УХ В А Л А

19 лютого 2013 року Володарський районний суд в складі судді Доценко С.І., за участю секретаря судового засідання Болбат Н.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника третьої особи - відділу земельних ресурсів Володарського району Сичової Т.О., розглянувши в попередньому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , відділу земельних ресурсів Володарського району Донецької області, Кальчикської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку та скасування Державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку ,

в с т а н о в и в:

При попередньому судовому розгляді справи представником позивача подано заяву про відвід судді Доценко С.І , підтриману позивачем.

В обґрунтування підстав для відводу представник позивача зазначив, що суддею Доценко по зазначеній справі в серпні 2012 року виносилась ухвала про залишення заяви без руху та повернення заяви, які були оскаржені та скасовані судом апеляційної інстанції. Після повернення справи із суду апеляційної інстанції суддя Доценко не прийняла її до провадження і справа надійшла провадження іншого судді. А тепер знову повернулась в її провадження. На суддю ним подано заяву до Кваліфікаційної комісії суддів, яка зараз перебуває на розгляді. При винесені ухвали про відкриття провадження по справі , суддя зазначила його відповідачем, в суді немає окремої нарадчої кімнати, секретарі не мають юридичної освіти. Всі ці обставини викликають сумнів в неупередженості судді Доценко при розгляді справи, а тому просить задовольнити відвід.

Із пояснень судді Доценко вбачається що вона не заінтересована в результаті розгляду справи, вважає, що відповідно до вимог закону немає підстав для її відводу. Той факт, що позовна заява в серпні була залишена без руху, а після не виконання позивачем недоліків зазначених судом повернута позивачу - це була її суб`єктивна думка, яка як вона вважає грунтувалась на вимогах ЦПК України. Після скасування ухвали судом апеляційної інстанції справа не повернулась в її провадження тому що на момент повернення справи вона перебувала у відпустці, а тому справа була піддана повторному автоматизованому переозподілу.

В судовому засіданні представник позивача і позивач підтримали заяву про відвід, представник відповідача та третя особа проти задоволення відводу заперечували.

Вислухавши осіб які приймали участь у розгляді справи, дослідивши заявлені підстави для відводу, суд вважає,що заява не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ст.20-21 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу судді.

При розгляді заяви не було встановлено, що суддя Доценко С.І. при попередньому розгляді справи брала участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання, чи представник , відсутні докази її заінтересованості в результаті розгляду справи, вона не є членом сім`ї або родичем осіб, які приймають участь у розгляді справи,справа розподілена в провадження судді Доценко відповідно до норм ст..11-1 ЦПК України, по суті вона цю справу не розглядала, Той факт,що на суддю подано скаргу до Кваліфікаційної комісії суддів України , не є підставою , яка б викликала сумніви в об`активності та неупередженості судді при розгляді зазначеної справи. Також не є підставою для задоволення заяви про відвід судді освіта секретаря і відсутність в суді окремих приміщень під нарадчу кімнату. Не зважаючи на це судові рішення, які підлягають ухваленню в нарадчій кімнаті, ухвалюються в окремому приміщенні з додержанням таємниці нарадчої кімнати, а тому , на думку суду заява про відвід є невмотивованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст..20-24 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід судді Доценко Світлани Іванівни.

Відповідно до ст.293 ЦПК України ухвала окремому оскарженню не підлягає .

Суддя Доценко С.І.