Справа
№
провадження: 2/230/2811/2013
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 листопада 2013 року Єнакіївський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мірошкіна О.І.

при секретарі Панової Л.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду Єнакіївського
міського суду справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про виселення,-

В с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду
з позовною заявою до ОСОБА_1 про
виселення відповідачки та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку (предмет іпотеки),
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до укладеного
кредитного договору за №-GOENGK40000016 між
сторонами від 19 травня 2008 року,
відповідачка отримала кредит у розмірі
8754,00 доларів США зі сплатою 15% річних за
користування кредитними коштами з
кінцевим терміном повернення 19 травня
2018 року. Відповідно умов кредитного
договору, відповідачка ОСОБА_1
зобов'язалася повертати кредит та
сплачувати нараховані відсотки
щомісячно, згідно графіку платежів
який додається до договору. В
забезпечення виконання зобов»язань за
кредитним договором позивач та
відповідач 19 травня 2008 року уклали
договір іпотеки №-GOENGK40000016. Згідно
якого відповідачка ОСОБА_1 надала в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок загальною площею 79,20
кв.м., житловою площею 27,90 кв.м., який
розташован за адресою: АДРЕСА_1, що на
праві власності на підставі договору
купівлі- продажу належить відповідачу.
Оскільки відповідач свої зобов'язання
за кредитним договором не виконав, ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки та 21 січня 2013 року
винесено рішення, відповідно до якого
звернуто стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст.40 Закону України «Про
іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців. Однак відповідачка в
добровільному порядку протягом одного
місяця не виїхала з будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та
отримавши письмові вимоги банку про
виселення, проігнорувала їх.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надавши до суду
письмову заяву про розгляд цивільної
справи за його відсутність, на
задоволенні позову наполягав.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про час та місце судового
розгляду була сповіщена належним
чином, тому суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів відповідно до
ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України
„Про іпотеку" від 05.06.2003 року N 898-IV року
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів
та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Допускається виселення в
адміністративному порядку з санкції
прокурора лише осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом.
Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після
прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги , якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення
суду.

Судом встановлено, що 19 травня 2008 року
між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1
дійсно був укладений кредитний договір
№-GOENGK40000016, за умовами якого остання
отримала кредит у розмірі 8754,00 доларів
США зі сплатою 15% річних, з строком до
19.05.2018 року (а.с.8-10).

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором між позивачем
та відповідачем ОСОБА_1 19.05.2008 року було
укладено договір іпотеки №-GOENGK40000016,
згідно з умовами якого відповідач
надав іпотеку нерухоме майно, а саме:
будинок загальною площею площею 79,20
кв.м., житловою площею 27,90 кв.м., який
розташован за адресою: АДРЕСА_1. Як
вбачається з копії даного договору,
іпотекодержатель має право в разі
невиконання позичальником зобов'язань,
забезпечених іпотекою, звернути
стягнення на предмет іпотеки (а.с.13-15).

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 21.01.2013 року за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки позовні вимоги були
задоволені, а саме: було звернуто
стягнення на будинок загальною площею
площею 79,20 кв.м., житловою площею 27,90
кв.м., який розташован за адресою:
АДРЕСА_1., шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ПАТ КБ
ПриватБанк»(а.с.16-17).

15.04.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
відповідачці була направлена вимога
про добровільне виселення з будинку
(а.с.5).

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині
виселення відповідачки, яка
зареєстрована та проживає у житловому
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1. без надання іншого житла
підлягають задоволенню. .

Разом з тим, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
про зняття з реєстрації відповідачки
задоволенню не підлягають, оскільки
згідно довідки зз адресно-довідкового
бюро(а.с.34) ОСОБА_1 вже знято з
реєстрації. Та не підлягають
задоволенню вимоги, щодо виселення
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), розташованому за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки позивачем не
конкретизовано, яких саме.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідачки підлягають стягненню на
користь позивача судовий збір у сумі
114,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
виселення - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 з житлового будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк судові витрати у сумі
114,70 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в Апеляційний суд Донецької області,
через Єнакіївський міський суд в
десятиденний строк з дня проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
О. І. Мірошкін