Справа №200/5533/13-ц
Провадження №2/200/2400/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2013 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого, судді Циганкова В.О.

при секретарі Сабій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та ОСОБА_3 02 листопада 2007 р. був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошті еквівалентні 2000,00 доларів США. Передача грошей підтверджується підписанням зазначеного вище договору позики. Для забезпечення повернення боргу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. У зазначений термін ОСОБА_3 борг не повернув. ОСОБА_2 також відмовляється від повернення грошових коштів. Позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції та річних процентів у розмірі 27 507,05 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги не визнав, посилаючись на припинення договору поруки.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно ч.2. ст.197 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

02 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_3 отримав від позивача грошові кошти еквівалентні 2000,00 доларів США, що підтверджується підписанням сторонами відповідного договору поруки. Для забезпечення повернення грошових коштів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. У зазначений термін ОСОБА_3 грошові кошти не повернув. ОСОБА_2 також відмовляється від повернення грошових коштів, посилаючись на припиненням договору поруки.

Суд, проаналізувавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, зазначає, що згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючі викладене вище, суд зробить висновок, що договір позики є законним та тягне за собою виникнення певних прав та обовязків для сторін.

Згідно умов договору позики, ОСОБА_3 зобовязався повернути отриманні грошові кошти згідно з графіком: з 15.11.2007 р. до 20.11.2007 р. 400,00 доларів США; з 15.12.2007 р. до 20.12.2007 р. 400,00 доларів США; з 15.01.2008 р. до 20.01.2008 р. 400,00 доларів США; з 15.02.2008 р. до 20.02.2008 р. 400,00 доларів США; з 15.03.2008 р. до 20.03.2008 р. 400,00 доларів США. Судом встановлено, що в зазначений термін грошові кошти повернути не були.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь термін прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_3 у позивача виникло право вимагати повернення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, що складає суму боргу у розмірі 27 507,05 грн.

Враховуючі викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Для забезпечення виконання зобовязань по поверненню грошових коштів в рамках договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

За положеннями пункту четвертого статті 559 ЦК України порука припиняється по закінченню строку, встановленого у договорі поруки.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно пункту 6.2. Договору поруки від 02 листопада 2013 р. порука припиняється, якщо кредитор протягом одного місяця з моменту настання терміну оплати грошових коштів, який встановлений п.2.2. договору позики, не предявить вимоги до поручителя.

Згідно листа від 04 березня 2013 р. судом встановлено, що вимогу до ОСОБА_2 щодо повернення боргу, позивач предявив після закінчення місячного строку, що вказує на припинення договору поруки.

Таким чином, виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.559,598 ЦК України припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Сам по собі факт прострочення строку звернення до поручителя з вимогою погашення боргу, є самостійною законною підставою припинення правовідносин поруки, яка не вимагає укладення договору. З припиненням договору поруки, припиняються права кредитора і обовязки поручителя, які існували в період дії договору поруки. Це означає, що жодних дій щодо реалізації права кредитора, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості, задоволенню не підлягають, оскільки з припиненням договору поруки, припинилось матеріальне право.

Враховуючі викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1. ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Враховуючі викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,07 грн.

Керуючись ст.ст.11,15,60,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії ЕН282069, виданий Каменобродським РВ УМВС України в Луганській області 04.12.2003 р, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) суму основного боргу у розмірі - 15 986,00 грн., індекс інфляції - 9 044,31 гривень, проценти 2 476,74 гривень, всього 27 507,05 (двадцять сім тисяч пятсот сім) гривень 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії ЕН282069, виданий Каменобродським РВ УМВС України в Луганській області 04.12.2003 р, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 275,07 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.О. Циганков