Справа № 2-2702/11
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи приватний нотаріус дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В., Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора та Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визнання договору дарування недійсним, скасування та поновлення державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання договору дарування недійсним, скасування та поновлення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку зі смертю відповідачки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачкою були уточнені і змінені позовні вимоги та в порядку ст. 37 ЦПК України було залучено в якості відповідача по справі правонаступника померлої - ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 22 грудня 2008 році ОСОБА_2 за договором дарування подарував сторонній особі - ОСОБА_5 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, договір посвідчений приватним нотаріусом Гойняк Г.В. Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий № 2679.

Вказана квартира належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1997 року, НОМЕР_2, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2008 року, реєстровий НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_6, актовий запис №1994. Дітей у ОСОБА_2 і ОСОБА_6 не було, тому після смерті дружини він став проживати в квартирі один.

ОСОБА_2 з дитинства страждає психічним розладом, який виражається в

помірній розумовій відсталості, астено-депресивним синдромом, у зв'язку з чим перебував під впливом тяжких життєвих обставин та психічного стану, які істотно вплинули на його здатність в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій. Він самостійно невзмозі придбати предмети домашнього вжитку, розумно витрачати гроші, розпоряджатись своїм майном, в період сумісного проживання з дружиною, веденням господарства і витратами сімейних коштів весь час займалась вона.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2010 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було обмежено в цивільній дієздатності.

Вказаним рішенням суду та рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 250 від 22.10.2010 року позивачку ОСОБА_1 було призначено піклувальником над ОСОБА_2.

Таким чином позивачка зазначала, що ОСОБА_2, страждаючи на психічний розлад через розумову відсталість, малограмотність, а також перебуваючи під впливом тяжких життєвих обставин, а саме: смерть дружини, відсутність дітей, неможливість самостійно вести домашнє господарство, розпоряджатись пенсійними грошима, не маючи будь-якого іншого житла, на вкрай невигідних для нього умовах, ущемляючи свій життєвий стан, подарував належну квартиру АДРЕСА_1 мало знайомій людині - ОСОБА_5.

З вказаної квартири ОСОБА_2 нікуди не виїжджав, комунальні та інші платежі сплачувалися з його пенсії сусідами та позивачкою, яка є його сестрою, право на проживання його у вказаній квартирі ніколи не оспорювалося, тобто фактичної передачі квартири у власність відповідачці та її покійній матері ОСОБА_5 не відбулося і вони ніколи не вступали у володіння нею на правах власника.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, просила суд визнати недійсним договір дарування, укладений 22.12.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В., зареєстровано в реєстрі за №2679, скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, а також поновити реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, та стягнути з ОСОБА_3 на свою користь судові витрати.

Позивачка та її представник позов підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечувала та надала суду письмові заперечення, у судовому засіданні представник відповідачки надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях та зазначив, що будь-які правові підстави для визнання договору дарування відсутні, ОСОБА_2 на час укладання договору був дієздатною особою, повністю усвідомлював свої дії та висловив своє волевиявлення.

Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, рішення постановити на розсуд суду відповідно до норм діючого законодавства.

Третя особа - приватний нотаріус дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В. в судове засідання не з'явилась, надала письмові пояснення та просила справу слухати у її відсутність.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, надав листа, в якому підтримав позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представників відповідачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, висновок судово-психіатричної експертизи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1997 року, НОМЕР_2, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2008 року, реєстровий НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_6, актовий запис №1994. Дітей у ОСОБА_2 і ОСОБА_6 не було, тому після смерті дружини він став проживати в квартирі один.

22 грудня 2008 року ОСОБА_2 за договором дарування подарував сторонній особі - ОСОБА_5 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Гойняк Г.В. Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №2679.

У зв'язку зі смертю відповідачки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, по справі було залучено в якості відповідача правонаступника померлої - ОСОБА_3.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з дитинства страждає психічним розладом, який виражається в помірній розумовій відсталості, антено-депресивний синдром.

В дитинстві ОСОБА_2 до шостого класу перебував у Дніпропетровській допоміжній школі інтернаті № 1, у зв'язку з психічним розладом здоров'я він не був призваний до лав збройних сил СРСР та визнаний непридатним до військової служби за ст. 1 «б» наказу МО СРСР.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2010 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було обмежено в цивільній дієздатності. Вказаним рішенням суду та рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 250 від 22.10.2010 року позивачку ОСОБА_1 було призначено піклувальником над ОСОБА_2.

Відповідно до п.2 ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом, тому посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі, безпідставні.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За правилами ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, за якою договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Актом №35 судової-психіатричної експертизи, проведеної КЗ «Дніпропетовска клінічна психіатрична лікарня» ДОР» 01.11.2012 року, зазначено, що ОСОБА_2 в період часу, який відноситься до укладення договору дарування від 22.12.2008 року, страждав та в теперішній час страждає психічним захворюванням у формі легкої розумової відсталості. За своїм психічним станом в період часу, який відноситься до укладення договору дарування від 22.12.2008 року, ОСОБА_2 міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

На думку суду, висновки, що містяться в акті судової-психіатричної експертизи, не дають однозначного ствердження про те, що ОСОБА_2 на час укладання та підписання договору дарування повністю усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. На думку суду, будь-яке психічне захворювання не може давати в повній мірі особі, яка на нього страждає, можливість в будь-який час усвідомлювати значення усіх своїх дій та належним чином сприймати навколишнє середовище (в тому числі побут, ведення господарства, укладання угод тощо).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали свідчення, якими підтвердили розумову відсталість ОСОБА_2 та вплив психічного стану на його поведінку у побуті, житті та роботі, веденні господарства, спілкуванні зі сторонніми та рідними людьми, а також прояв психічних розладів при стосунках з оточуючими після смерті дружини.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що ОСОБА_2 іншого житла не мав і не має, постійно проживає у спірній квартирі, з його пенсії постійно сплачувались та до теперішнього часу сплачуються усі комунальні платежі, суд дійшов висновку, що він не мав наміру на відчуження житла та укладання договору дарування, а підпис в договорі вчинений ним внаслідок помилки через розумову відсталість, тобто волевиявлення дарувальника при укладанні договору не було вільним, зваженим та усвідомленим. На даний час ОСОБА_2 також продовжує проживати в спірній квартирі, є зареєстрованим в ній, продовжує сплачувати комунальні послуги та вважати квартиру своєю власністю, тобто даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що суперечить п.5 ст.203 ЦК України.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги обставини, за яких ОСОБА_13 був укладений оспорюваний правочин, суд вважає визнати недійсним договір дарування, укладений 22.12.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В., зареєстровано в реєстрі за №2679.

Зважаючи на визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 недійсним, суд також вважає скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, а також поновити реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 820 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 11, 15, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216, 229 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи приватний нотаріус дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В., Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора та Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визнання договору дарування недійсним, скасування та поновлення державної реєстрації права власності, - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування, укладений 22.12.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г.В., зареєстровано в реєстрі за №2679.

Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

Поновити реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 820 гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: