Кам"янсько-Дніпровський районний суд
Справа № 318/3191/13-ц
Номер провадження №2/318/813/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2013 р.
м.Кам'янка-Дніпровська

16 грудня 2013 року
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області у складі:
головуючого судді Капустинського М.В.,
при секретарі Бекетовій А.А., прокурора
Гювелян В.А., представника органу опіки
Забігайло І.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою органу опіки та
піклування Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відібрання дитини
без позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2013 року до суду
надійшов позов органу опіки та
піклування Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації, в
якому зазначено, що ОСОБА_2 яка проживає
за адресою: АДРЕСА_1, мати дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько ОСОБА_3
який проживає за адресою: АДРЕСА_2, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру про народження дитини.

В позовних вимогах зазначають, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо ухиляються
від виконання батьківських обов'язків
щодо виховання і утримання своєї
малолітньої дитини. ОСОБА_4 залишилася
без батьківського піклування та
влаштована до Комунальний заклад
«Оріхівський обласний центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» Запорізької обласної ради
(далі-комунальний заклад). З 26.02.2013 року
по теперішній час дитина перебуває на
повному державному забезпеченні в
комунальному закладі. Згідно акту
комунального закладу від 02.09.2013 № 01-14/496
за час перебування ОСОБА_4 в будинку
дитини з 26.02.2013 батьки, родичі дитину не
провідували, станом здоров'я, умовами
виховання, утримання не цікавилися.
Письмових, усних запитів про дитину на
адресу будинку дитини не надходило.
Матеріально дитину мати не
підтримувала.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації від
28.10.2013 року про недоцільність
повернення та доцільність відібрання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, без позбавлення
батьківських прав службою у справах
дітей Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації проводилася
робота щодо соціально-правового
захисту малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка опинилася у складних
життєвих обставинах, влаштована до
центру згідно направлення від 26.02.2013
року на підставі заяви матері.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
самоусунулися від виконання своїх
батьківських обов'язків по відношенню
до дитини, тому формальна наявність
матері ставить дитину в скрутне
становище, так як вона не може мати
юридичного статусу дитини, яка
залишилась без піклування батьків, і в
повній мірі користуватись пільгами та
державними гарантіями, що мають діти
даної категорії згідно чинного
законодавства. Враховуючи рішення
комісії з питань захисту прав дитини
при Кам'янсько-Дніпровській
райдержадміністрації від 03.10.2013 року
протокол № 17, від 22.10.2013 року протокол №
18, те, що такі заходи, як позбавлення
батьків батьківських прав є крайнім
заходом впливу, оскільки вони
призводять до негативних наслідків не
лише для матері та батька, а й для
дитини, та те, що згідно п.1 ст. 170
Сімейного кодексу України суд може
постановити рішення про відібрання
дитини від батьків або одного з них, не
позбавляючи їх батьківських прав, у
випадках, передбачених пунктами 2-5
частини першої статті 164 цього ж
Кодексу, орган опіки та піклування
Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації вважає
недоцільним повернення та доцільним
відібрання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від
матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, без позбавлення
батьківських прав.

Просить відібрати дитину ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, без позбавлення
батьківських прав та передати
малолітню дитину органу опіки та
піклування для подальшого влаштування.
Стягнути з неї щомісячно аліменти в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на користь орган опіки та піклування
Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації.

В судове засідання з'явилася
представник позивача Забігайло І.Г.,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

В судове засідання з'явилася
відповідач ОСОБА_2 та просила відмовити
в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3
не з'явився, хоча був своєчасно та
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, причини неявки
суду не повідомив, доказів, що
підтверджують поважність причин
неявки до суду не надав

Прокурор позов підтримує, вважає його
обґрунтованим, та таким що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні правовідносини.

ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини -
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 є
батьком малолітньої дитини-доньки
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до роз'яснень, наданих у
Постанові Пленуму Верховного суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» N 3, 30.03.2007,
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Малолітня ОСОБА_4 влаштована до
комунального закладу згідно
направлення служби у справах дітей
райдержадміністрації від 26.02.2013 року №
02-24/407 на підставі заяви матері ОСОБА_2

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1,
характеризується посередньо, що
підтверджується листом районного
центру соціальних служб сім'ї, дітей та
молоді Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації від
17.10.2013 року за № 01-06/587 (а.с. 17).

ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2,
характеризується посередньо, що
підтверджується листом районного
центру соціальних служб сім'ї, дітей та
молоді Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації від
17.10.2013 року за № 01-06/587 (а.с. 23).

Актом комунального закладу від 02.09.2013
р. за № 01-14/496 підтверджено, що за час
перебування ОСОБА_4 в будинку дитини з
26.02.2013 року по теперішній час дитину
мати провідувала лише одноразово та
пообіцяла її забрати 25.05.2013 року, але
більше не телефонувала, не писала, чим
проявила цілковиту байдужість до
дитини (а.с. 24)

Висновком № 01-01-23/1224 від 28.10. 2013 р. орган
опіки та піклування
Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації вважає
доцільним відібрати дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та батька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, без позбавлення
батьківських прав.

Підстави відібрання дитини ОСОБА_4 від
батьків є такими, що вони належним
чином не займалися її вихованням,
влаштуванням достатніх умов життя, що
підтверджується актами обстеження
умов проживання від 16.07.2013 року, 23.07.2013
року, 09.09.2013 року, 19.09.2013 року (а.с. 10-13).
Під час обстеження умов проживання
встановлено, що запас продуктів
відсутній. ОСОБА_2 неодноразово
викликалась до школи, але позитивних
результатів не було, вихованням доньки
не займається, матеріальної допомоги
не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

В силу приписів ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України, суд
може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків, не
позбавляючи їх батьківських прав, у
випадках, передбачених п.п. 2-5 ч.1 ст. 164
СК України, а саме якщо вони ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва, а
також в інших випадках, якщо залишення
дитини у них є небезпечним для її життя,
здоров`я і морального виховання.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№ 3, ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
як її фізичний розвиток як складову
виховання, не спілкується з дитиною в
повному обсязі, необхідному для
морального самоусвідомлення, не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей, не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі, не
виявляють інтересу до її
внутрішнього світу, не створюють умов
для отримання освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише
за умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Ст. 9 Конвенції про права дитини
(ратифікованою Постановою ВР № 789-Х11
від 21.02.1991 року) зазначає:
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням визначають
відповідно до застосованого закону і
процедур, що таке розлучення необхідно
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Стаття 18 Конвенції прав дитини також
зазначає, що держави-учасниці
докладають всіх зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини.

Ч. 2 Конвенції передбачає, що з метою
гарантування і сприяння здійсненню
прав викладених цією Конвенцією
держави-учасниці надають батькам і
законним опікунам належну допомогу у
виконанні ними своїх обов'язків по
вихованню дітей та забезпечують
розвиток мережі дитячих установ.

Стаття 24 цієї Конвенції, частина 2 п. б
передбачає забезпечення надання
необхідної медичної допомоги та
охорони здоров'я всіх дітей з
приділенням першочергової уваги
розвитку первинної медико-санітарної
допомоги.

Стаття 27 Конвенції передбачає ч. 2 що
батько /мати/, або інші особи, які
виховують дитину несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дітей.

Відповідно до ст.11 Закону Про охорону
дитинства № 2402-Ш від 26.04.2001 року, із
змінами, внесеними згідно із Законом №
257 -УІ від 10.04.2008 року сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, соціального та
культурного, матеріального
забезпечення і несе відповідальність
за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.

Згідно ст. 14 Закону України "Про охорону
дитинства" діти та батьки не повинні
розлучатися в супереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідно в інтересах
дитини і цього вимагає рішення, що
набрало законної сили.

В силу ст. 212 ЦПК України докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність взаємний зв'язок
доказів у сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Оцінивши всі докази у сукупності, суд
вважає, що в діях відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 існує невідповідність їх
поведінки встановленим законом
обов'язкам по утриманню та вихованню
батьками своїх дітей.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від
виконання своїх обов`язків по
вихованню своєї дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що є підставою відповідно
до ч. 1 п. 2, ст. 164, ч. 1 ст. 170 СК України для
відібрання малолітньої дитини у
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Враховуючі викладені доводи суд
приходить до висновку, що позовна заява
Органу опіки та піклування
Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації підлягає
задоволенню, оскільки у відповідності
до ст.ст. 164, 170 СК України у випадках,
якщо батьки ухиляються від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню дитини, а також у інших
випадках, якщо залишення дитини з ними
є небезпечним для її життя, суд може
постановити рішення про відібрання
дитини від батьків, не позбавляючи їх
батьківських прав.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст.10, 57, 60, 208, 212-215 ЦПК України, згідно
ст.ст.150, 164-167, 170 СК України, Конвенцією
ООН про права дитини від 20.11.1989 року,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 3 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" від 30 березня 2007 р.
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву органу опіки та
піклування Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відібрання дитини
від батьків без позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, від матері, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Чкалово,
Веселівського району, Запорізької
області, (паспорт серія НОМЕР_2 виданий
Кам'янсько-Дніпровським РВ УМВС
України в Запорізькій області 03.10.1995
року) зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1, фактично проживає: АДРЕСА_3 та
батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
без позбавлення батьківських прав.

Передати малолітню дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до Органу опіки та
піклування Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації для
подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5 щомісячно аліменти
в розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку на утримання дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на користь органу
опіки та піклування -
Кам'янсько-Дніпровської
райдержадміністрації.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.В. Капустинський