Номер справи: 164/1404/13-ц
Провадження по справі: 2/164/395/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Покидюка М.В.

при секретарі Каращук В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради, Маневицької райдержадміністрації про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Маневицької селищної ради, Маневицької райдержадміністрації про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що її покійним батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. 8 - го Березня, 6, смт. Маневичі Волинської області.

Крім того, матері, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 487093, виданого Маневицькою селищною радою у Волинської області 16 липня 2009 року, та витягу з технічної документації про нормативну грошуву оцінку земельної ділянки від 28 серпня 2013 року за № 979/ 3.17., який виданий управлінням держземагенства у Маневицькому районі Волинської області, належала земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.1002 га., вартістю 53450 гривень 69 копійок.

Після смерті батька, який помер 27 квітня 2001 року, прийняла спадщину мати шляхом спільного проживання з ним, але, не оформивши своїх спадкових прав, 18 вересня 2012 року померла сама. Після її смерті вона, позивач, своєчасно у встановленому законом порядку також прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Від імені ОСОБА_2 23 червня 1989 року державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт, яким все своє майно вона заповіла їй, своїй дочці ОСОБА_1

Інших спадкоємців по смерті ОСОБА_4 ні за законом, ні за заповітом немає.

Отримати свідоцтво про право на спадщину в даний час вона не має можливості через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на все спадкове майно, що залишилось після смерті батьків, зокрема будинковолодіння та земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач ОСОБА_1, представники відповідачів від Маневицької районної державної адміністрації ОСОБА_5 та Маневицької селищної ради ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви, в яких просять слухати справу у їх відсутності, що на думку

суду є можливим, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідачі їх визнають.

Проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку сторін, викладену в письмових заявах на ім'я суду, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного

задоволення.

Відповідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності на земельну ділянку, відповідно вимог ст. 1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, з збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дослідженими в судовому засіданні свідоцтвами про смерть серії 1 - БК № 247829 від 19 вересня 2012 року, яке видане відділом реєстрації смерті у м. Києві та серії 1 - ЕГ № 147815 від 22 серпня 2013 року, яке видане відділом РАЦС реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції доведено, що ОСОБА_3 помер 27 квітня 2001 року, а ОСОБА_2 - 18 вересня 2012 року.

Родинні відносини ОСОБА_1 щодо спадкодавця ОСОБА_2, як її дочки, підтверджуються, дослідженим судом, свідоцтвом про народження позивача серії І - АГ № 767218 від 25 березня 1967 року, в якому зазначено, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Судом встановлено, що позивач набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. 8-го Березня, 6, смт. Маневичі Волинської області та на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно заповіту.

Набуття позивачем у власність цього майна, крім визнання даного факту сторонами, підтверджується дослідженими судом: заповітом № 693 від 23 червня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 679/ 02 - 31 від 04 вересня 2013 року; довідкою Маневицької селищної ради № 1810 від 08 серпня 2013 року, рішенням № 5 виконкому Маневицької селищної Ради депутатів трудящих від 9 березня 1973 року, якими доведено, що у власності ОСОБА_2 по вул. 8-го Березня, 6, смт. Маневичі Волинської області був власний будинок з надвірними будівлями та спорудами, який ОСОБА_1 як спадкоємець прийняла згідно заповіту ОСОБА_2 та шляхом подачі у встановлений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Висновком Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 23 серпня 2013 року про відповідність індивідуального житлового будинку діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам, висновком ТзОВ „Волинське агентство нерухомості" від 27 серпня 2012 року доведено, що будинковолодіння по вул. 8-го Березня, 6, смт. Маневичі Волинської області відповідає всім цим нормам і є придатним для проживання, його вартість становить 24 000 гривень.

Державним актом на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, серії ЯБ № 487093 від 16 липня 2009 року, який виданий Маневицького селищною радою у Волинській області, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28 серпня 2013 року, № 979 / 3. 17, який виданий управлінням держземагенства у Маневицькому районі Волинської області доведено, що матері позивача, належало право на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.1002 га., вартістю 53450, 69 гривень.

Дану земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, також із вищенаведених підстав успадкувала позивач ОСОБА_1

На даний час право власності на це спадкове майно ніким не оспорюється.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1225, 1233, 1269, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на, належне ОСОБА_2, спадкове майно:

житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. 8-го Березня, 6, смт. Маневичі Волинської області;

земельну ділянку, площею 0.1002 га., вартістю 53450 гривень 69 копійок, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 487093, який виданий Маневицькою селищною радою у Волинській області 16 липня 2009 року та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28 серпня 2013 року, № 979/ 3. 17 виданого відділом держземагенства у Маневицькому районі Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.В. Покидюк