Справа № 182/6864/13-ц
Провадження № 2/0182/3140/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.08.2013 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на наступні обставини.

23 грудня 2011 року між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (надалі відповідачі) був укладений договір купівлі-продажу квартири у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.02.1996 року, згідно якого кожен із них мав у власності 1/3 частину квартири. Треба зазначити, що у момент укладання договору купівлі-продажу від 23.12.2011 року його форма не відповідала вимогам ст.657 Цивільного кодексу України, а саме договір не був посвідчений нотаріусом та не пройшов процедуру державної реєстрації. Ця процедура не була дотримана з-за складного фінансового положення сторін за договором. Але, незважаючи на це, вона з 2004 року зареєстрована в спірній квартирі та мешкає в ній разом із своєю матір`ю та онуком. Претензій щодо здійсненого між ними правочину відповідачі не мають. За таких обставин звернулись до суду.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву і просила її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, підтвердила факт отримання грошей за квартиру в повному обсязі і передачу квартири позивачці. Ніяких претензій до позивачки не має, просить суд позов задовольнити, оскільки через велику завантаженість по роботі не має змоги довести продаж квартири до кінця самостійно.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 грудня 2011 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала їм на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.02.1996 року, згідно якого кожен із них мав у власності 1/3 частину квартири (а.с.6-9), в простій письмовій формі (а.с.5). В звязку зі складним фінансовим положенням сторін за договором право чин не був посвідчений нотаріально, оскільки сторони домовились, що нотаріально посвідчать договір пізніше. Однак, з 2004 року позивачка зареєстрована в спірній квартирі та мешкає в ній разом із своєю матір`ю та онуком. Претензій щодо здійсненого між сторонами правочину відповідачі не мають. Однак, в зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивачка не має можливості оформити документи на себе.

За таких обставин суд вважає, що відбулось повне виконання всіх істотних умов договору купівлі-продажу і вважає за можливе визнати такий договір дійсним.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати договір купівлі-продажу від 23.12.2011 року житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал