Справа № 296/6531/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"18" жовтня 2013 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира
у складі:

головуючого судді - Сингаївського
О.П.

за участю секретаря - Галіцькій
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
(надалі також - позивач) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі також -
відповідач), у якому зазначив, що
23.02.2006р. між ним та відповідачем
укладено договір № DNH4KP96120009 відповідно
до якого відповідач отримав кредит у
розмірі 1817,40 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 25,08%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач умов
договору належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 14.06.2013
утворилася заборгованість у розмірі
27755,06 грн, яка складається із
заборгованості за кредитом - 1638,25 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 8554,06 грн., 15764,89
грн - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафних санкцій: 500,00 грн. - штрафу
(фіксована частина), 1297,86 грн. - штрафу
(процентна складова), яку просив суд
стягнути з відповідача.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надіслав заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та не заперечував проти
винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК
України, суд вважає за можливе
проводити розгляд справи за
відсутності сторін та на підставі ч. 1
ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів

Суд, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог, вважає
позов обґрунтованим та таким, що не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 23.02.2006 року за
заявою ОСОБА_1 як позичальника та ПАТ КБ
"ПриватБанк" було укладено договір №
DNH4KP96120009 від 23.02.2006 року, відповідно до
умов якого, відповідачем було отримано
споживчий кредит в розмірі 1817,40 грн. на
строк 24 місяців зі сплатою відсотків в
розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевою
датою повернення - 22.02.2008 р.

Відповідно до розрахунку
заборгованості наданої позивачем
станом на 14.06.2013 року заборгованість за
кредитом становить 27755,06 грн, яка
складається із заборгованості за
кредитом - 1638,25 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом -
8554,06 грн., 15764,89 грн - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, а також штрафних санкцій:
500,00 грн. - штрафу (фіксована частина),
1297,86 грн. - штрафу (процентна складова).

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено,
що позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(Додаток №12 до наказу № 391 від 21.03.2006)
термін позовної давності по вимогах
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Судом встановлено, що строк дії
споживчого кредитного договору,
укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1 від 23.02.2006, встановлений
тривалістю 24 місяців з кінцевим
терміном до 22.02.2008, що передбачено у
відповідній заяві позичальника.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
КБ "ПриватБанк" звернулося в суд із
вказаним позовом 12.07.2013 року, згідно
реєстраційного штампу суду на позовній
заяві.

Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживачів"
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" №5 від 30.03.2012 року
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання, зокрема щодо наявності
фактичних даних (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
КБ "ПриватБанк" після закінчення дії
кредитного договору протягом 5 років не
звертався з позовними вимогами до
відповідача про повернення
заборгованості по кредитному договору
від 23.02.2006 р.

Таким чином, ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернувся в суд із вимогою про захист
свого цивільного права - стягнення
заборгованості за договором
споживчого кредиту із пропуском
погодженого сторонами п'ятирічного
строку позовної давності, що згідно
вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою
для відмови у позові.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що порушені права позивача не
підлягають захисту у зв'язку із
пропуском позивачем строку позовної
давності, а тому у задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 256, 259, 267 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212 - 215,
223, 224 - 226, 228, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити
за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м.Житомира
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при оголошенні рішення суду, протягом
того ж строку з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О. П. Сингаївський