Номер провадження № 22-ц/785/5953/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Ерсте Банк про визнання кредитних договорів недійсними, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Ерсте Банк (далі Банк) на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2012 року,

встановила:

У червні 2012 р. ОСОБА_4 звернувся до суду із вищеназваним позовом, в якому вказав, що 22.01.01 р. з Банком ним було укладено кредитний договір № 014/0999/18/01049 про надання кредиту в розмірі 100 000,00 доларів США, строком до 21.01.12 р., зі сплатою 14% річних. 04.04.07 р. з Банком було укладено кредитний договір № 014/1581/18/01822 про надання кредиту в сумі 200 000 доларів США, строком до 03.04.12 р., зі сплатою 13,5 % річних.

Вважав, що зазначені кредитні договори мають бути визнані недійсними, оскільки укладені з порушенням діючого законодавства ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, ст. 1 Закону України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати: - перед укладанням договорів йому не надано письмової інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу (опис грошових зборів і витрат, повязаних з установленням іпотеки, принципи визначення плати за договором про іпотечний борг, порядок дострокового виконання договору, інше). Інформація, яка повинна бути надана до моменту укладання однією із сторін, є частиною пропозиції та істотною умовою договору, оскільки обовязковість її оприлюднення прямо передбачена законом. Банком не було дотримано всіх істотних умов договорів при їх укладанні, оскільки вищезазначена інформація, що мала бути оприлюднена Банком, не була надана йому в письмовому вигляді до укладення кредитних договорів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, ст. 1 Закону України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати, просив: 1) визнати недійсними кредитні договори № 014/0999/18/01049 віл 22.01.07 р. та № 014/1581/18/01822 від 04.04.07 р., укладені між ОСОБА_4 та ПАТ Ерсте Банком.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник Банку в судове засідання не зявився. Надав суду заперечення на позов, в яких вказав, що позов є надуманим. Викладені в позові обставини не відповідають дійсності, направлені на уникнення від виконання обовязків, які передбачені кредитними договорами. Чітких умов оприлюднення відповідних даних на момент укладання з позивачем кредитних договорів нормативно-правовими актами встановлено не було. Вказана інформація розміщувалася на веб-сайті Банку, інформаційних стендах у відділеннях Банку. Законом України Про захист прав споживачів не передбачено обовязку кредитодавця доводити надання інформації позичальнику під підпис. Постанова НБУ, на які посилається позивач, була прийнята пізніше укладених кредитних договорів. Сплинув строк позовної давності.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.12 р. в задоволенні позову ОСОБА_4 повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк оскаржує рішення суду першої інстанції в частині його мотивів. Просить рішення суду першої інстанції змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції висновок про неукладеність кредитних договорів. Посилається на те, що цього висновку суд першої інстанції дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 638, 642, 1046, 1054 ЦК України) та процесуального (ст. 213 ЦПК України) права: - суд не зазначив щодо яких саме істотних умов кредитного договору стороні не дійшли згоди; - підписання кредитних договорів, отримання кредитних коштів, поступове їх повернення та сплата відсотків за користування кредитом свідчать про укладення кредитних договорів.

В судовому засіданні представник Банку підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. В судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки апеляційному суду не повідомив, заяв та клопотань не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін, належним чином сповіщених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції в оскарженій частині зазначеним вимогам не відповідає.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неукладеність кредитних договорів, виходячи з того, що надання інформації про умови кредитування є істотною умовою договору про іпотечний борг, яким є укладений сторонами по справі кредитний договір. Відсутність згоди сторін щодо будь-якої з істотних умов договору має наслідком його неукладеність. Позивач не довів обставини щодо ненадання йому повної та достовірної інформації стосовно всіх умов договору до його укладення. Але вказані обставини не є підставою для визнання спірних кредитних договорів недійсними. Норми чинного законодавства при укладанні кредитного договору не порушені, але сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, а тому він є неукладеним. Неукладеність кредитних договорів є фактом, який ніяким чином не порушує права позивача, а тому вони не потребують судового захисту. Правовим наслідком неукладеності договору є відсутність будь-яких зобовязань, які б випливали з договору, тому не можна визнати недійсним не існуючи зобовязання (а. с. 87).

Колегія суддів вважає, що погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, такого висновку суд першої інстанції дійшов при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22.01.07 р. між позивачем та закритим акціонерним товариством Акціонерний комерційний банк Престиж був укладений кредитний договір № 014/0999/18/01049 про надання кредиту в розмірі 100 000,00 доларів США, строком до 21.01.12 р., зі сплатою 14% річних (а. с. 40 41).

04.04.07 р. з між позивачем та закритими акціонерним товариством Акціонерний комерційний банк Престиж було укладено кредитний договір № 014/1581/18/01822 про надання кредиту в сумі 200 000 доларів США, строком до 03.04.12 р., зі сплатою 13,5 % річних (а. с. 36 37).

17.10.06 р. закрите акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк Престиж було перейменовано на відкрите акціонерне товариство Ерсте Банк. 22.09.09 р. ВАТ Ерсте Банк було перейменовано на приватне акціонерне товариство Ерсте Банк (а. с. 14).

Станом на 15.10.12 р. загальна заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/0999/18/01049 від 22.01.07 р. та кредитним договором № 014/1581/18/01822 від 04.04.07 р. становить 1 247 843,34 грн. (а. с. 75 80).

Між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає з суті кредитного договору.

За правилами, передбаченими ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

За змістом ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду на вказані положення закону, кредитний договір є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Факт підписання сторонами кредитних договорів, передача позикодавцем грошових коштів позичальнику, часткове повернення кредитних коштів позичальником свідчить про те, що спірні кредитні договори є укладеними між сторонами.

Встановивши, що позивач не довів обставин щодо ненадання йому повної та достовірної інформації стосовно всіх умов спірних кредитних договорів до їх укладення, відсутність порушень норм чинного законодавства при укладанні кредитних договорів, суд першої інстанції разом з тим дійшов до висновку щодо неукладеності спірних кредитних договорів з цих самих же підстав. Такий висновок суду є помилковим, суперечливим, він не ґрунтується на вищевказаних вимогах цивільного законодавства. Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_4, однак при цьому невірно мотивував відмову. У зв'язку з цим колегія суддів вбачає підстави для зміни мотивів відмови в задоволенні позовних вимог з неукладеності спірних кредитних договорів на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки саме за таких підстав слід відмовити позивачу у задоволенні позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для зміни рішення суду є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного мотиву відмови у задоволенні позову, а саме у звязку з неукладеністю кредитних договорів. Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні. Необхідно змінити мотиви відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 з неукладеності спірних кредитних договорів на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог про визнання недійсними кредитних договорів № 014/0999/18/01049 від 22.01.07 р. та № 014/1581/18/01822 від 04.04.07 р., укладеніих між ОСОБА_4 та ПАТ Ерсте Банком. В решті рішення необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ Ерсте Банк судовий збір у розмірі 57 грн. 35 коп..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Ерсте Банк - задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2012 року змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Ерсте Банк про визнання кредитних договорів недійсними - повністю відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства Ерсте Банк судовий збір у розмірі 57 (пятдесят сім) грн. 35 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. І. Дрішлюк

ОСОБА_3