Справа № 2/489/2449/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17 грудня 2013 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до виконкому Миколаївської
міської ради та ОСОБА_3 про визнання
права власності на земельну ділянку,

встановив:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Реєстраційної служби
ММУЮ, виконкому ММР, ОСОБА_3, мотивуючи
свої вимоги тим, що йому на підставі
договору купівлі-продажу від 15.08.1985
належить 31/50 частин житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд
АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення ММР від 28.06.1996 за
№ 283 йому видано Державний акт на право
приватної власності на землю І-МК № 004399
від 05.11.1996 на земельну ділянку площею 297
кв. м. для обслуговування будинку.
Оригінал вказаного акту ним втрачено.

Відповідно до рішення виконкому ММР №
1271 від 21.11.2012 31/50 частин житлового
будинку з господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 надано
нову адресу: АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з рішення
виконкому ММР № 572 від 26.06.2013 земельній
ділянці площею 297 кв. м. по АДРЕСА_1
надано нову адресу: АДРЕСА_1.

У липні 2013 року він звернувся до
Реєстраційної служби ММУЮ з заявою про
надання правовстановлюючого документу
на земельну ділянку, але отримав
відмову і рекомендацію звернутися до
суду.

Посилаючись на викладене, позивач
просив визнати за ним право власності
на вказану земельну ділянку.

Ухвалою суду позовні вимоги до
відповідача Реєстраційної служби
Миколаївського міського урпавління
юстиції за заявою позивача залишено
без розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, наполягав
на задоволенні позову. Проти заочного
розгляду справи не заперечував.

Виконком Миколаївської міської ради
свого представника в судове засідання
не направив, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з"явився.

Ухвалою суду вирішено проводити
заочний розгляд справи за позовом
ОСОБА_2 до виконкому Миколаївської
міської ради та ОСОБА_3 про визнання
права власності на земельну ділянку

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу
від 15.08.1985, посвідченого державним
нотаріусом Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори
Барсковою Л. Є., 31/50 частин житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних споруд АДРЕСА_1 на праві
власності належить ОСОБА_2 (а. с. 6-7).

На підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії
І-МК № 004399, виданому на підставі
рішення Миколаївської міської ради
народних депутатів від 20.06.1996 за № 283,
ОСОБА_6 належить земельна ділянка
площею 297 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10).

Відповідно до рішення виконкому ММР №
1271 від 21.11.2012 31/50 частин житлового
будинку з господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 надано
нову адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Відповідно до витягу з рішення
виконкому ММР № 572 від 26.06.2013 земельній
ділянці площею 297 кв. м. по АДРЕСА_1
надано нову адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Позивач у своєму позові зазначає, що
втратив оригінал Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії І-МК № 004399. У липні 2013 року він
звернувся до Реєстраційної служби ММУЮ
з заявою про надання
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, але отримав відмову і
рекомендацію звернутися до суду.

За змістом ст. 377 ЦК України до особи,
яка набула право власності на житловий
будинок переходить право власності на
земельну ділянку на якій розміщено
відповідне нерухоме майно, без зміни її
цільового призначення, в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника.

Зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається,
що право власності на земельну ділянку
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

На підставі вимог ч. 1 і 2 ст. 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, коли право власності на
земельну ділянку, набуту у власність із
земель приватної власності без зміни
її меж, цільового призначення,
посвідчується: цивільно-правовою
угодою чи свідоцтвом про право на
спадщину.

Частиною 1 статті 120 ЗК України
передбачено, що у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частини, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Вказане підтверджено правовою
позицією, що викладена у пункті 10 «г»
Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004року №7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», з внесеними до нього
змінами відповідно до Постанови
Пленуму ВСУ від 19.03.2010р. №2.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

В матеріалах справи міститься витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку відповідно до якого
право власності на спірну земельну
ділянку зареєстровано за позивачем,
ділянці присвоєно кадастровий номер,
вказано цільове призначення, визначено
межі.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований, а відтак підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 226
ЦПК України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до виконкому
Миколаївської міської ради та ОСОБА_3
про визнання права власності на
земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, площею 297 кв. м.,
кадастровий номер :03:048:0015 зі
збереженням цільового призначення та
меж.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив , за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв