У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 листопада 2013 року
м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Сарай А.І.,
ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна
подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою судді Ужгородського
міськрайонного суду від 14.10.2013 р.
зазначену позовну заяву залишено без
руху, як таку, що не відповідає вимогам
п.п. 4, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України та
надано позивачці строк на усунення її
недоліків, а саме зазначити у позовній
заяві ціну позову, відповідно до якої
сплатити судовий збір та додати
документ, що підтверджує сплату
судового збору, зазначити та додати
докази, що підтверджують кожну
обставину або наявність підстав для
звільнення від доказування.

На виконання даної ухвали позивачка
29.10.2013 р. подала до суду заяву, у якій
зазначила, що на вимогу ухвали, яка нею
отримана 26.10.2013 р., надає копію
свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва
про народження дітей. Виходячи з того,
що вартість та юридичний статус
будинку не відомі, розмір судового
збору попередньо визначити судом з
наступним стягненням судового збору
відповідно до ціни позову згідно ч. 2 ст.
80 ЦПК України. Посилаючись на ч. 2 ст. 82
ЦПК України та п.п. 2.1.3. ст.4 Закону
України «Про судовий збір», зважаючи на
важке матеріальне становище, просить
прийняти сплачені квитанції судового
збору у мінімальному розмірі,
передбаченому Законом, надати рух
позовній заяві та призначити справу до
розгляду. До заяви долучила квитанції
про сплату судового збору у розмірах
114.7 грн. та 229.4 грн. відповідно, копії
довідки про доходи, свідоцтва про
одруження та народження дітей,
адвокатський запит адресований
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Ужгородського МРУЮ та договір
про надання правової допомоги.

Ознайомившись з наданими ОСОБА_1
документами, приходжу до висновку, що
вимоги ухвали позивачкою виконані в не
повному обсязі та недоліки позовної
заяви не усунуто, зокрема нею не
зазначено ціну позову, що при
пред'явлені даного позову є необхідним.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову щодо вимог майнового характеру.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна
позову визначається у позовах про
визнання права власності на майно або
його витребування вартістю майна.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що
якщо визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

З аналізу даної норми слідує, що
встановивши не відповідність ціни
позову дійсній вартості майна, суд може
достягнути судовий збір відповідно до
ціни позову, встановленої судом при
вирішенні справи, так як ці питання є
складовою частиною питання про
розподіл судових витрат. Після
розгляду справи суд може остаточно
встановити, яка саме ціна позову,
врахувавши при цьому усі можливі зміни
та уточнення.

Однак, на виконання вимог відповідно до
ухвали від 14.10.2013 р. позивачкою не
надіслано до суду виправлену, у новій
редакції позовну заяву, у якій
необхідно було зазначити ціну позову,
або ж навести мотивацію щодо
неможливості її встановлення та
зазначення. При цьому, прохальна
частина позовної заяви містить вимоги
позивачки щодо визнання спільної
сумісної власності між нею та
відповідачем на все майно та
витраченні кошти, зазначені в позові на
загальну суму 315274 грн. та інші вимоги,
із значенням відповідних сум.

Разом з тим, прохання ОСОБА_1 у поданій
нею до суду заяві, зважаючи на важке
матеріальне становище, прийняти
сплачені квитанції судового збору у
мінімальному розмірі та розмір
судового збору попередньо визначити
судом з наступним стягненням судового
збору відповідно до ціни позову у
зв'язку з тим, що вартість та юридичний
статус будинку не відомі, не підлягають
задоволенню з огляду на відсутність
ціни позову та підстав, які б давали
можливість попередньо визначити
розмір судового збору. Будь-яких
документів, крім копії довідки про
доходи станом на 2008 рік, про свій
майновий стан позивачка не надала,
зокрема довідку з місця роботи та
трудовий договір, що містить відомості
про розмір заробітної плати станом на
день звернення з позовом до суду, акт
обстеження матеріально-побутових умов
проживання сім'ї тощо. При цьому, про
відстрочення або розстрочення сплати
судового збору відповідно до ст. 8
Закону України «Про судовий збір»
позивачка не просила.

У відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК
України, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що
вимоги відповідно до ухвали від 14.10.2013
р. ОСОБА_1 в повному обсязі не виконанні,
невідповідність позовної заяви
вимогам процесуального закону не
усунута, у зв'язку з чим до даної
позовної заяви слід застосувати
правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України та вважати
неподаною і повернути позивачці.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл майна подружжя - вважати
неподаною та повернути позивачці.

Роз'яснити ОСОБА_1, що відповідно до ч. 5
ст. 121 ЦПК України повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Сарай А.І.