Справа № 488/5082/13-ц
Провадження № 2/488/1896/2013 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2013 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по праві - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання Харитоновій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, - ОСОБА_3, Реєстраційної служби ОСОБА_5 міського управління юстиції Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку № 46, площею 0,0785 га, розташованої на території садово-виноградарського товариства «Зорька» в Корабельному районі; скасувати державний акт серії 1-МК № 025035, виданий головою ОСОБА_5 міської ради народних депутатів та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1336.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що 05 квітня 2008 року придбала у ОСОБА_3 вказану земельну ділянку, про що сторони уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу.

06 серпня 2013 року позивач звернулася до Реєстраційної служби ОСОБА_5 міського управління юстиції Миколаївської області для реєстрації за нею права власності на придбану земельну ділянку. Однак, останній було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки у позивача відсутній документ, що посвідчував її право власності на земельну ділянку у період з моменту придбання до 02.05.2009 року, тобто до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок».

Позивач зазначала, що у звязку із відсутністю в неї вказаного документу вона не має можливості зареєструвати своє право власності на вказане майно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову.

Третя особи ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, підтвердив факти, викладені у позовній заяві.

Представник третьої особи Реєстраційної служби ОСОБА_5 міського управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час та дата судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 391 ЦК України).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2008 року ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 земельну ділянки № 468, що розташована на території м. Миколаєва в СВТ «Зорька», площею 0,0785 гектарів, яку передано для садівництва (а.с.08).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_5 міського управління юстиції Миколаївської області № 5170849 від 21.08.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації на садовий будинок № 468, що розташований в садово-виноградарському товаристві «Зорька», оскільки надані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме у поданих документах заявника відсутній документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Зокрема до 02 травня 2009 року документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку незалежно від способу набуття власником такого права, виступав виключно державний акт (а.с.07).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05 березня 2009 року, що набрав чинності 02 травня 2009 року, були внесено зміни до Земельного Кодексу України, а також до Законів України «Про землеустрій» і «Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», якими змінено порядок реєстрації права власності на земельні ділянки.

В звязку із тим, що ОСОБА_1 до набрання чинності вказаного Закону (02.05.2009 року) не звернулася до відповідних державних органів з приводу переоформлення державного акту на землю та його державної реєстрації, вона не має на даний час змоги зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку.

Відповідно до п. 46 Постанови КМУ № 703 від 22 червня 2011 року про Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у звязку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані обєкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28,29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення).

Статтею 125 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття власності на земельну ділянку за такою угодою.

У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В звязку із тим, що сторони виконали всі істотні умови договору, а саме позивач сплатила відповідачу кошти за вказану земельну ділянку у повному обсязі та користується нею з 2008 року, а відповідач прийняв вказані кошти та передав всі необхідні права, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності позивачу вказаної земельної ділянки та порушення її права з приводу відмови в його реєстрації, що позбавляє ОСОБА_1 підтвердити своє право власності відповідним державним актом.

Таким чином, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 468, що розташована на території м. Миколаєва в СВТ «Зорька», яку передано для садівництва, площею 0,0785 гектарів, та скасовує державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку серії І-МК № 025035, що виданий на імя ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради народних депутатів від 28.11.1997 року за № 722.

У відповідності до статті 88 ЦПК України суд не стягує з відповідача судові витрати, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

з

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, - ОСОБА_3, Реєстраційної служби ОСОБА_5 міського управління юстиції Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 468 площею 0,0785 га., що розташована на території СВТ «Зорька» в м. Миколаєві, яку передано для садівництва.

Скасувати державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку серії І-МК № 025035, що виданий на імя ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради народних депутатів від 28.11.1997 року за № 722.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Безпрозванний