У Х В А Л А

17 травня 2013 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Науменко А.В.,

при секретарі - Шияновській Ю.О.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про часткове скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю Вадіта про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2012 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю Вадіта про стягнення суми боргу накладено арешт на майно відповідачів.

26 листопада 2012 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт на квартиру № 4, парко-місце № 4, що розташований в будинку № 33 по проспекту Шевченко в м. Одеса, гараж № 28, стоянка № 6/1, що розташований в будинку № 33 по проспекту Шевченко в м. Одеса, яке належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також накладено арешт на базу відпочинку Солнечная, яка розташована в Одеській області, смт. Затока, що належить ТОВ Вадіта.

29.04.2013 року від представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява про часткове скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі, а саме скасувати арешт на зупиночне місце № 28 та зупиночне місце № 6/1, що розташовані за адресою м. Одеса, пр - т Шевченко, 33. В своєї заяві посилається на те, що, на час прийняття ухвали про забезпечення позу власником зупиночного місця № 6/1 вже була ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом від 17 вересня 2012 року, а власником зупиночного місця № 28 була ОСОБА_1, що також підтверджується свідоцтвом від 17 вересня 2012 року.

Позивач та відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судове засідання зявився, на задоволенні заяви наполягав.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 встановив наступне.

Відповідно до положень статті 151 ЦПК України метою вжиття заходів забезпечення позову по вимогах матеріального характеру є сприяння виконанню судового рішення за рахунок майна відповідача. Підставою забезпечення позову є можливість утруднення чи неможливість у майбутньому виконання рішення суду. Необхідність вирішення цих питань випливає і з положень статті 10 ЦПК України, за змістом якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівноправності сторін, а суд зобов'язаний створити умови, за яких дотримувався б необхідний баланс їхніх процесуальних прав та обов'язків та була б гарантована реальна можливість захисту майнових та особистих (немайнових) прав сторін.

Заходи забезпечення позову, як правило, діють до виконання судового рішення або закінчення розгляду справи по суті ( пункт 6 статті 154 ЦПК), за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування (пункт 10 Постанови Пленуму верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).

Згідно ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно п.4 Постанови Пленума Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріалами наданими з заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову підтверджується, що зупиночне місце № 28 та зупиночне місце № 6/1, що розташовані за адресою м. Одеса, пр - т Шевченко, 33, були придбані ОСОБА_1, ОСОБА_2 на прилюдних торгах в порядку виконавчого провадження, що підтверджується Актами державного виконавця про проведення прилюдних торгів ввід 10.09.2012 року та виданими нотаріусом Свідоцтвами від 17.09.2012 року. Таким чином, зазначене майно на час прийняття ухвали по справі від 26.11.2012 року не належало відповідачу.

Зі змісту ч. 1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може відчужити майно, яке належить саме йому. Накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу законодавством не передбачене.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати арешт в частині забезпечення позову на зупиночне місце № 28 та зупиночне місце № 6/1, що розташовані за адресою м. Одеса пр.- т Шевченко, 33, який накладений 26 листопада 2012 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси № 1522/27378/12, як такий що накладений передчасно.

Керуючись ст. 154, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про часткове скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю Вадита про стягнення суми боргу задовольнити.

Частково скасувати вжиті заходи забезпечення позову, а саме арешт на зупиночне місце (гараж) № 28, та на зупиночне місце № 6/1, що розташовані за адресою м. Одеса, проспект Шевченко, 33, який накладений 26 листопада 2012 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси № 1522/27378/12.

Копію ухвали для виконання направити до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції та сторонам до відома та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Науменко

17.05.2013