Справа № 182/5566/13-ц
Провадження № 2/0182/2731/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.06.2013 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Нікополя в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

16 грудня 2009 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На випадок своєї смерті він залишив заповіт від 01.07.1997 року, яким належну йому квартиру, що знаходиться по вул.Чубаря, 37-8 заповів йому. У власності батька перебувала не вся квартира, а її 2/3 частини: 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.04.1994 року та 1/3 частина на підставі договору дарування частини квартири від 25 вересня 2002 року. На день смерті батька разом з ним в квартирі по вул.Чубаря, 37-8 проживала та була зареєстрована його мати ОСОБА_4, що прийняла спадщину свого чоловіка фактично, але не оформила її. Він же у свою чергу у встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, тобто відповідно до ст.1272 ЦК України спадщину не прийняв. 01 грудня 2012 року померла його мати ОСОБА_4. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт від 09.10.2002 року, яким належну їй частину квартири по вул.Чубаря, 37-8 заповіла йому. У власності його матері перебувала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.04.1994 року. Також їй належали, але не були оформлені, 2/3 частини квартири, які вона фактично прийняла як спадок після смерті його батька та свого чоловіка ОСОБА_3 Щоб оформити свої спадкові права на квартиру по вул.Чубаря, 37-8 у м.Нікополі, він звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори. Але листом № 1512/02-14 від 11.06.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на квартиру в цілому, оскільки ним не доказаний родинний зв'язок між його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Проблема з встановленням факту того, що його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі виникла через втрату оригіналу свідоцтва про одруження його батьків, що одружилися 18 квітня 1947 року в м.Татарську Новосибірської області. Він має лише ксерокопію, виданого 28 березня 1968 року повторного свідоцтва про одруження, яке завірене печаткою Нікопольського бюро ЗАГС. У відповідності з ч.1 п.5 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Відновити втрачене свідоцтво про одруження його батьків він не має змоги, оскільки він не має матеріальної можливості поїхати до м.Татарська Новосибірської області Російської Федерації.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував, щоб за позивачем було визнано право власності на квартиру, що залишилась у спадок після смерті його батьків.

Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 16 грудня 2009 року помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.4), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 . На випадок своєї смерті батько позивача залишив заповіт від 01.07.1997 року, яким належну йому квартиру, що знаходиться по вул.Чубаря, 37-8 заповів позивачу (а.с.13). У власності батька позивача перебувала не вся квартира, а її 2/3 частини:

1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.04.1994 року (а.с.8) та 1/3 частина на підставі договору дарування частини квартири від 25 вересня 2002 року (а.с.9). На день смерті батька разом з ним в квартирі по вул.Чубаря, 37-8 проживала та була зареєстрована мати позивача ОСОБА_4, що прийняла спадщину свого чоловіка фактично, але не оформила її. Позивач же у встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся. 01 грудня 2012 року померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.5) На випадок своєї смерті вона залишила заповіт від 09.10.2002 року, яким належну їй частину квартири по вул.Чубаря, 37-8 заповіла позивачу (а.с.14). У власності матері позивача перебувала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.04.1994 року (а.с.8). Також матері позивача належали, але не були офіційно оформлені, 2/3 частини квартири, які вона фактично прийняла як спадок після смерті батька позивача та свого чоловіка ОСОБА_3 Щоб оформити свої спадкові права на квартиру по вул.Чубаря, 37-8 у м.Нікополі, позивач звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори. Але листом № 1512/02-14 від 11.06.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на квартиру в цілому, оскільки ним не доказаний родинний зв'язок між його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Проблема із встановленням факту того, що його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі виникла через втрату оригіналу свідоцтва про одруження батьків позивача, що одружилися 18 квітня 1947 року в м.Татарську Новосибірської області. Позивач має лише ксерокопію, виданого 28 березня 1968 року повторного свідоцтва про одруження, яке завірене печаткою Нікопольського бюро ЗАГС. У відповідності з ч.1 п.5 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Відновити втрачене свідоцтво про одруження його батьків позивач не має змоги, оскільки він не має матеріальної можливості поїхати до м.Татарська Новосибірської області Російської Федерації.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона донька позивача. Її дід ОСОБА_3, а бабуся ОСОБА_4. Бабуся розповідала їй, що при переїзді з м.Татарська до м.Нікополя в них загубилось свідоцтво про шлюб. В Нікопольському ЗАГСі вони отримали копію свідоцтва про шлюб. Однак, коли виникло питання про оформлення пільг для бабусі як вдови ветерана, вони зробили кілька запитів в м.Татарстан, виславши туди й оригінал свідоцтва про шлюб, який їм до цих пір не повернули. Тому в них збереглася лише копія свідоцтва про шлюб її дідуся та бабусі.

За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, що ОСОБА_3, померлий 16 грудня 2009 року, та ОСОБА_4, померла 01 грудня 2012 року, були чоловіком та дружиною.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті батьків ОСОБА_3, що помер 16 грудня 2009 року, та ОСОБА_4, що померла 01 грудня 2012 року.

Рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6