СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ій інстанції - Антипова
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Кравець В.А., Семенюк Т.В.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасні банківські
системи України» до ОСОБА_2 про
дострокове стягнення боргу за
договором позики, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 10 квітня 2013
р,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 квітня 2013 року заяву ТОВ
«Сучасні банківські системи України»
про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. що
належить на праві власності ОСОБА_2.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
скаржник ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу. Посилаються на те, що ухвали
суду постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги
зазначає, що на момент винесення
ухвали, термін дострокового
повернення позики не настав, а тому і
підстав для вжиття заходів
забезпечення позову відсутні

Вказує, районний суд не прийняв
до уваги, що до заяви про забезпечення
позову позивачем не було надано
доказів виконання зобов'язань за
договором позики в частині фактичного
перерахування, що призвело до
недотримання вимог законодавства.

Апелянт просить оскаржувану
ухвалу скасувати та постановити нову
ухвалу, якою в задоволенні заяви
відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді - доповідача, осіб які
приймали участь в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про
накладення арешту на майно, суд першої
інстанції виходив з того, невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Судова колегія погоджується з
висновком суду з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує,
предметом заявленого позову є
дострокове стягнення коштів за
договором позики в сумі 1 003 819,62 гривень,
внаслідок невиконання відповідачем
умов цього договору щодо повернення
коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Пунктом 7 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
зазначено, що ухвала про забезпечення
позову постановляється у визначеному
порядку, і повинна включати
мотивувальну частину, де поряд із
зазначенням мотивів, із яких суд (суддя)
дійшов висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, наводиться
посилання на закон, яким суд керувався
при постановленні ухвали.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
даний вид забезпечення позову є
співмірним із заявленою вимогою. Окрім
того, позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про дострокове
повернення боргу у зв'язку з
невиконанням умов цього договору
відповідачем, тому у суду були підстави
вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 10 квітня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: