Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дій державного виконавця протиправними, визнати постанову про відкриття виконавчого провадження не чинною та зобов'язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дій державного виконавця протиправними, визнати постанову про відкриття виконавчого провадження не чинною та зобов'язати вчинити певні дії.

Як зазначено у статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Інформаційному листі від 28 січня 2013 року за № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в частині сьомій статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб ДВС, до скарг сторін виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження рішень суду першої інстанції тощо.

Відповідно до частини першої та другої статі 26 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представника сторін та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявник, інші заінтересовані особи, їхні представники.

За змістом ст. 26 Цивільного процесуального кодексу України сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються в судами згідно ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України за участю, як заінтересованих осіб, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК України ).

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заяв від імені ОСОБА_1, яка подана уповноваженим представником ОСОБА_2, підлягає залишенню без руху, оскільки позивач фактично звернулась до суду зі скаргою на дії державної виконавчої служби, що зумовлює визначення суб'єктного складу сторін, з урахуванням положень ст.26 Цивільного процесуального кодексу України; заявником не долучено процесуальні документи, які винесено посадовою особою державної виконавчої служби, та є предметом оскарження (постанова про стягнення судових витрат від 01.02.2013 р. та постанова про стягнення виконавчого збору від 01.02.2013 року), також відсутнє клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з даною скаргою, як це передбачено ч.3 ст.385 Цивільного процесуального кодексу України, та докази, які мали підтвердити поважні причини несвоєчасного звернення позивача з даною скаргою до суду.

Крім того, позивачем не долучено копії додатків, які долучено до позовної заяви, для вручення відповідачу, що унеможливлює вирішення питання про призначення справи до розгляду.

Відповідно до ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях119-121 Цивільного процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.119-121, 383-385 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дій державного виконавця протиправними, визнати постанову про відкриття виконавчого провадження не чинною та зобов'язати вчинити певні дії, залишити без руху, про що повідомити позивача ОСОБА_1 та надати строк до „20" листопада 2013 р. для виправлення вказаних недоліків.

Копію цієї ухвали направити для відома представнику позивача ОСОБА_2

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я