Справа № 495/8986/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 грудня 2013 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючого - одноособово судді Матяш
Т.Л.

при секретарі - Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача з вимогою про визнання
недійсним договору дарування
незакінченого будівництвом будинок,
готовністю на 53%, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та визнання права
власності на будинок, при цьому позивач
посилається на погіршення його
майнового стану після укладення
договору, тому керуючись ст.. 724 ЦК він
звернувся до суду з відповідними
вимогами.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час та місце судового засідання
повідомлявся, представив до суду заяву
з проханням розглянути справу без його
участі та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
надав до суду заяву з проханням
провести розгляд справи без його
участі, позовні вимоги визнає та проти
їх задоволення не заперечує.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участі у справі,чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі представлених
письмових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.12.1983 року державним нотаріусом
Дороховою М.С. був зареєстрований
(реєстр. № 2-2323) договір дарування
незакінченого будівництвом будинок,
готовністю на 53%, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, де дарувальником
зазначений ОСОБА_1, а обдарованим -
ОСОБА_2 04 січня 1989 року зазначений
будинок був введений в експлуатацію, що
підтверджується відповідним актом про
закінчення будівництва та введення в
експлуатацію індивідуального
житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Сам будинок ніколи з володіння
позивача не виходив, а відповідач був
власником лише формально.

Згідно з ч. 1-2 ст.722 ЦК України, право
власності обдарованого на дарунок
виникає з моменту його прийняття.
Дарувальник, який передав річ
підприємству, організації транспорту,
зв'язку або іншій особі для вручення її
обдарованому, має право відмовитися
від договору дарування до вручення
речі обдарованому.

Позивач стверджує, що після укладання
договору дарування його матеріальний
стан погіршився. Він не може здавати
частку будинку в оренду та на отримані
кошти забезпечувати себе необхідними
ліками.

Відповідно до ч.1 ст. 724 ЦК України,
дарувальник має право відмовитися від
передання дарунка у майбутньому, якщо
після укладення договору його майновий
стан істотно погіршився.

Аналіз даної норми, дає можливість
зробити висновок, що Враховуючи
безоплатний характер договору
дарування, дана норма надає можливість
дарувальнику при визначених умовах в
односторонньому порядку розірвати
договір, на підставі якого він
зобов'язаний у майбутньому передати
обдаровуваному майно, що є предметом
договору. Консенсуальний договір
дарування покладає на дарувальника
обов'язки щодо передання майна у
майбутньому обдаровуваному. За
загальним правилом (ч. 1 ст. 525 ЦК)
одностороння відмова від виконання
договору не допускається, за винятками,
встановленими договором або законом.
Стосовно договору дарування законом
передбачено можливість дарувальника
відмовитись від договору в
односторонньому порядку у випадку
істотного погіршення його майнового
стану після укладення такого договору.

Згідно з ст.. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання правочину
недійсним.

Суд, оцінюючи належність та
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє
доведення в судовому засіданні, є
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 182, 210, 717, 724 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 15, 61, 213, 215, 224 ЦПК України, СУД
-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування
укладений 10.12.1983 року між ОСОБА_1 (ІК
НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІК НОМЕР_2),
реєстровий № 2-2323, згідно з яким ОСОБА_1
подарував, а ОСОБА_2 прийняв у дар
незакінчений будівництвом житловий
будинок, готовністю 53%, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_1) право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
що складається з: житлового будинку
літ. «А» загальною площею 156,3 кв.м.,
житловою площею 52,2 кв.м., убиральні літ.
«Б», підвалу літ. «В», споруд № 1-4,
розташований на земельній ділянці
площею 1543 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя