Справа № 755/8031/13-ц
Провадження № 2/755/3073/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2013 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко
Н.О.

при секретарі
Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач 09 квітня 2013 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу посилаючись на те,
що 22.08.2003 року він зареєстрував шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалось. Сторони не
підтримують подружні стосунки,
спільного господарства не ведуть. Тому
просив суд шлюб з відповідачем
розірвати, після розірвання шлюбу
відповідачу присвоїти прізвище
«ОСОБА_2».

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив суд шлюб з
відповідачем розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку, що даний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22 серпня 2003
року вступили в зареєстрований шлюб
(а.с.3). Від шлюбу у сторін народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (а.с.4).

В судовому засіданні з пояснень
позивача встановлено, що більше
чотирьох років він з відповідачем не
проживає та в нього є інша родина. З
кінця 2009 року, ще до народження їх
спільної дитини, позивач не проживав у
сім'ї взагалі, оскільки в нього
з'явилась нова сім'я.

Відповідач заперечуючи проти позову
пояснила, що вона кохає свого чоловіка
та в них є спільна дитина, тому вона
бажає зберегти сім'ю, а відтак шлюб не
підлягає розірванню.

В судовому засіданні встановлено, що в
лютому 2009 року у сторін відбулась
сварка, після якої з червня 2009 року
сторони разом не проживають.
Відповідач намагалась повернути
позивача в сім'ю, але він не повернувся
навіть після народження дитини.
Позивач постійно приїжджає до їх
спільної дитини, але з квітня 2013 року
стосунки дуже погіршились.

Враховуючи, що відповідач заперечувала
проти розірвання шлюбу судом було
надано строк для примирення терміном
один місяць.

Після закінчення призначеного судом
строку примирення подружжя не
відбулося, тому суд позбавлений
можливості примусити позивача жити з
відповідачем навіть враховуючи
інтереси їх малолітнього сина.

Таким чином, суд вважає, що наміри суду
примирити сторін не дали позитивних
результатів, а тому збереження сім'ї є
неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного
кодексу України, шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Статтею 104 Сімейного кодексу України
передбачено, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання. А згідно з
вимогами ст. 105 Сімейного кодексу
України, шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Оскільки із-за неправильної поведінки
сторони втратили довір'я та повагу один
до одного, шлюбні стосунки не
підтримують, спільне господарство не
ведуть, примирення між сторонами не
можливе, а тому зберегти сім'ю не
надається можливим і шлюб підлягає
розірванню.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст. ст. 24, 104, 105, 112 СК України, ст.ст. 10, 57,
60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу про розірвання шлюбу
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 22 серпня
2003 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції м. Києва
(актовий запис № 1181) - розірвати.

До суду може бути подана
апеляційна скарга на ухвалу суду
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особами, які не були
присутні при її оголошенні протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Н.О. Яровенко