Справа № 462/454/13
Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/783/6474/13
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Шашкіної С.А.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 11 липня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальні збитки в сумі 72 978 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати на суму 1459,19 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відмовлено в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_3 та
задовольнити зустрічний позов.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. В апеляційній
скарзі покликається на його
незаконність та невідповідність
викладених у ньому висновків дійсним
обставинам справи. Так судом,
визначаючи розмір майнової шкоди
безпідставно взято за основу звіт
експертного автотоварознавчого
дослідження від 29.10.2012 року, оскільки
вказаний звіт складено суб'єктом
оціночної діяльності, який не володіє
свідоцтвом судового експерта. Поза
увагою суду залишився висновок
спеціаліста автотехнічного
дослідження від 04.12.2012 року у
відповідності до якого дії ОСОБА_4 при
ДТП не відповідали вимогам ПДР України,
що свідчить про ймовірність вини
позивача у даній дорожньо -
транспортній пригоді.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення в заперечення скарги,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така задоволенню не
підлягає.

У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, біля 23 год. 45 хв. 07
липня 2012 року в м. Львові по пр. Червоної
Калини, 76А сталася ДТП, внаслідок якої
відбулося зіткнення автомобілів марки
"Хонда-Акорд" д/н НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля марки "Опель -
Зефіра" д/н НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_3 В результаті зіткнення
автомобілі отримали технічні
пошкодження.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 09 листопада 2012 року
ОСОБА_2 визнано винним у даному ДТП, та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП до 340
грн. штрафу.

Задовільняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
стягуючи з ОСОБА_2 вартість заподіяної
шкоди суд першої інстанції вірно
виходив з положень ст. ст. 1166, 1187 ЦК
України та ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
встановивши при цьому винні дії
відповідача внаслідок яких було
заподіяно майнову шкоду позивачеві.
Також при цьому судом враховано і ту
обставину, що цивільно - правова
відповідальність перед третіми
особами відповідача була застрахована
на підставі полісу добровільного
страхування. А відтак суд вірно стягнув
з відповідача суму заподіяної
матеріальної шкоди за мінусом тої суми,
яку відшкодовує страхова компанія.

Безпідставними є покликання
відповідача за первинним позовом на те,
що звіт експертного товарознавчого
дослідження, яким визначено суму
матеріального збитку спричиненого
автомобілю позивача, є неналежним
доказом, оскільки даний звіт складено
особою, яка має кваліфікацію
аварійного комісара та кваліфіковане
свідоцтво оцінювача, за спеціалізацією
та в межах напрямку: Оцінка дорожніх
транспортних засобів. Доказів, які би
спростували даний звіт апелянтом не
представлено. Також ним не заявлено
клопотання про проведення судової -
товарознавчої експертизи.

Що ж стосується покликання апелянта на
винність дій при ДТП позивача по
справі, то дані твердження
спростовуються постановою
Залізничного районного суду м. Львова
від 09 листопада 2012 року, якою винним у
ДТП визнано відповідача за первісним
позовом. А у відповідності до ч. 4 ст. 61
ЦПК України дана постанова є
обов'язковою для суду, що розглядає
справу про цивільно правові наслідки
дій особи, стосовно якої винесена
постанова з питань, чи мали місце дії та
чи вчинені вони цією особою.

Висновок же спеціаліста
автотехнічного дослідження
представленого відповідачем в судове
засідання не може братися до уваги, як
належний та допустимий доказ по справі,
оскільки такий зроблений за вихідними
даними одного з учасників ДТП
(відповідач за первинним позовом) та
суперечить адміністративним
матеріалам по ДТП та іншим доказам по
справі.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду
передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1
п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 11 липня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: