КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-208/11
Провадження № 2/488/13/2013 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.12.2013 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання Спільній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника відповідача - ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання знести самочинні будівлі,

У С Т А Н О В И В :

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про встановлення межі на земельній ділянці № 2 по вулиці В.Терешкової в м. Миколаєві, в обґрунтування якого зазначав, що йому на праві спільної часткової власності належить 45/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Миколаїв, вулиця В.Терешкової, № 2, на підставі договору купівлі-продажу, який був посвідчений на товарній біржі «Нерухомість Південь» від 26.03.1999року за № 3806 та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, реєстраційний №555 від 11.05.1999р. Пізніше 09.10.2009року рішенням Корабельного районного суду міста ОСОБА_1, яке набрала законної сили 20.10.2009 року, дана угода була визнана дійсною.

Далі зазначав, що інша частка - 55/100 спірного будинку належить ОСОБА_10, проте після її смерті в її частині будинку почав проживати її син ОСОБА_5, стосунки з ним почали істотно погіршуватися. Відповідач переніс межу між його ділянками за адресою: м. Миколаїв, вулиця В.Терешкової, № 2, зменшуючи її загальну площу, а потім почав самовільно зводити забудови на його ділянці, впритул до стіни його будинку, чим грубо порушив державні будівельні норми. Своїми незаконними діями відповідач повністю закрив йому доступ до частини його будинку та захопив частину його земельної ділянки, тому він не має можливостей обслуговувати частину свого будинку.

Посилаючись на викладене та керуючись ст.158 ЗК України та нормами ДБН 360-92**, просив встановити межі земельної ділянки та території необхідної для обслуговування спірного житлового будинку.

У березні 2010 року ОСОБА_2 уточнив позов та просив визнати право власності на земельну ділянку, площею 657 кв. м., яка складає 45% від ділянки домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вулиця Н.Терешкової, № 2 та встановити її межі відповідно до схеми №3, зобовязати відповідача негайно відновити становище речей, яке існувало до порушення його прав, а саме демонтувати всі споруди, які знаходяться на його території та повернути його будівельні матеріали, які використані у самовільному будівництві, або відшкодувати їх вартість у сумі 1200грн. Також зобовязати ОСОБА_5 відшкодувати збитки у сумі 2037грн., що необхідні для усунення наслідків негативного впливу його дій та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000грн. на підставі ст.ст. 103, 211 ЗК України,

319 ЦК України.

В квітні 2010р. позивач знову уточнив позов, в якому просив визначити порядок користування земельної ділянки , площею 657 кв. м., яка складає 45% від ділянки домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вулиця В.Терешкової, № 2. Зобовязати відповідача негайно відновити становище речей, яке існувало до порушення його прав, а саме демонтувати всі споруди, яки створюють загрозу знищення або пошкодження його будинку та повернути його будівельні матеріали які використані відповідачем у самовільному будівництві, або відшкодувати їх вартості у сумі 1200грн., а також зобовязати відшкодувати збитки у сумі 2037грн., що необхідні для усунення наслідків негативного впливу його дій та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000грн. і призначити експертизу.

У червні 2010р. ОСОБА_2, в котрий раз, уточнив позовні вимоги та просив визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 657кв.м., яка складає 45% від ділянки домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вулиця Н.Терешкової,№ 2 шляхом її розмежування, визначивши межу за допомогою експертизи, зобовязати відповідача негайно відновити становище речей, яке існувало до порушення його прав, а саме демонтувати всі споруди, які створюють загрозу знищення або пошкодження його будинку та повернути його будівельні матеріали які використані відповідачем у самовільному будівництві, або відшкодувати їх вартості у сумі 1200грн., зобовязати відшкодувати збитки у сумі 2037грн., що необхідні для усунення наслідків негативного впливу його дій та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000грн. з підстав ч.2 ст. 103, ч.1,4 ст. 120, ч.1 ст.211 ЗК України, ч.5 ст.319 ЦК України.

Судом встановлено, що після смерті власника 55/100 часток спірного будинку ОСОБА_10, яка померла 20.08.2008 року ( а. с.137), згідно матеріалів спадкової справи № 532/2008р., яка розпочата 02.09.2008р., спадкоємцями, які за заявою до нотаріальної контори прийняли спадщину у встановлений законом строк, є син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_11, які на час звернення позивача до суду не отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, а син ОСОБА_12 написав заяву до нотаріальної контори про те, що він не прийняв спадщину після смерті матері і ніяких претензій до спадкоємців не має. ( а. с.100 -184 )

У відповідності до договору № 3806 купівлі-продажу нерухомого майна від 26.03.1999р., укладеного на товарній біржі «Нерухомість-Південь» , ОСОБА_13 продав, а ОСОБА_2 купив 45/100 часток будинку за адресою: м. Миколаїв, вулиця В. Терешкової, № 2, який складався із жилого будинку літ.»А», жилою площею 29,5кв.м , жилої прибудови літ. «А1», жилою площею 37,5кв.м , вбиральні літ.»В», Гпд - погрібу, Д - літньої кухні,

Е - літньої кухні, Ж- тамбуру, Л - літньої кухні, М - навісу, Н - сараю, Р - сараю, С - сараю, Т - сараю, Х - навісу, Ю - навісу, 6-11 - огорожі, № 3,4,12,І,ІІ - споруд, вартістю 26783грн., а 11.05.1999р. позивачем власність була зареєстрована в ММБТІ за реєстр. № 555. ( а. с. 10)

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1176 від 24 квітня 2009р. «Про зміну та надання адрес та внесення змін до рішень виконкому міської ради» було вирішено, що 45/100 частин будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Терешкової, № 2 в м. Миколаєві, яка належить ОСОБА_2, надано нову адресу: м ОСОБА_12, вулиця В.Терешкової, № 2/1. ( а. с. 11 )

Згідно довідки Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації № 692 від 10.04.2009р. було повідомлено, що у відповідності до рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 14.10.1958р. № 375 зареєстрована земельна ділянка за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, № 2 (у минулому м. Жовтневе, вул. Бузька, № 4), площею 1359кв.м., користувач землі ОСОБА_14.

Між тим, свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, відповідач ОСОБА_5 отримав 07 вересня 2010р. після смерті матері ОСОБА_10 в процесі слухання справи. У відповідності до цього свідоцтва спадкоємцями після смерті ОСОБА_10 є її син ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_9 по ? частки кожному, яка на час слухання справи знаходилася за кордоном. Спадщина складається з 55/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною частиною прилеглих до неї господарських та побутових будівель та споруд, що розташована у м. Миколаєві по вулиці Терешкової, № 2. У цілому будинок за літ. «А» має житлову площу 67кв.м., загальну - 87,30кв.м. та до нього прилягають господарські та побутові будівлі та споруди: літня кухня літ. «Л», сарай літ. «Р», навіс літ.»Х», огорожі та споруди №4, 6-9, 10-14, І, ІІ. ( а. с. 57) ОСОБА_9 так і не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом.

Довідкою № 1245 від 21.06.2010р. ММБТІ встановлено, що житловий будинок літ «А» самочинно переобладнаний та має загальну площу 128,9 кв.м., житлову - 84,6кв.м., в т.ч. самочинно побудовані у дворі господарські будівлі та споруди. ( а. с. 97)

14.10.2010 року за заявою позивача призначена судова будівельно-технічна експертиза для поділу будинку та порядку користування земельною ділянкою.

Згідно висновку експерта № 7482-7484, складеного 17 жовтня 2011 року на земельній ділянці, площею 0, 1354га.. яка має рівнинний рельєф і в плані має форму нерівномірного багатокутнику за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, № 2 розташовані: А- житловий будинок , жилою площею 47,7кв.м.; А-1 - житловий будинок, жилою площею 41,6 кв.м.; А-2,нежитлова прибудова, загальною площею 39,6 кв.м. Будівлі « 1Г», « 1А» , « 1Б» , «Я» та частина житлового будинку «А» на плані «А2» та частина «А» , згідно даних технічного паспорту Миколаївського міжміського БТІ від 01.06.2011р. зведені в самовільному порядку, не здані в експлуатацію та не у відповідності до ст.. 156 ЖК України їх переобладнання та переобладнання не узгоджено з компетентними органами. Суд не приймає до уваги висновки цієї експертизи, оскільки вона має помилки та неточності.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництва нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У судовому засіданні позивач та його новий представник змінили предмет та підстави позову від 07.11.2012р. та просили суд визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вулиця В. Терешкової, № 2 виходячи з фактичного розміру земельної ділянки не як визначено експертом - 0,1354га, а площею 1461кв.м. виділивши йому ділянку, площею 657,5кв.м. що як вони вважають відповідають 45/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння та зобовязати відповідача ОСОБА_5 знести самовільні споруди, які побудовані з порушенням санітарних та будівельних норм, при цьому посилаючись на порушення норм ст.ст. 103, 104, 106, 120, 211, 212 ЗК України та ст.ст. 317, 358, 376, 377, 391 ЦК України. Також просили призначати додаткову судово-будівельну експертизу, оскільки експерт, який робив висновок не використав геодезичну зйомку на спірну земельну ділянку.

Відповідач та його представник позов не визнали, оскільки вважають що на земельній ділянці позивач побудував будинки, які є самовільними забудовами, які не узгодив з компетентними органами та не прийняли в експлуатацію, а тому позивач не набуває право власності на ці споруди. Що стосується земельної ділянки, то земельна ділянка яка надавалася у користування померлій ОСОБА_10 була площею 0,1354га, а згідно геодезичної зйомки 0,1461га

У відповідності з висновками експерта № 112-113 додаткової судової земельно-технічної експертизи від 04.1.2013р. площа земельної ділянки за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, № 2 змінювалася: спочатку мала площу у 1064кв.м. , потім - 1359кв.м., 1354кв.м., а остання площа спірної земельної ділянки, яка використовується сторонами має площу - 1461кв.м., згідно технічних паспортів, тобто порівняно з даними технічного паспорту від 01.06.2011р. відбулося збільшення загальної площі земельної ділянки на 107 кв.м. зі зміною конфігурації меж земельної ділянки. Фактична загальна площа земельної ділянки по вул. Терешкової, №2 та №2/1 становить 1430,0кв.м., що не відповідає загальній площі, вказаної в даних матеріалів інвентарної справи. Самовільний захват земельної ділянки становить 76,0 кв.м. порівняно з даними технічного паспорту від 01.06.2011р. , а порівняно з рішенням виконкому Жовтневої районної ради від 14.10.1958р. на 71,0кв.м.

Виходячи з наведеного визначити місце розташування надлишків земельної ділянки, площею 71,0кв.м. не є технічно можливим, так як позивач не надав суду схематичний план відводу земельної ділянки з привязками житлового будинку до меж суміжного землекористування, відповідно до рішення виконкому Жовтневої ради від 14.10.1958р.

Визначити чи є порушення червоної лінії спірної земельної ділянки з боку вулиці Рибної та поновити її не є технічно можливо, так як відсутні первині документи, згідно яких відводили (зареєстрували) земельну ділянку №2 по вул. Терешкової у м. Миколаєві , з привязками житлового будинку до межі суміжного землекористування. Однак, при вивченні матеріалів інвентарної справи, встановлено, що конфігурація правої межі з боку вулиці Рибної змінена. Експерт зазначив, що на момент обстеження земельної ділянки №2 та № 2/1 по вул.. Терешкової у м. Миколаєві існує самовільне захоплення землі , розміром (2,50+2,40)/2х23,60)м з фасаду земельної ділянки. Житловий будинок літ. «А» по вул. Терешкової, 2 розміщений по червоній лінії.

Отже, згідно п. 3.19* ДБН 360-92** «..Огорожа присадибних ділянок не повинна виступати за червону лінію вулиці ..»

За висновком експерта визначити порядок користування земельною ділянкою по вулиці Терешкової, №2 та №2/1, що фактично знаходиться в користуванні сторін з урахуванням їх часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок, можливо лише за умови оформлення самовільно захопленої земельної ділянки (надлишки), загальною площею 71,0кв.м. та укладення договору оренди землі, згідно вимог чинного законодавства. Однак сторони не надали суду доказів оформлення самовільно захопленої земельної ділянки (надлишки), загальною площею 71,0кв.м та не надали державних актів на право власності або договорів оренди або користування земельної ділянки.

У тих випадках, коли для виділу (поділу) необхідне переобладнання будинку він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради , на підставі ст. 152 ЖК України. Однак ніяких дозволів на це сторонами не надано.

Частиною 1 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачами без відшкодування затрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на 45/100 часток спірного будинку на підставі договору купівлі-продажу у 1999р.

На підставі викладених обставин, якщо реконструкція проводилася без узгоджень проекту та дозволу і воно не вводилося в експлуатацію, за умови, що позивач не вичерпав можливості вирішити це питання відповідно до чинного на той час законодавства, які надають забудовникам можливість прийняти до експлуатації закінчені будівництвом обєкти , використання яких відповідно до норм цивільного законодавства (ст..331ЦК України) до прийняття в експлуатацію забороняється.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позову про визначення порядку користування земельною ділянкою треба відмовити у звязку з передчасністю таких вимог .

Крім того позивач просив зобовязати відповідача ОСОБА_5 знести самовільні споруди, які побудовані з порушенням санітарних та будівельних норм, а саме курятників, навіси.

Дійсно, згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту з істотними порушеннями будівельних робіт, норм і правил.

Перевіряючи наявність у позивача права на предявлення такої вимоги про знесення самочинних будівель та споруд, суд встановив, що позивач не надав доказів, що свідчать про наявність у позивача відповідних прав на земельну ділянку. Таких документів позивачем суду не було надано.

Крім того, захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених або оспорюваних прав та вплив на порушника.

Однак позивач не зазначив які саме права позивача порушені і які права поновлюються при застосуванні такого способу захисту, тому положення ст.. 212 ЗК України не можуть бути застосовані до відповідачів.

На підставі викладеного, суд вважає у задоволенні цих вимог відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 223 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання відповідача ОСОБА_5 знести самовільні споруди відмовити..

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. Г. Циганок