АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/487/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30,31 Калашник С.
І. Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. РІШЕННЯ
26 лютого 214 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Демченко В. А. суддів
Подорога В. М. , Василенко Л. І. при
секретарі Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 24 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а :
В вересні 2013 року позивачка звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної та
Свої вимоги обгрунтовувала тим, що 28
грудня 2012 року, близько 19-ї години
вечора, ОСОБА_6, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, перебуваючи в
м. Києві по вул.С. Хохлових № 15 пошкодив
припаркований там нею легковий
автомобіль марки ,,Hyundai Tucson, ,який
належить їй на праві приватної
власності, спричинивши своїми діями
останній майнову та моральну шкоду.
Враховуючи, що відповідач в
добровільному порядку відмовляється
відшкодувати заподіяні збитки,
позивачка вимушена звернутися до суду
з відповідними позовними вимогами та
просила стягнути з відповідача на її
користь - 24.297 гр.00 коп. матеріальної
шкоди та 5000 гр.00 коп. моральної шкоди,
стягнути понесені при зверненні до
суду судові витрати.
В судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача
підтримав заявлений позов та просив
його задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 24
грудня 2013 року позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_2, на
користь жительки АДРЕСА_1 ОСОБА_7, 24 297
/двадцять чотири тисячі двісті
дев'яносто сім / гр.00 коп. заподіяної
майнової шкоди та 1000 гр.00 коп. моральної
шкоди, стягнуто пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог 100
гр.00 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_6 подав
апеляційну скаргу на дане рішення, в
якій просить рішення суду скасувати,
ухваливши нове, яким відмовити
повністю в задоволенні позову, так як
вважає його ухваленим з порушенням
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони
по справі, вивчивши матеріали справи та
надані сторонами докази, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог
в суді першої інстанції та при
апеляційному розгляді, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення.

Так, задовольняючи частково позов
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив із того, що у
відповідності з ч. 1 ст. 1166, ст.1167 ЦК
України шкода, завдана майну фізичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Проте, погодитись з висновками
районного суду неможливо погодитись
виходячи з наступного.

За матеріалами справи встановлено, що
на праві приватної власності позивачу
ОСОБА_7 належить легковий автомобіль
марки «Hyundai Tucson» ( а. с. 8). Відповідач
28.12.2012 року, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, біля 19 години
вечора, перебуваючи в м. Київ заліз на
дах припаркованого по вул. С.Хохлових №
15 легкового автомобіля марки «Hyundai
Tucson», що належить на праві приватної
власності позивачу та здійснював
стрибки на даху і капоті даного
автомобіля, внаслідок чого пошкодив
даний транспортний засіб та був
затриманий працівниками міліції.

Факт пошкодження транспортного засобу,
що належить позивачу підтверджено
матеріалами перевірки Шевченківського
РУ ГУУМВС України м. Києва де зазначено,
що на капоті та даху автомобіля
виявлено вм'ятини та деформація металу,
а в середині салону, зокрема на стелі
пошкоджено обшивку ( а. с. 48-62).

У відповідності ж до рапорту
працівників міліції ( а.с-61) та
постанови про закриття кримінального
провадження (а. с.-56) встановлено, що
саме відповідач, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння та з
хуліганських спонукань пошкодив
автомобіль позивача.

За рахунком № БСЕ0009735 від 29.12.2012 року (
а. с. 6) встановлено, що відновлювані
роботи пов'язані з ремонтом заподіяних
відповідачем пошкоджень автомобілю
будуть складати 24 279 грн. ( двадцять
чотири тисячі двісті сімдесят дев'ять)
гр. 00 коп.

Матеріалами справи підтверджено факт
того, що позивач має лише страховий
поліс цивільно-правової
відповідальності ( а. с 28). Сам
транспортний засіб від подібних дій та
пошкоджень поза межами дорожньої
пригоди не застраховано, а тому з
врахуванням характеру заподіяння
пошкоджень транспортному засобу
позивача та невизнання відповідачем
своєї вини, ОСОБА_7 відповідно ніяких
компенсацій не отримувала.

За положеннями ст. ст. 1166, 1167 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду визначені
статтею 1166 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала; особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Вказана
стаття унормовує загальні підстави для
відшкодування шкоди в рамках
позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування
такого виду відповідальності є
вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, вина.
Відсутність хоча б одного з цих же
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за
наявності вини заподіювача шкоди.
Шкода це зменшення або знищення
майнових чи немайнових благ, що
охороняються законом. Протиправною є
поведінка, що не відповідає вимогам
закону або договору, тягне за собою
порушення майнових прав та інтересів
іншої особи і спричинила заподіяння
збитків. Причинний зв'язок як елемент
цивільного правопорушення виражає
зв'язок протиправної поведінки і шкоди,
що настала, при якому протиправність є
причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах
саме на позивача покладається
обов'язок довести наявність шкоди та її
розмір, протиправність поведінки
заподіювача шкоди та причинний зв'язок
такої поведінки із заподіяною шкодою.

За змістом вищезазначеної статті 1166 ЦК
України для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.
За відсутності хоча б одного із цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
заподіяна майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується у повному
об'ємі, особою, що заподіяла її.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 31.03.95
року "Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Таким чином, при вирішенні спору про
відшкодування шкоди за вказаними
нормами права доказуванню підлягають:
факт спричинення шкоди, протиправність
дій заподіюча і його вина, причинний
зв'язок між протиправною дію і
негативними наслідками.

В той же час, в матеріалах справи
відсутні докази про розмір завданої
шкоди позивачці, а наданий рахунок від
29.12.2012 року, складений ТОВ «Едем-Авто»,
про перелік необхідних робіт та заміни
деталей на автомашині не може
слугувати доказом про наявність
завданої шкоди (а.с.6).

Окрім цього, з матеріалів перевірки РУ
ГУМВС України в м.Києві не встановлено,
що безпосереднім винуватцем
пошкодження автомашини позивачки є
відповідач ОСОБА_6 (а.с.50-62).

До кримінальної чи адміністративної
відповідальності ОСОБА_6 не
притягувався за вчинення дій за даним
фактом.

Будь-яких інших доказів про завдання
шкоди майну позивачці неправомірними
діями відповідача матеріали справи не
містять, як не містять і понесених
витрат на відновлення пошкодженого
майна та понесеної моральної шкоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції не вірно дав оцінку
закритому кримінального провадження
від 28.12. 2013 року, не проаналізував
докази про наявність матеріальної
шкоди, а тому прийшов до помилкового
висновку про стягнення з відповідача
шкоди на користь позивачки, оскільки
відсутні всі необхідні умови для
відповідальності за завдану шкоду, а
саме не доведено протиправність дій
відповідача, дійсний розмір шкоди,
причинний зв'язок між діями
відповідача та настанням негативних
наслідків.

А тому, переглядаючи законність і
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення
врахував не всі факти, що входять до
предмета доказування, не перевірив
підтвердження обставин (факти), якими
мотивовано рішення, належними та
допустимими доказами, а висновки суду
не відповідають встановленим
обставинам, і норми матеріального
права застосовано не вірно.

З врахуванням викладених обставин,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги про те, що рішення
суду незаконне, є обґрунтованими і
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а рішення суду першої
інстанції до скасування з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 303 , 307 , 309 , 313 , 314, 316 , 319 ЦПК України,
судова колегія , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 24 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення .

Головуючий :

Судді :