Справа № 301/1572/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Голінко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 07 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя, -

у с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя.

Зазначала, що 04.07.2010 року на 737 км. автодороги Київ Чоп у порушення п. 14.6. Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Фольксваген Пассад д/н НОМЕР_1 здійснив обгін на перехресті доріг при наявності горизонтальної розмітки 1.16.1. Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21011, д/н Т7332ЗА під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження. Постановою Рівненського міського суду від 20.07.2010 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Неправомірними діями ОСОБА_1 завдано їй моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, порушенні нормальних життєвих стосунків з оточуючими людьми. Посилаючись на викладене, просила, позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на її користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Іршавського районного суду від 07 жовтня 2013 року позов задоволено.

Заперечуючи рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію змінити рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові. При цьому посилаються на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 в особі адвоката ОСОБА_4 підтримав, доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з наведених у ній підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 не погодилась з вимогами скарги й просила відхилити таку.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, пояснення сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню за наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом установлено, що внаслідок ДТП яка мала місце 04.07.2010 року, ОСОБА_2 як пасажир автомобіля ВАЗ 21011, отримала легкі тілесні ушкодження, що призвело до заподіяння їй фізичного болю та страждань, тобто, моральної шкоди.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку з ушкодженням здоровя, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України.

Факт винності ОСОБА_1 у заподіянні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.07.2010 року на 737 км. автодороги Київ Чоп підтверджується постановою Рівненського міського суду від 20.07.2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також постановою старшого прокурора Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 11.10.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Актом судово-медичного обстеження за № 149 від 08.07.2010 року зроблено висновок про те, що в ОСОБА_2 виникли тілесні ушкодження при дорожньо-транспортної пригоди, які за своїм характером вкладаються в час події - 04.07.2010 року та за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не потягли короткочасного розладу здоровя, а.с. 20-22.

Отже, ОСОБА_2 просила відшкодувати їй моральну шкоду яку їй спричинено як пасажиру автомобіля ВАЗ 21011, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.07.2010 року на 737 км. автодороги Київ Чоп між автомобілем марки Фольксваген Пассад д/н НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та автомобілем марки ВАЗ 21011, д/н Т7332ЗА під керуванням ОСОБА_3

За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. А ч. 1 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, ч. 1 ст. 11 ЦК України. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, ч. 1 ст. 12 ЦК України.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи свою волю на добровільне врегулювання свого не договірного зобовязання, яке проявилось в усвідомленні ОСОБА_1 своїх винних дії по спричиненню ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, відповідач через декілька днів, відшкодував позивачці заподіяну їй моральну шкоду.

Таким доказом у даній справі про виконання ОСОБА_1 свого обовязку по відшкодуванню ОСОБА_2 моральної шкоди є розписка від 09.07.2010 року. Дану розписку ОСОБА_2 видала ОСОБА_1 в звязку з тим, що на відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної їй внаслідок ДТП 04.07.2010 року, отримала 16000 гривень. Претензій морального характеру до нього не має, а.с. 75.

Виходячи із приписів статей 58, 59 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, розписка від 09.07.2010 року про отримання грошових коштів на відшкодування моральної шкоди, являється в справі належним та допустимим доказом на підтвердження виконання відповідачем свого не договірного зобовязання перед позивачкою.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вільно розпорядилась своїми цивільними правами стосовно отримання відшкодування моральної шкоди одноразово, а тому не набула додаткового права на повторне відшкодування моральної шкоди з тих самих підстав по яким уже здійснено їй відшкодування моральної шкоди.

Інших доказів, які б давали підставу стверджувати, що позивачці заподіяно моральну шкоду за інших обставин, судом не встановлено.

Таким чином, судом першої інстанції вище наведене не враховано, що призвело до ухвалення рішення суду в якому зазначено обставини (факти), що є недостовірними чи суперечливими. А звідси, висновок суду про стягнення моральної шкоди не відповідає обставинам справи, так-як зроблений неправильно.

За встановлених обставин, ухвалене в справі рішення в порядку вимог пунктів 2 і 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові. А звідси, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Зважуючи на вищезазначене та керуючись вимогами статей 10, 11, 60, 212, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд -,

р і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду від 07 жовтня 2013 року скасувати, ухваливши нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді : ______________________ ______________________