Справа № 706/598/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2013 року
Христинівський районний суд
Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Гирич Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Христинівці
Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» про визнання договору
недійсним та стягнення грошових
коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ТОВ «АВТО ПРОСТО» про визнання
договору недійсним та стягнення
грошових коштів.

Просив визнати недійсним з моменту
вчинення договір № 348090 від 26.02.2011 р. з
усіма додатками, укладений між ним і
ТОВ «АВТО ПРОСТО», та стягнути з ТОВ
«АВТО ПРОСТО» на його користь грошові
кошти в сумі 28369,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 26.02.2011 р. між ним та
ТОВ «АВТО ПРОСТО» був підписаний
договір № 348090, відповідно до ст.1
договору предметом його є надання
учаснику послуг системи «АвтоТак»,
спрямованих на придбання автомобіля.
Статтею 2 договору встановлено, що ТОВ
«АВТО ПРОСТО» є товариством, що надає
послуги, предметом яких є придбання
автомобілів учасниками через систему
придбання у групах «АвтоТак». Крім
того, ТОВ «АВТО ПРОСТО» гарантує
надання учаснику права на отримання
автомобіля за умови виконання
учасником всіх зобов'язань,
передбачених угодою. Учасник в свою
чергу зобов'язаний сплачувати
відповідні платежі згідно із системою
«АвтоТак», започаткованою ТОВ «АВТО
ПРОСТО» для придбання автомобілів.
Згідно з додатком № 1 до договору
позивач мав отримати право на
придбання автомобіля «Чері Амулет» за
ціною 75040 грн. Із ст. 3 договору
вбачається, що зобов'язання
відповідача зводяться до організації
та створення умов для придбання
автомобілів учасниками системи
адміністративних процедур. Згідно із
ст. 5 договору учасник зобов'язується
виконувати зобов'язання, передбачені
угодою, в порядку та строки, визначені
угодою, статтею 7 визначено, що угода
діє до моменту виконання обома
сторонами всіх зобов'язань,
передбачених угодою. Позивач
відповідно до умов угоди сплатив
вступний внесок в розмірі 2701,44 грн. та 21
щомісячний внесок на суму 25667,63 грн., а
всього 28369,07 грн., однак права на
отримання автомобіля не одержав.
Враховуючи положення договору, можна
дійти висновку, що ця угода не
передбачає реальне настання правових
наслідків. Тобто договором передбачені
умови включення в систему «АвтоТак»,
умови і порядок розрахунків з
відповідачем, але не передбачений
термін отримання позивачем автомобіля.
Договір підлягає визнанню судом
недійсним з таких підстав.

Здійснені позивачем виплати не
створюють для відповідача будь-яких
обов'язків, а останній покладає на
учасників системи придбання
автомобілів в групах їх витрати, не
вкладаючи при цьому власних коштів, що
робить таку діяльність пірамідальною
схемою, коли споживач сплачує за
можливість одержання компенсації, яка
надається за рахунок залучення інших
споживачів такої системи, а не за
рахунок продажу або споживання
продукції. Зазначений вид нечесної
підприємницької практики, що вводить
споживача в оману, включено в умови
самої угоди.

Згідно із статтею 4 додатку № 2 до угоди
№ 348090 від 26.02.2011 р. ТОВ «АВТО ПРОСТО»
щомісячно самостійно організовує та
проводить асигнаційні акти, а право на
отримання позивачем автомобіля
залежить від розміру чистого фонду
групи і внесення коштів іншими
учасниками системи.

Відповідач створив складну
багатоступінчасту, двозначну,
незрозумілу для позивача схему
визначення одного лише права на
отримання автомобіля через механізми:
сплати повних внесків, цілих чистих або
половинних чистих внесків, накопичення
внесків, пропозиції авансових внесків.

Покладаючись на збереження
конфіденційного характеру пропозиції,
у п. 6.3 ст.6 додатку № 2 відповідач
зобов'язує учасника системи надсилати
свою пропозицію у закритому конверті, в
якому учасник має продублювати свої
індивідуальні дані та зазначити
кількість вже сплачених авансових
внесків (за наявності) та авансових
внесків, що пропонуються до сплати у
випадку перемоги пропозиції учасника.
І лише, якщо ця пропозиція перемагає,
учасник має сплатити кількість
запропонованих і ще не сплачених
авансових внесків, нарахованих
відповідно до поточної ціни
автомобіля, дійсної на момент
проведення асигнаційного акта.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» зазначена
підприємницька практика є такою, що
вводить в оману, оскільки під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається у нечіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
свідомого вибору.

На порушення вимог п.п. 1,2,4 ч.3 ст.19
Закону України «Про захист прав
споживачів» про заборону як таких, що
вводять в оману, пропонування з метою
реалізації однієї продукції до
реалізації іншої ТОВ «АВТО ПРОСТО»
згідно із п.7.1 ст. 7 додатку № 2 залишає
за собою право прийняти або відхилити
запит учасника про надання марки або
моделі автомобіля, що відрізняється
від зазначеного в додатку № 1 угоди.

Крім того, якщо обраний учасником
автомобіль коштує дорожче, ніж модель,
зазначена в додатку № 1, учасник
зобов'язаний одноразовим платежем
сплатити різницю їх поточної ціни, а в
подальшому такий учасник повинен
сплачувати майбутні повні внески
відповідно до поточної ціни
автомобіля, вказаного а додатку № 1 до
угоди (п. 7.2 ст. 7 додатку № 2).

У тому випадку, якщо учаснику і надано
право на отримання автомобіля, то він
згідно із ст. 8 додатку № 2 може отримати
автомобіль лише в тому разі, коли
попередньо виконав такі вимоги: у
строк, встановлений «АВТО ПРОСТО»,
сплатив наступні платежі та
запропоновані до сплати внески, а також
плату за право на отримання автомобіля
протягом 5 банківських днів з моменту
одержання повідомлення про надання
йому права на отримання автомобіля.

Крім того, учасник повинен: надати
визначені «АВТО ПРОСТО» гарантії щодо
повної оплати платежів, передбачених
угодою; сплатити усі податки, мито та
інші витрати, необхідні для реєстрації
автомобіля та оформлення гарантій. У
разі невиконання зазначених вимог ТОВ
«АВТО ПРОСТО» має право відмовити у
передачі автомобіля та анулювати право
на його отримання. У такому випадку
плата на отримання автомобіля учаснику
не відшкодовується.

У статті 14 додатку № 2 до угоди
закладено несправедливі для позивача
умови про анулювання відповідачем
права на отримання автомобіля,
усунення від участі в асигнаційних
актах, розірвання угоди та
неповернення внесених коштів у
випадках невиконання зобов'язань за
угодою.

Установлення невиправдано малого
строку для надання позивачем згоди на
отримання автомобіля, зобов'язання
його до виконання усіх зазначених вище
умов для можливості отримання
автомобіля є підтвердженням
несправедливості умов спірного
договору та нечесної підприємницької
практики відповідача і відповідно до
положень ч.6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» є підставою
для визнання такої угоди недійсною.

Також угодою передбачено, що право на
отримання автомобіля учасником
системи за результатами розподілу
фонду групи є підставою для придбання
за рахунок фонду групи автомобіля для
учасника системи.

Таким чином, відповідач, керуючись
додатком № 2 до договору, формує групу
учасників системи, надалі створює фонд
цієї групи за рахунок чистих
щомісячних платежів, сплачених
учасниками групи, тобто за кошти
учасників системи, а потім один раз на
місяць розподіляє фонд групи між
учасниками системи, але право на
купівлю автомобіля отримують не всі
учасники системи, а тільки ті, які
зробили найбільшу кількість авансових
чистих щомісячних платежів та
задекларували найбільшу кількість
чистих щомісячних внесків.

Отже, розподіл фонду групи проходить по
пірамідальній схемі, що порушує вимоги
ст. 19 Закону України «Про захист прав
споживачів», коли один учасник системи
за свої власні кошти без інвестування
коштів відповідача оплачує товар
іншому учаснику системи.

При цьому саме одержання права на
отримання автомобіля, що передається у
власність учаснику системи, до його
повної оплати є «компенсацією» за
рахунок коштів інших учасників
системи, залучених до умов діяльності
програми «АвтоТак».

Тому відповідно до ч.6 ст. 19 цього Закону
угода, вчинена з використанням
нечесної підприємницької практики, є
недійсною.

Діяльність відповідача, пов'язана із
наданням послуг на умовах системи
«АвтоТак», що базується на створенні
товариством груп учасників системи,
метою яких є придбання та отримання
товару з розстроченням платежу на
досить тривалий час, що по суті є
діяльністю з надання фінансових
послуг, оскільки має характерні для
таких послуг ознаки - відповідач
здійснює операції з фінансовими
активами, отримує від позивача грошові
кошти у вигляді щомісячних платежів,
перерозподіляє отримані грошові кошти
в інтересах третіх осіб і має прибуток
від такої діяльності.

Послуги, які надавалися і надаються ТОВ
«АВТО ПРОСТО», підпадають під
категорію фінансових послуг.

На момент укладення договору від 26.02.2011
р. за № 348090 ТОВ «АВТО ПРОСТО»
здійснювало свою діяльність як
фінансова установа, а тому повинно було
отримати відповідний дозвіл (ліцензію).
Проте цього зроблено не було.

Договір № 348090 від 26.02.2011 р. суперечить
положенням Закону України «Про захист
прав споживачів» внаслідок здійснення
ТОВ «АВТО ПРОСТО» нечесної
підприємницької практики і є таким, що
містить несправедливі умови, не
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
вчинений без отримання відповідного
дозволу (ліцензії), а тому підлягає
визнанню недійсним із застосуванням
правових наслідків недійсності
правочину.

У подальшому до суду від відповідача
ТОВ «АВТО ПРОСТО» надійшли письмові
заперечення проти позову, в яких
відповідач просив відмовити у
задоволенні позову та пояснив, що при
виконанні угод з учасниками, укладених
в рамках системи «АвтоТак», ТОВ «АВТО
ПРОСТО» надає учасникам послуги, що
направлені на придбання автомобіля на
основі системи «АвтоТак». Ці послуги
полягають в формуванні груп учасників,
організації і проведенні в групах
асигнаційних актів, а також інші
послуги, передбачені угодою. Угоди, які
укладаються із клієнтами системи
«АвтоТак», повністю відповідають
діючому законодавству України.
Описання послуг, що надаються ТОВ «АВТО
ПРОСТО», в угоді приведено детально,
щоб виключити необхідність їх усного
тлумачення та уникнення подальших
непорозумінь між сторонами з приводу
трактування умов угоди. ОСОБА_1 мав
повну і достовірну інформацію про
послуги ТОВ «АВТО ПРОСТО» та порядок їх
надання, уважно прочитав та зрозумів
угоду та додатки до неї, що засвідчив
своїм підписом. Крім цього, у нього
відповідно до п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до
угоди було 7 календарних днів від дати
підписання угоди для самостійного
повторного ознайомлення з умовами
угоди та додатків до неї. Проте, позивач
ОСОБА_1 в семиденний термін не
звертався до ТОВ «АВТО ПРОСТО» із
заявою про розірвання угоди № 348090 у
визначеному порядку, а отже, він вважав
їх справедливими по відношенню до себе,
що підтверджується тим, що позивач з
квітня 2011 р. по листопад 2012 р. сплачував
кошти на виконання умов, укладеної між
сторонами, та із жодними заявами до ТОВ
«АВТО ПРОСТО» не звертався. На даний
час угода між сторонами не розірвана та
із заявами про її розірвання позивач не
звертався. Предметом укладеної між
сторонами угоди є не купівля-продаж
автомобіля, а надання учаснику послуг
системи «АвтоТак», спрямованих на
придбання автомобіля. У
правовідносинах позивача та
відповідача відсутні ознаки
пірамідальної схеми, передбачені
Законом України «Про захист прав
споживачів», оскільки спірна угода
направлена на реальне настання
правових наслідків - отримання
автомобіля, від учасника не
вимагається залучення інших учасників,
учасник одержує право на отримання
автомобіля незалежно від внесків,
зроблених іншими учасниками групи, та
виключно за результатами належного
виконання ним умов угоди, жодним
положенням угоди не передбачена
виплата будь-якої винагороди позивачу
за будь-яких обставин, тим більше за
залучення ним інших споживачів. На день
укладення угоди необхідності
отримання відповідачем ліцензії не
існувало. 15.01.2013 р. на виконання умов
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг» ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало
ліцензію на право надання фінансових
послуг з адміністрування фінансових
активів для придбання товарів в групах.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, проте від нього надійшло
клопотання з проханням розглянути
справу без його участі, у заяві також
просив задовольнити позов повністю.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, проте у своїх
письмових запереченнях проти позову
ТОВ «АВТО ПРОСТО» просив розглянути
справу за відсутності його
представника.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
позивача ОСОБА_1 та представника
відповідача ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Дослідивши письмові докази у справі:
копію угоди № 348090, укладеної 26.02.2011 р.
між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1, та
додатків № 1, № 2, № 4 до неї, квитанцій
про сплату вступного внеску в розмірі
2701,44 грн. в систему «АвтоТак» від 26.02.2011
р. та квитанцій про сплату щомісячних
внесків на загальну суму 25667, 63 грн.,
інші письмові докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2011 р. між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ
«АВТО ПРОСТО» було укладено угоду №
348090, предметом якої є надання учаснику
послуг системи «АвтоТак», спрямованих
на придбання автомобіля з додатком № 1 -
анкетні дані учасника системи та
перелік платежів із зазначенням їх
розміру, які позивач повинен здійснити,
та з додатком № 2 - правила
функціонування системи придбання в
групах «АвтоТак».

Згідно з умовами укладеної угоди, а
також п.п. 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів»
відповідач виступає виконавцем певних
послуг, зазначених у ст. 1 угоди, а
позивач є їх споживачем.

На виконання угоди позивачем ОСОБА_1 на
користь відповідача ТОВ «АВТО ПРОСТО»
було сплачено 2701,44 грн. вступного
внеску в систему «АвтоТак» та 21
щомісячний внесок на суму 25667,63 грн., а
всього 28369,07 грн.

Аналізуючи умови укладеної угоди між
сторонами та додатків до неї, суд
дійшов висновку, що в їх умовах наявні
ознаки пірамідальної схеми під назвою
«система придбання в групах АвтоТак».

Відповідно до ст.3 угоди, укладеної між
позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО ПРОСТО»,
відповідач ТОВ «АВТО ПРОСТО»
зобов'язаний до організації і
створення умов для придбання
автомобілів учасниками системи,
здійснення адміністративних процедур,
необхідних для передачі автомобіля
учаснику системи, який одержав право на
отримання автомобіля, зокрема
відповідач ТОВ «АВТО ПРОСТО» формує
групу учасників для придбання
автомобіля, до якої включає позивача
ОСОБА_1, створює фонд групи учасників за
рахунок сплачених ними щомісячних
платежів, здійснює оплату автомобілів
виробнику чи дистриб'ютору за рахунок
коштів, сплачених учасниками системи,
складає асигнаційні акти, здійснює
адміністративні процедури щодо
передачі автомобіля учаснику системи,
який одержав таке право, здійснює
адміністрування груп.

Додатком №2 визначено правила
функціонування системи придбання в
групах «АвтоТак», а саме статтями 4, 5, 6
правил передбачений порядок надання
права учаснику системи на отримання
автомобіля через механізми
накопичення внесків та пропозиції
авансових внесків, шляхом складання
асигнаційних актів. З аналізу вказаних
положень Додаткової угоди №2
вбачається, що виникнення права на
отримання автомобіля позивачем
залежить від внесення коштів іншими
учасниками системи «АвтоТак», а
вирішення питання щодо надання
позивачу права на отримання автомобіля
залежить лише від волі відповідача ТОВ
«АВТО ПРОСТО», який на власний розсуд
приймає таке рішення. Інформація щодо
кількості балів, отриманих учасником
групи в залежності від кількості
внесків, та осіб в групі, що отримали
право на отримання автомобіля, є
конфіденційною і не може бути
перевірена позивачем. Крім того, сама
процедура прийняття рішення щодо
надання права на отримання автомобіля
в даному випадку не може бути
перевірена позивачем, є складною,
двозначною, незрозумілою для споживача
схемою визначення лише права на
отримання автомобіля через механізми
сплати повних внесків, цілих чистих або
половинних чистих внесків, накопичення
внесків, пропозиції авансових внесків.

Таким чином, за умовами угоди право
отримати товар позивачем залежить від
внесення коштів іншими учасниками
системи «АвтоТак», а розподіл фонду
групи учасників системи проходить по
пірамідальній схемі, коли отримання
товару одним із учасників групи
можливе лише в разі накопичення
достатніх фінансових ресурсів шляхом
залучення коштів інших учасників групи
без інвестування товариством власних
коштів. У подальшому учасник системи,
який отримав товар, продовжує
сплачувати внески, які фактично
компенсують кошти іншим учасникам
системи, тобто один учасник програми за
свої власні кошти оплачує товар іншому
учаснику програми. Крім того, виплати
грошових коштів, здійснені позивачем,
не створюють для відповідача будь -
яких обов'язків. При цьому позивач
сплачує відповідачу не за одержання
товару чи послуги, а фактично лише за
можливість одержання права на купівлю
товару, яке надається не за рахунок
відповідача, а за рахунок залучення
інших споживачів і їх коштів до такої ж
схеми. Таким чином, в діяльності ТОВ
«АВТО ПРОСТО» наявні ознаки нечесної
підприємницької практики, яка вводить
споживача в оману. Наведений вид
нечесної підприємницької практики, що
вводить споживача в оману, містить
ознаки пірамідальної схеми, коли
споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
такої системи, а не за рахунок продажу
або споживання продукції, включено в
умови спірної угоди.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» заборонено
нечесну підприємницьку практику, яка
включає будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною.

Згідно з п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів» забороняються
як такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України
«Про захист прав споживачів»
правочини, здійснені з використанням
нечесної підприємницької практики, є
недійсними.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що угода, укладена між
позивачем та відповідачем, здійснена з
використанням нечесної
підприємницької практики та
спрямована на утворення, експлуатацію,
сприяння розвитку пірамідальних схем.

Отже, діяльність відповідача підпадає
під ознаки п.7 ч.3 ст.19 Закону України
«Про захист прав споживачів» і
відповідно до ч.6 ст.19 зазначеного
Закону угода, укладена між позивачем та
відповідачем, є недійсною. Зазначена
правова позиція суду повністю
збігається з правовими висновками суду
касаційної інстанції, які викладені в
листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.05.2012 р. №
10-729/0/4-12 щодо деяких спірних питань
судової практики при вирішенні спорів
про визнання недійсними (розірвання)
договорів по адмініструванню
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

Крім того, в постанові Верховного Суду
України від 23 травня 2012 р., прийнятої за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах (справа №6-35цс12), яка є
обов'язковою для всіх судів і суди
зобов'язані привести свою практику у
відповідність з цим рішенням (ст.360-7 ЦПК
України), зазначено, що сплата коштів не
за сам товар, а за можливість одержання
права на купівлю товару, формування
особою без залучення власних коштів
групи клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснювалась передача права на
купівлю товару одному з учасників
групи, що є компенсацією за рахунок
коштів інших учасників групи,
залучених до умов діяльності системи, є
такою, що вводить споживача в оману.

Суд вважає, що оскільки позивач
сплачував кошти не за сам товар, а за
можливість одержання права на купівлю
товару, відповідач без залучення
власних коштів формував групи
клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснювалась передача права на
купівлю товару одному з учасників
групи, що є компенсацією за рахунок
коштів інших учасників групи,
залучених до умов діяльності системи
«АвтоТак», то спірна угода порушує
права позивача, а діяльність
відповідача з реалізації системи
«АвтоТак» є такою, що вводить споживача
в оману.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно
до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Оскільки угода між сторонами здійснена
з використанням нечесної
підприємницької практики, то вона
відповідно до ч.6 ст.19 Закону України
«Про захист прав споживачів» є
недійсною ( нікчемний правочин ). Тому у
суду немає підстав для задоволення
позовної вимоги про визнання угоди
недійсною.

Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю, а кожна із сторін такого
правочину зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, тому
позовна вимога позивача про стягнення
на його користь з відповідача
сплачених за угодою коштів у розмірі
28369,07 грн. відповідає вимогам закону та
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 203 ч.ч.1-3, 5, 6, 215 ч.ч.1, 2, 216
ч.1 ЦК України, ст.ст. 1, 19 ч.ч.1, 3 п.7, 6
Закону України «Про захист прав
споживачів», ст. ст. 60, 88 ч.3, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про
визнання правочину недійсним та
стягнення грошових коштів
задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на
користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 28369
(двадцять вісім тисяч триста шістдесят
дев'ять) грн. 07 коп.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ «АВТО ПРОСТО» до
спеціального фонду Державного бюджету
України (УДК в Христинівському районі
Черкаської області, № доходного
рахунку 0453, МФО 854018, , банк одержувача ГУ ДКСУ у
Черкаській області, код бюджетної
класифікації 22030001) на користь держави
283 (двісті вісімдесят три) грн. 69 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення апеляційної скарги.

Суддя М. Ф. Олійник