Нововасилівської сільської
ради №285 від 10.09.2013 р.);

-          з грудня 2010 року,
відповідач, не відвідувала дітей по
місцю проживання бабці, ніякої
матеріальної допомоги на їх утримання,
не надає, не приймає участі в їх
вихованні. В серпні 2011 року та серпні 2013
року, приїздила в село на похорони, але
дітей по місцю проживання, не
відвідувала (показання позивача, в
якості свідка, довідка
Нововасилівської сільської ради №285
від 10.09.2013 р.);

-          батько ОСОБА_8 – ОСОБА_6,
щомісячно надає позивачу 300 грн.
матеріальної допомоги на виховання
дитини (показання позивача, в якості
свідка);

-          починаючи з 2006 р., на
неодноразові звернення бабці до
відповідача, забрати дітей чи приїхати
в село, проживати однією сім’єю з
дітьми займатися їх вихованням та
матеріальним забезпеченням, вона
категорично відмовляється (показання
позивача, в якості свідка);

-          починаючи з грудня 2010 р., на
неодноразові звернення бабці до
третьої особи – батька, забрати сина
ОСОБА_8, займатися його вихованням та
матеріальним забезпеченням, він
категорично відмовляється. (показання
позивача, в якості свідка);

-          позивач двічі зверталася в
службу неповнолітніх, Врадіївської РДА
- в липні 2012 р. та в жовтні 2013 р., з
питання ініціювання службою
позбавлення батьків її онуків
батьківських прав, чи відібрання дітей
без позбавлення батьківських прав. На
звернення це питання службою не
ініційовано, натомість під час
останнього звернення її було
направлено до приватного адвоката,
який надав їй оплатну правову допомогу
у вигляді підготовки позовної заяви
про стягнення аліментів з матері.
Оплата послуг адвоката додатково
знизила рівень матеріального
забезпечення сімї позивача (показання
позивача, в якості свідка);

-          діти, на користь яких
ставиться питання про стягнення
аліментів, проживають разом з бабусею
– ОСОБА_1, в с. Нововасилівка,
Врадіївського району, знаходяться на
її повному утриманні, хворіють на
кардіопатію. ОСОБА_7 навчається в
п’ятому класі Нововасилівської школи,
ОСОБА_5 відвідує дошкільний виховний
заклад по місцю проживання (показання
позивача, в якості свідка, акт
обстеження матеріально-побутових умов
№332 від 10.09.2013 р.);

-          позивач, відповідач мають
задовільний стан здоров’я, відповідач
ніде не працює, проживає за рахунок
тимчасових заробітків (показання
позивача, в якості свідка);

-          позивач за місцем
проживання характеризується
позитивно, отримує пенсію за віком,
орендну плату від земельного паю та
дохід від присадибної ділянки, дохід на
кожного члена сімї, в тому числі
неповнолітніх дітей, є нижчим
прожиткового мінімуму – в середньому
500 грн. на місяць
(довідка-характеристика
Нововасилівської сільської ради №231
від 10.09.2013 р., довідка Управління
пенсійного фонду у Врадіївському
районі №1363/02 від 11.09.2013 р.);

-          висновком органу опіки та
піклування Врадіївської РДА №1851/16-01
від 18.12.2013 р. визнано можливим,
призначити опікуном ОСОБА_1, над її
онуками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в межах чинного
законодавства.

Суд вважає, що в даному випадку
мають місце правовідносини з приводу
стягнення аліментів.

При прийнятті рішення суд
керується:

ст. 180 СК України, батьки зобов’язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

ст. 181 СК України, згідно якої, примусове
стягнення аліментів за рішенням суду,
можливе в разі ненадання стороною
достатньої допомоги на утримання
дитини.

Вивчивши та дослідивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
відповідач не надає достатньої
матеріальної допомоги на утримання
дітей і з врахуванням стану здоров’я
та матеріального становища дітей,
позивача, вважає позов підлягаючим
задоволенню.

У ст.60 ЦК України, передбачено, що
суд встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування і призначає
опікуна за поданням органу опіки та
піклування; встановлює піклування над
неповнолітньою особою, якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
вона позбавлена батьківського
піклування, і призначає піклувальника
за поданням органу опіки та піклування.
Наведенні положення слід розуміти
таким чином, що коли при розгляді
справи суд встановить, що особа
позбавлена батьківського піклування,
то це є достатньою підставою для
порушення і розгляду судом питання про
встановлення опіки чи піклування над
дитиною і призначення піклувальника,
навіть у тих випадках, коли таку вимогу
не було заявлено.

Ч. 1 ст. 243 СК України,
передбачено, що опіка, піклування
встановлюється над дітьми,
позбавленими батьківського
піклування. Визначення того, яку дитину
слід вважати позбавленою
батьківського піклування, міститься у
ч. 1 ст. 1 Закону України № 2342-ІУ від 13
січня 2005 р. «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування»: який серед інших
категорій відносить дітей, від яких
відмовилися батьки. (далі – Закон
№2342-ІУ)

П. 24 Постанови КМУ № 866 від 24
вересня 2008р. «Питання діяльності
органів опіки та піклування,
пов’язаної із захистом прав дитини»,
не визначає терміну «діти від, від яких
відмовились батьки», «покинутим в
будинку близьких родичів» та в
протиріччя закону №2342-ІУ, не відносить
їх до статусу дітей позбавлених
батьківського піклування. (далі -
Постанова КМУ 3866)

Згідно ст. 3 Конвенції «Про
права дитини» від 20 листопада 1989 р., в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов’язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов’язки її батьків, опікунів чи
інших осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують, щоб
установи, служби і органи,
відповідальні за піклування про дітей
або їх захист, відповідали нормам,
встановленим компетентними органами,
зокрема, в галузі безпеки й охорони
здоров’я та з точки зору компетентного
нагляду.

Суд не бере до уваги твердження
прокурора та представника служби опіки
і піклування про неможливість
призначення опікуном дітей, їх бабцю,
оскільки вони, хоч і є позбавленими
батьківського піклування, але не мають
статусу дітей, батьки яких позбавлені
батьківських прав, з огляду на те, що
Постанова КМУ №866 протирічить вище
зазначеному вітчизняному

законодавству, що регулює опіку та
піклування та ст. 3 Європейської
Конвенції «Про права дитини» (далі –
Конвенція).

Щодо бездіяльності сільської ради,
служби неповнолітніх Врадіївської РДА
по виявленню дітей, які залишилися без
батьківського піклування, ініціювання
питання про позбавлення батьківських
прав, чи відібрання дітей без
позбавлення батьківських прав, на
користь яких ставиться питання про
стягнення аліментів, суд вважає за
необхідне відреагувати на порушення
закону окремою ухвалою.

Виходячи з вище викладеного,
суд вважає доведеним, що діти, на
користь яких ставиться питання про
стягнення аліментів, є тривалий час
позбавленими батьківського
піклування, і це є достатньою підставою
для встановлення судом опіки і
піклування над ними за ініціативою
суду, на підставі ч.1 ст. 3 Конвенції, ст.
60 ЦК України, ч. 1 ст. 243 СК України.

Також вважає, що з відповідача слід
стягнути судовий збір на користь
держави в сумі 229 грн. 40 коп.

На підставі ст.ст. 60, 63 ЦК України, ст.ст.
164-166, 180-183, 243, 244 СК України, керуючись
ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти
на утримання неповнолітніх дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини всіх
видів її заробітку (доходів), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подання заяви (14.10.2013 р.)
і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а
після досягнення ним повноліття –
стягнути 1/4 частини всіх видів її
заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення ним
повноліття.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженку та жительку с. Нововасилівка,
Врадіївського району, Миколаївської
області, вул.. Миру, 51, опікуном її
малолітніх онуків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий
збір на користь держави в сумі 229 грн. 40
коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку,
протягом строку на апеляційне
оскарження, який рахується з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
В.В. Фасій