РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області
в складі :

головуючого судді
Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового
засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду сел.
Підволочиська Тернопільської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що 20
липня 2013 року відповідач позичив у
нього грошову суму в розмірі 115200,00 грн.
що еквівалентно 14134,00 дол США. На
підтвердження факту одержання
вказаної суми відповідачем надано
розписку від 20 липня 2013 року, складеній
у присутності свідків. У розписці
ОСОБА_2 зобов’язується повернути кошти
до 15 листопада 2013 року, проте у
зазначений термін і по теперішній час
борг не повернуто. Оскільки у
добровільному порядку відповідач
кошти не повертає, ухиляється від
виконання своїх зобов’язань, просить
стягнути з нього у його кошти у розмірі
115 448 грн, з яких 115200,00 грн - сума боргу
згідно розписки та 3% річних з
простроченої суми боргу за період
прострочення, що становить 180 ,00 грн, а
також 1153,80 грн судових витрат .

В судовому засіданні представник
позивач підтримав заявлені позовні
вимоги, пояснив, що кошти відповідачем
отримані на початку 2013 року, проте
розписка складена у липні 2013 року.
Станом на 04 грудня 2013 року борг не
погашено, крім того за період
прострочення нараховано 3% річних з
простроченої суми боргу, що становить
180,00 грн. Просить позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі,
пояснив, що дійсно позичив у ОСОБА_1
грошові кошти, які фактично отримав на
початку січня 2013 року, проте розписку
оформив пізніше. Згідно написаної
розписки зобов’язувався повернути
грошові кошти до 15 листопада 2013 року,
проте у зв’язку із скрутним
матеріальним становищем погасити усю
суму боргу не має можливості,буде
сплачувати позивачу по дві тисячі
доларів щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення позивача по
справі, ознайомившись із матеріалами
цивільної справи, дослідивши та
оцінивши докази по справі у всій
сукупності вважає, що позовні вимоги
позивача є підставними та підлягають
до часткового задоволення виходячи з
наступних обставин :

20 липня 2013 ОСОБА_2 у присутності двох
свідків складено розписку про
отримання ним у ОСОБА_1 кошти у розмірі
115200,00 грн. і з зобов’язанням повернути
позику до 15 листопада 2013 року.

З пояснень позивача та його
представника встановлено, що фактично
кошти отримані ОСОБА_2 у січні 2013 року,
що і не оспорювалось відповідачем по
справі у судовому засіданні.

Крім того, будучи допитаними в якості
свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду
пояснили, що 20 липня 2013 ОСОБА_2 подав
розписку про отримання ним у ОСОБА_1
кошти у розмірі 115200,00 грн, проте
передачі грошей вони не бачили, розмови
між ними не чули.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов’язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів, або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості. Договір позики
вважається укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Таким чином відповідно до ст. 1046 ЦК
України між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір позики грошових
коштів на загальну суму 115200,00 грн.

ОСОБА_2 зобов’язань згідно договору
позики не виконав, внаслідок чого
станом на 04 грудня 2013 року загальна
сума боргу становить 115488 грн, що
складається із боргу згідно розписки у
розмірі 115200,00 грн, а також 3% річних з
простроченої суми боргу за період
прострочення, що згідно розрахунку за 19
прострочених днів становить 180 ,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України
зобов’язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, боржник зобов’язаний
виконати свій обов’язок .

За вказаних обставин судом установлено
порушення прав позивача ОСОБА_1, які
підлягають захисту шляхом стягнення в
його користь з відповідача ОСОБА_2 115 200
гривень боргу за договором позики, 3 %
річних від простроченої суми в розмірі
180 гривень та у відповідності до ст. 88
ЦПК України 1171,11 грн. сплачених
позивачем та документально
підтверджених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 88,209, 212, 213, 294,296
ЦПК України, ст.ст. 520, 625 1046, 1048, 1050, ЦК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційни номер НОМЕР_1, в
користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, 115
200 гривень боргу за договором позики, 3%
річних від простроченої суми в розмірі
180 гривень та 1153,80 гривень судових
витрат.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий