Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа№442/4469/13-ц
Провадження №2/442/1548/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Сфера послуг - оздоровчий комплекс «Хвиля», Дрогобицької міської ради та Дрогобицького управління Державної казначейської служби України Львівської області про витребування трудової книжки, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить витребувати від КП СПОК «Хвиля» належну йому трудову книжку; стягнути солідарно із відповідачів в його користь спричинену йому маральну шкоду в розмірі 20000 гривень та середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи із 31.12.2012 року і на момент винесення судом рішення по справі, в розмірі 10000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 січня 2013 року ним було отримано повідомлення за підписом начальника відділу економіки, голови ліквідаційної комісії КП СПОК «Хвиля» ОСОБА_2, про те. що у зв'язку із ліквідацією КП СПОК «Хвиля» на виконання розпорядження міського голови від 30 жовтня 2012 року № 568-р «Про вивільнення працівників КП СПОК «Хвиля», розпорядження міського голови від 13 листопада 2012 року № 583-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 30 жовтня 2012 року № 568-р «Про вивільнення працівників КП СПОК «Хвиля», відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу Законів України про працю, наказом по КП СПОК «Хвиля» від 29 грудня 2012 року № 16. його, оператора пральні самообслуговування, 31 грудня 2012 року звільнено із займаною посади та зобов'язано терміново з'явитися у відділ економіки виконкому Дрогобицької міської ради (кабінет № 29) для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки.

Коли він з'явився у кабінет № 29 відділу економіки виконкому Дрогобицької міської ради, йому було відмовлено у видачі трудової книжки через те, що він подав позовну заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі та позовну заяву про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, після його незаконного звільнення, а ні наказ про звільнення, а ні трудова книжка йому не пред'являлись та на руки не видавались.

Він неодноразово звертався до відповідача, із усними проханнями повернути йому трудову книжку. Однак комунальне підприємство «Сфера послуг-оздоровчий комплекс «Хвиля» Дрогобицької міської ради не виконало своїх обов'язків передбачених ст. 47 КЗпП де сказано, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки передбачені цим Кодексом, ч. 2 ст. 47 також передбачено, що у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Стаття 116 КЗпП вказує на те, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Статтею 117 КЗпП встановлено відповідальність роботодавця за невчасний розрахунок при звільненні працівника та передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, згідно ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Згідно із пунктом 4.1. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкції), при затримці трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважатиметься день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення має бути виданий наказ і внесений запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у встановленому порядку.

Відтак відповідач повинен сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи із 31 грудня 2012 року і на момент винесення судом свого рішення по даній справі.

Комунальне підприємство «Сфера послуг-оздоровчий комплекс «Хвиля» Дрогобицької міської ради, будучи, зареєстрованим у встановленому порядку юридичною особою, несе відповідальність за невидачу трудової книжки

Оскільки комунальне підприємство «Сфера послуг-оздоровчий комплекс «Хвиля» Дрогобицької міської ради, вчинивши, всупереч установленому законом порядку неправомірні дії щодо нього, спричинило йому значної матеріальної та моральної шкоди, тому що він не має змоги спокійно працювати та забезпечувати свою сім'ю матеріально, оскільки позбавлений можливості користуватися своєю трудовою книжкою.

Статтею 237-1 КЗпП, регламентовано, що: «Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.»

Тому вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП України відповідач зобов'язаний відшкодувати йому моральну шкоду.

Через неправомірні дії комунального підприємства «Сфера послуг-оздоровчий комплекс «Хвиля» Дрогобицької міської ради, він отримав негативні наслідки немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань.

У зв'язку із неповерненням КПСПОК «Хвиля» йому трудової книжки (що є грубим порушенням чинного законодавства про працю) він був змушений позичати гроші у близьких та знайомих для забезпечення себе життєво необхідним. Постійні звернення до близьких та знайомих з проханням позичити гроші та неповернення їх негативно виразились у їхніх взаємостосунках. Останнім часом йому просто відмовляють в наданні грошей в борг. Така ситуація призводить до сварок із родичами та близькими, до його глибоких душевних страждань, стосунки з близькими і досі «напружені». Тому, вважає, що незаконними діями посадових осіб відповідача, що порушують вимоги чинного законодавства України, йому було нанесено моральну шкоду, яку оцінює в 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Глибина його душевних страждань є безмежною, через те, що, він по сьогоднішній день відчуває занепокоєність, нервозність, великий сором, приниження, страх та відчай.

Із збільшенням кількості обізнаних осіб зростають витрати його зусиль для відновлення свого авторитету та ділової репутації, стають істотнішими моральні втрати.

Розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, є не більшим, аніж достатнім для розумового задоволення його потреб і ні в якому разі не призведе до його збагачення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, просить позов задоволити.

Прдеставник КП «Хвиля» в дане судове засідання не з?явився, однак в попередніх судових засіданнях позов не визнавав та вважав позовні вимоги безпідставними, а тому в задоволенні таких просить відмовити.

Представник Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_3, позову ОСОБА_1 не визнав та вважає його безпідставним, а тому просить в його задоволенні відмовити. Додатково пояснивши, що ОСОБА_1 вже отримав трудову книжку.

Представник Дрогобицького управління державної казначейської служби України Львівської області ОСОБА_4 позов заперечив, з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи, в якому, зокрема, покликається на те, що Дрогобицьке управління державної казначейської служби України Львівської області не є належним відповідачем по справі, так як не є розпорядником коштів місцевих бюджетів, КП «Хвиля» не має відкритих рахунків у Дрогобицькому управлінні державної казначейської служби України Львівської області.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, відповідно до ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 2 КЗпП України працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 47 КЗпП України врегульовано, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

У пп.4.2 п.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 за N 58 встановлено, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника

Судом встановлено, що на підставі наказу КПСП ОК«Хвиля» №24 від 11.01.2013 року позивача звільнено із займаної посади у звязку з ліквідацією КПСП ОК «Хвиля» 14.01.2013 року з виплатою всіх коштів. (а.с. 6)

Рішенням Дрогобицької міської ради від 02.10.2012 року №736, враховуючи рекомендації постійної комісії ради з питань оренди, приватизації комунального майна, промисловості, торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування, вирішено ліквідувати КПСП ОК «Хвиля», створити ліквідаційну комісію.

З п.2.1 Статуту КПСП ОЗ «Хвиля» вбачається, що підприємство є юридичною особою, виступає самостійним господарюючим субєктом, веде самостійний баланс, має розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банку, печатку з власним найменуванням, штамп, інші необхідні реквізити.

У день звільнення 14.01.2013р. позивач був відсутній на роботі, вказана обставина учасниками судового процесу не оспорювалась, а отже, суд вважає доведеним факт відсутності позивача на робочому місці у день звільнення, а відтак у відповідачів не було можливості у день звільнення видати на руки позивачу належним чином оформлену трудову книжку та ознайомити його із наказом про звільнення.

На адресу позивача 14.01.2013 року Відділом економіки Виконкому Дрогобицької міської ради надсилався лист-зобов?язання про термінову явку у відділ для отримання трудової книжки, даний лист ОСОБА_1 отримав 17.01.2013 року.

Суд не знаходить жодних доказів того, що як вказує позивач, він неодноразово звертався до відділу економіки виконкому Дрогобицької міської ради за видачею йому трудової книжки та того, що йому було відмовлено, у матеріалах справи відсутні будь-які докази таких звернень позивача до відповідачів.

Пп.4.2 п.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 за N 58 допускає пересилання трудової книжки з доставкою на зазначену адресу лише за письмовою згодою працівника, такої згоди, як встановлено судом, позивач в письмовій формі відповідачу не надавав.

Згідно ст.12 Конвенції МОП №95 «Про захист заробітної плати» 1994р. та ст.47 КЗпП України у день звільнення роботодавець зобовязаний провести повний розрахунок із працівником, який звільняється. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Зі змісту ст.ст. 47, 116 КЗпП України вбачається, що про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до розяснень у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

З актів від 29.12.2012 року, 02.01.2013 року, 04.03.2013 року та 06.01.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 не зявлявся у відділ економіки виконкому Дрогобицької міської ради для отримання часткової виплати заборгованості із заробітної плати, хоча був належно повідомленим на підставі телефонограм, копії яких маються при матеріалах справи. (а.с. 38-45)

Як стверджує відповідач, та як вбачається із вищевказаних телефонограм та повідомлень надісланих КП «Хвиля» на адресу позивача, останнього неодноразово зобовязували зявитись для отримання часткової виплати заборгованості із заробітної плати, проте ОСОБА_5 на жодний із викликів не зявлявся, а тому суд вважає доведеною відсутність вини відповідача у несвоєчасному проведенні розрахунку при звільненні.

Обов'язковою підставою, при якій згідно ст.235 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладається виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є вина власника або уповноваженого ним органу у затримці видачі трудової книжки. Однак, на розгляд суду не надано жодних доказів того, що затримка видачі трудової книжки була спричинена з вини відповідачів та того, що позивачу було відмовлено у видачі трудової книжки при його зверненнях. Надані позивачем та долучені до матеріалів справи матеріали не містять жодних доказів того, що позивачу було відмовлено у його проханні видати йому трудову книжку та, що така затримка відбувалась свідомо за вказівкою керівництва КПСП ОК «Хвиля».

На підставі викладеного суд вважає, що позивачем не доведено, що порушення його прав відбулось з вини відповідачів, а відтак, оцінюючи зібрані по справі докази, суд робить висновок, що позов в частині витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає. Крім цього цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту як: «витребування трудової книжки».

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині до задоволення також не підлягають, виходячи з наступного:

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст.237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. ст.3, 4, 11, 31 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди, останнього не представлено жодних доказів про таке, та зважаючи на те, що суд прийшов до висновку, що оскільки позивач ухилявся від явки до відповідача для проведення з ним розрахунку та отримання трудової книжки, а відтак вважає, що покликання на заподіяння йому душевних страждань та втрати нормальних життєвих звязків є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст.43 Конституції України, ст.12 Конвенції МОП №95 «Про захист заробітної плати». ст..ст. 47, 49, 79, 116, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 80, 104, 110, 111 ЦК України, ст. ст. 1-22 Закону України «Про господарські товариства», лист Міністерства праці та соціальної політики у листі від 09.04.2010 року №68/06/186-10, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Сфера послуг - оздоровчий комплекс «Хвиля», Дрогобицької міської ради та Дрогобицького управління Державної казначейської служби України Львівської області про витребування трудової книжки, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Суддя Крамар О.В.