Справа № 522/4703/13-ц
Провадження № 2/522/6977/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2013 року Приморський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Івченка В.Б.,

при секретарі Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Одеський портовий холодильник»
про поновлення на роботі та визнання
наказу про звільнення недійсним.

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1, в подальшому уточнивши
позовні вимоги, звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Одеський портовий
холодильник» про поновлення на роботі
та визнання наказу про звільнення
недійсним, просив суд визнати
недійсним наказ №136-ЛС від 26.12.2012 року
про звільнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
посади машиніст холодильних установок
6 розряду компресного цеху ПАТ
«Одеський портовий холодильник»,
зобов’язати ПАТ «Одеський портовий
холодильник» поновити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на роботі на посаду
машиніста холодильних установок 6
розряду компресного цеху, про що
зробити відповіді записи у трудовій
книжці, стягнути з ПАТ «Одеський
портовий холодильник» на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заробітну плату за
час вимушеного прогулу в повному
обсязі на день вирішення цивільної
справи по суті, стягнути з ПАТ
«Одеський портовий холодильник» на
користь ОСОБА_1 всі судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що,
ОСОБА_1, як машиніст холодильних
аміачних установок 6-го розряду
компресного цеху ПАТ «Одеський
портовий холодильник», 27.12.2012 року
прийшовши на роботу, був повідомлений
про те, що він звільнений та його було
не допущено до робочого місця. Вхідні
картки були блоковані та також була
блокована картка з отримання
заробітної плати.

Позивач зазначає, що записом у його
трудовій книжці під №24 від 27.12.2012 року
зазначено: «Звільнений згідно п.2 ст. 40
КЗпП України, за станом здоров’я, на
підставі наказу №136-ЛС від 26.12.2012 року».

Позивач вважає, що дії відповідача щодо
його звільнення незаконні,
необґрунтовані та порушують вимоги
КЗпП України, а наказ №136-ЛС від 26.12.2012
року про його звільнення за станом
здоров’я є недійсним.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги, з урахуванням уточнених
позовних вимог, підтримав у повному
обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував у повному обсязі,
надав до суду відзив на позовну заяву, у
якому просив відмовити у задоволенні
позовних вимог та зазначив, зокрема,
наступне.

ОСОБА_1 працював на ПАТ «Одеський
портовий холодильник» з 02.06.1975 року
(наказ №146 від 30.05.1975 року).

На підставі направлення працівників
ПАТ «Одеський портовий холодильник» на
проходження чергового медичного
огляду, у тому числі й працівників
компресорного цеху ОСОБА_1 у
медико-санітарній частині ДП «Одеський
морський торгівельний порт»,
лікарняно-консультаційною комісією
(ЛКК) було видано довідки №447 від 06.11.2012
року, №457 від 21.11.2012 року, та висновок
ЛКК МСЧ від 23.11.2012 року про
неприродність ОСОБА_1 до виконання
службових обов’язків зі шкідливими
умовами праці на посаді машиніста
аміачних установок.

Згідно ст. 46 КЗпП України та на підставі
вказаних документів був виданий наказ
ПАТ «Одеський портовий холодильник»
№49-О від 29.11.2012 року про відстрочення
ОСОБА_1 від виконання своїх службових
обов’язків, з яким його ознайомили
усно та він не поставив підпис, про що
був складений акт від 29.11.2012 року про
відмову від підписання наказу. ПАТ
«Одеський портовий холодильник» не має
у штатному розкладі вільної вакансії
для надання ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, повно і всебічно
з’ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення сторін, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
до ПАТ «Одеський портовий холодильник»
про поновлення на роботі та визнання
наказу про звільнення недійсним
задоволенню не підлягають.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що наказом №146 від
02.06.1975 року ОСОБА_1 був прийнятий до
Одеського портового холодильнику на
посаду машиніста 4-го розряду до ком
пресового цеху за переведення з
Одеського порту, про що в трудовій
книжці ОСОБА_1 зроблено запис №20.

Наказом ПАТ «Одеський портовий
холодильник» № 13 від 06.02.1987 року ОСОБА_1
був призначений на посаду машиніста
холодильних аміачних установок 6-го
розряду компресорного цеху.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі направлення працівників ПАТ
«Одеський портовий холодильник» на
проходження чергового медичного
огляду, у тому числі й працівників
компресорного цеху, зокрема, ОСОБА_1, у
медико-санітарній частині ДП «Одеський
морський торгівельний порт»,
лікарняно-консультаційною комісією
(ЛКК) було видано довідки №447 від 06.11.2012
року, №457 від 03.11.2012 року, №457 від 21.11.2012
року та висновок ЛКК МСЧ від 23.11.2012 року
про те, що ОСОБА_1 до виконання
службових обов’язків зі шкідливими
умовами праці на посаді машиніста
аміачних установок не годен.

Згідно ст. 46 КЗпП України та на підставі
вказаних документів був виданий наказ
ПАТ «Одеський портовий холодильник»
№49-О від 29.11.2012 року про відстрочення
ОСОБА_1 від виконання своїх службових
обов’язків, з яким його ознайомили
усно та він не поставив підпис, про що
був складений акт від 29.11.2012 року про
відмову від підписання наказу, ПАТ
«Одеський портовий холодильник» не має
у штатному розкладі вільної вакансії
для надання її ОСОБА_1

На підставі заяви про надання
відпустки за власний рахунок та на
підставі наказу ПАТ «Одеський портовий
холодильник» №133-ЛС від 12.12.2012 року
позивачу було надано відпустку без
збереження заробітної плати з 13.12.20112
року по 26.12.2012 року.

Наказом ПАТ «Одеський портовий
холодильник» №136-ЛС від 26.12.2012 року
позивач ОСОБА_1 був звільнений з 27.12.2012
року з посади машиніста аміачних
установок 6 розряду компресорного цеху
ПАТ «Одеський портовий холодильник» за
п.2 ст. 40 КЗпП України з виплатою
вихідної допомоги у розмірі,
передбаченої ст. 44 КЗпП України.

27.12.2012 року позивач був ознайомлений із
зазначеним вище наказом про звільнення
але поставити свій підпис відмовився,
про що було складено «Акт про відмову
від підписання наказу та його
ознайомлення».

Також, позивач, отримавши особисто
трудову книжку, відмовився від
підписання в журналі реєстрації та
видачі трудових книжок, про що було
складено акт про відмову від
підписання.

Проте, як вбачається з особистої картки
ОСОБА_1 ним було поставлено підпис про
ознайомлення з підставами звільнення,
номером наказу про звільнення на
отримання трудової книжки.

Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров’я, які перешкоджають
продовженню даної роботи.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Згідно з Пленуму Верховного Суду
України в п. 21 Постанови №9 від 06.11.1992 р.
із послідуючими змінами «Про практику
розгляду судами трудових спорів», що
при розгляді справ про звільнення за п.2
ст.40 КЗпП України суд може визнати
правильним припинення трудового
договору в тому разі, якщо встановить,
що воно проведено на підставі
фактичних даних, які підтверджують, що
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров’я (стійкого зниження
працездатності) працівник не може
належно виконувати покладених на нього
трудових обов’язків чиїх виконання
протипоказано за станом здоров’я або
небезпечне для членів трудового
колективу чи громадян, яких він
обслуговує, і його неможливо перевести,
за його згодою, на іншу роботу.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був
звільнений з посади машиніста аміачних
установок 6 розряду компресорного цеху
ПАТ «Одеський портовий холодильник» на
законних підставах, а тому відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №9 від 06.11.1992. Кодексом законів
про працю України, ст.ст.
10,11,33,60,61,88,208,213,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «Одеський портовий холодильник»
про поновлення на роботі та визнання
наказу про звільнення недійсним, -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

В.Б. Івченко