Справа № 2/487/2039/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2013 р. Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі: головуючого -
судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про поділ майна подружжя, визнання
права власності,

в с т а н о в и в:

У травні 2013р. позивач ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом, в якому, з
врахуванням уточнень, просить визнати
право власності за нею та відповідачем
ОСОБА_3 по 1/2 частині на квартиру
АДРЕСА_1, та по 1/2 частині гаражу №8 в
житловому будинку по вул.Нікольська,4-А
в м.Миколаєві, посилаючись в
обґрунтування вимог на те, що спірне
майно було придбане у період шлюбу з
відповідачем, але з оформленням права
власності на нього лише на відповідача.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, посилаючись на зазначені
обставини.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав заяву про визнання
позову і розгляд справи без його
участі.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши їх доказами, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.60,69,70 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності та у разі
поділу частки майна дружини та
чоловіка є рівними.

Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім’єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. Згідно
роз’яснень Пленуму Верховного Суду
України (п.20 постанови від 21.12.2007р. №11)
при застосуванні ст.74 СК України
необхідно враховувати, що правило цієї
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що з січня 2005р.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають однією
сім’єю та свої фактичні шлюбні
відносини зареєстрували 05 листопада
2010р., мають сина ОСОБА_4, 08.09.2007р.н. Факт
проживання сторін однією сім’єю без
реєстрації шлюбу в період з січня 2005р.
по день реєстрації шлюбу 05 листопада
2010р. встановлений рішенням суду від
04.04.2013р.

Згідно копії дубліката свідоцтва
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради, яке видане 04.05.2007р. на
підставі рішення виконавчого комітету
ММР, відповідач ОСОБА_3 є власником
квартири АДРЕСА_2.

Згідно копії свідоцтва виконавчого
комітету Миколаївської міської ради,
виданого 13.02.2007р. на підставі рішення
виконавчого комітету ММР, відповідач
ОСОБА_3 є власником гаражу №8 в
житловому будинку №4-А по
вул.Нікольській у м.Миколаєві.

За встановлених обставин та наведених
правових норм суд приходить до
висновку, що спірна квартира та гараж є
спільною сумісною власністю сторін, бо
вони придбані (набуті за договором про
дольову участь у будівництві житла) за
час їх проживання однією сім’єю без
реєстрації шлюбу, тому на підставі ст.74
СК кожний з них має право на 1/2 частку
квартири та гаражу.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Руслановичем право власності по 1/2
частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Руслановичем право власності по 1/2
частині за кожним на гараж №8 в
житловому будинку по вул.Нікольська,4-А
у м.Миколаєві.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання через районний
суд апеляційної скарги протягом 10 днів
з дня проголошення рішення та набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова