Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2013 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.

при секретарі
Мовчан Д.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Чернятіної О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Запоріжжя,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «АвтоЗАЗ» про стягнення шкоди
спричиненої каліцтвом,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ПАТ «АвтоЗАЗ»
про стягнення шкоди спричиненої
каліцтвом у розмірі 2 829,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

В результаті проданого її чоловіку
неякісного автомобіля «Таврія 1102»,
09.02.1991року відбулася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої позивач, керуючи
вказаним автомобілем, отримала значні
тілесні ушкодження. Згідно висновку
судмедекспертизи позивачу було
встановлено 40 відсотків втрати
працездатності. Також було встановлено
висновок, що позивач має потребу у
прийомі протизапальних і знеболюючих
ліків.

На підставі вищевикладеного позивач
просить стягнути з відповідача кошти
на лікування та інших витрати, які нею
затрачені в період з 01.10.2012 року по
15.10.2013 року у розмірі 2829,29 грн.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов з підстав, викладених
у ньому, просила позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнала частково,
пояснивши, що документально
підтверджено позивачем сума витрат на
придбання ліків у розмірі 2726,24 грн.

Суд вислухавши позивача, представника
відповідача, вивчивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується
судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

В результаті проданого чоловіку ОСОБА_1
неякісного автомобіля «Таврія 1102»
09.02.1991 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої позивач, керуючи
вказаним автомобілем, отримала значні
тілесні ушкодження. Згідно висновку
судмедекспертизи позивачу було
встановлено безстроково 40% втрати
працездатності.

Також було встановлено висновок, що
позивач має потребу у прийомі
протизапальних і знеболюючих ліків.

Позивачем було затрачено на лікування
в період з 01.10.2012 року по 15.10.2013 року 2
726,24 грн., вказані витрати підтверджені
чеками та квитанціями на купівлю ліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.
17 Закону України «Про захист прав
споживачів», Постановою № 6 пленуму
Верховного суду України від 27 березня
1992 року, ст.ст. 6, 8, 10, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «АвтоЗАЗ» про
стягнення шкоди спричиненої каліцтвом
- задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «АвтоЗАЗ» на користь
ОСОБА_1 понесені витрати на придбання
ліків в сумі 2726 (дві тисячі сімсот
двадцять шість) гривень 24 копійки.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва