З А О Ч Н Е Р І
Провадження № 2/425/880/13
Справа №
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд
Луганської області, у складі:
головуючого – судді Коваленка Д.С.,
при секретарі – Томко Л.А.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні, у приміщенні
Рубіжанського міського суду
Луганської області, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) звернулась до
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовною заявою
до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), якою просила
розірвати шлюб, що був зареєстрований
між ними відділом реєстрації актів
цивільного стану Рубіжанського
міського управління юстиції
Луганської області 30 грудня 2005 року,
про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено актовий запис № 454 та видано
свідоцтво про одруження серії 1-ЕД
№021226, а також просила після розірвання
шлюбу залишити за нею прізвище –
Про місце, день та час розгляду справи
по суті, сторони повідомлялись
належним чином. У судове засідання для
розгляду справи по суті позивач і
відповідач не з’явились.
Позивач через канцелярію
Рубіжанського міського суду
Луганської області подала заяву, якою
просила розглянути справу без її
участі на підставі наявних у справі
доказів, а у випадку неявки відповідача
вказала, що не заперечує проти розгляду
справи у заочному порядку та ухвалення
заочного рішення. При цьому зазначила,
що правові наслідки проведення
заочного розгляду справи та ухвалення
заочного рішення (у тому числі
особливий порядок набрання таким
рішенням законної сили та порядок його
оскарження) їй відомий та зрозумілий, а
додаткового роз’яснення цих наслідків
судом не потребує. Відповідач причини
неявки у судове засідання не повідомив,
а правом на подачу заперечень та
доказів, якими вони обґрунтовуються не
скористався. Також, позивач надала
письмові пояснення, якими вказала, що з
жовтня 2010 року вона та відповідач
проживають окремо і спільне
господарство не ведуть. Основною
причиною розпаду сім’ї вважає втрату
почуття взаємної любові один до одного
та різні принципи побудови шлюбних і
сімейних відносин, а тому примиритись
не бажає.

У зв’язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі, в
силу положень частини другої статті 197
Цивільного процесуального кодексу
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснювалось.

У зв’язку з повторною неявкою в судове
засідання відповідача, який був
належним чином повідомлений про
проведення судового засідання 20 грудня
2013 року та 30 грудня 2013 року, та від якого
заяви про розгляд справи за його
відсутністю не надходило і причини
неявки ним не повідомлені, а позивач не
заперечувала проти вирішення справи у
заочному порядку, розгляд справи
здійснювався за відсутності позивача і
відповідача, на підставі наявних у
справі доказів (у заочному порядку), про
що судом була постановлена ухвала без
виходу до нарадчої кімнати, та у
порядку частини п’ятої статті 209
Цивільного процесуального кодексу
України занесена до журналу судового
засідання.

Суд на основі всебічного, повного,
об’єктивного та безпосереднього
дослідження, кожного наявного у
матеріалах справи доказу окремо, а
також у їх сукупності, встановив
наступні обставини, та відповідно до
них визначив такі правовідносини:

Позивач, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1), та
відповідач, ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2),
перебувають у шлюбі, який
зареєстровано між ними відділом
реєстрації актів цивільного стану
Рубіжанського міського управління
юстиції Луганської області 30 грудня 2005
року, про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено актовий запис №454 та видано
свідоцтво про одруження серії 1-ЕД №021226
(а.с. 3).

Від шлюбу позивач та відповідач мають
спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.5), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6).

Починаючи з жовтня 2010 року шлюбні
відносини між позивачем та
відповідачем фактично припинились,
вони стали проживати окремо, а шлюб
існує формально: втрачено почуття
взаємної любові; при спілкуванні
постійно сваряться. При цьому, причиною
розпаду сім`ї є неповага чоловіка до
індивідуальності, звичок та уподобань
позивача, а також протилежні принципи
на побудову шлюбних і сімейних
відносин (а.с.20).

Із встановлених обставин вбачається,
що між позивачем та відповідачем
виникли шлюбні правовідносини, в межах
яких виник спір щодо права позивача, як
одного з подружжя на припинення шлюбу
шляхом його розірвання.

Враховуючи визначені судом
правовідносини, для вирішення спору,
суд застосовує наступні норми
матеріального права, виходячи при
цьому з наступних мотивів:

Згідно з частиною першою статті 51
Конституції України шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки і чоловіка. При
цьому, примушування жінки та чоловіка
до шлюбу не допускається (частина перша
статті 24 Сімейного кодексу України).

Частиною третьою статті 56 Сімейного
кодексу України гарантується право
кожного з подружжя на припинення
шлюбних відносин.

Одним із способів реалізації цього
права, відповідно до положень частини
другої статті 104, частини третьої
статті 105 Сімейного кодексу України, є
припинення шлюбу внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з положеннями частини другої
статті 112 Сімейного кодексу України,
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на викладене та те, що судом
встановлено, що позивач і відповідач
втратили почуття взаємної любові один
до одного; постійно сваряться, і при
цьому мають протилежні погляди на
принципи побудови сімейних та шлюбних
відносин, – подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу, слід
визнати такими, що будуть суперечити
інтересу і позивача, і відповідача, що
має істотне значення, та полягає у
побудові сімейних і шлюбних відносин
за їх власними уявленнями про шлюб та
сім`ю, які при цьому не суперечать
закону та нормам моралі сучасного
суспільства, але є протилежними один до
одного, а тому позов про розірвання
шлюбу між позивачем та відповідачем
підлягає задоволенню.

При цьому, судом встановлено, що
використання позивачем права на
розірвання шлюбу відповідає його
дійсній волі; розірвання шлюбу між
позивачем та відповідачем не
суперечить їх інтересам. Також, судом
встановлено, що між сторонами
відсутній спір про поділ майна, яке
належить подружжю на праві спільної
власності; про місце проживання дитини;
порядок, розмір виплати коштів на
утримання дитини.

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги
в частині залишення за позивачем права,
після розірвання шлюбу, іменуватись
прізвищем: “Большакова”, також
підлягають задоволенню, оскільки
реалізація вказаного права не залежить
від волі відповідача.

Керуючись статтями
1-11,15,18,57-64,158-198,208,209,212-215,218,224-233
Цивільного процесуального кодексу
України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 Анатоліївни до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, – задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), який було
зареєстровано відділом реєстрації
актів цивільного стану Рубіжанського
міського управління юстиції
Луганської області 30 грудня 2005 року,
про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено актовий запис №454 та видано
свідоцтво про одруження серії 1-ЕД
№021226.

Після розірвання шлюбу, залишити за
ОСОБА_1 право надалі іменуватись
прізвищем “Большакова”.

Роз’яснити особам, які беруть участь у
справі, що шлюб припиняється у день
набрання чинності рішенням суду про
розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням законної сили,
надіслати його до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано позивачем, або
після закінчення строку для подання
письмової заяви про перегляд заочного
рішення відповідачем, якщо таку заяву
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги заочне рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
Апеляційним судом Луганської області.
У разі подання заяви про перегляд
заочного рішення, якщо його не
скасовано, воно набирає законної сили
після розгляду заяви Рубіжанським
міським судом Луганської області.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду Луганської
області через Рубіжанський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Заочне
рішення може бути переглянуто
Рубіжанським міським судом Луганської
області шляхом подання відповідачем
заяви про перегляд заочного рішення до
цього суду протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя -
Д.С.
Коваленко