Справа № 1227/7676/2012
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

16 травня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про забезпечення позову, поданого нею до керівника Приватного підприємства «Естетик центр» ОСОБА_2, головного лікаря Приватного підприємства «Естетик центр» ОСОБА_3, третя особа лікар-хірург Приватного підприємства «Естетик центр» ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Для забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просить накласти арешт на майно та стоматологічне обладнання Приватного підприємства «Естетик центр», розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Хіміків, 21-1, та на грошові кошти відповідача, що знаходяться на розрахунковому рахунку №600 в АО «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005, код ЗКПО 33164314, в межах заявленого позову. Зазначила, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд по заяві осіб, які приймають участь у справі, може прийняти передбачені цим Кодексом, міри до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до абз. 1,3 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 зі змінами розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що в провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до керівника ПП «Естетик центр» ОСОБА_2, головного лікаря ПП «Естетик центр» ОСОБА_3, третя особа лікар-хірург ПП «Естетик центр» ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 54253,25 грн. та моральної шкоди в сумі 50000 грн. Проте позивачем до заяви про забезпечення позову не було додано жодного доказу, який би свідчив, що відповідач вчиняє дії, які можуть призвести до ускладнення або зробити неможливим виконання рішення.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги інтереси відповідачів права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням відповідних заходів, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 208-210, 293 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 зі змінами, суддя,-

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ж. І. Кордюкова