Справа № 2-6938/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNL0AE00006602 від 13.04.2007 року ОСОБА_1 13.04.2007 року отримав кредит у розмірі 7681,68 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.04.2012 року. Банк свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач умови Договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим має станом на 23.08.2011 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 9710 Євро, яка складається з наступного: 5991,82 Євро заборгованість за кредитом, 2107,35 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом, 301,00 Євро заборгованість по комісії за користування кредитом, 1310,47 Євро пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений Договір застави рухомого майна від 13.04.2007 року, згідно з яким відповідач надав у заставу автомобіль Nissan модель Maxima, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JN1CCUA32Z0085528, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності. Відповідач, який не виконує умови договору, предмет застави в заклад банку не передав, що не відповідає умовам договору застави.

Посилаючись на зазначене, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNL0AE00006602 від 13.04.2007 року в сумі 9710,64 Євро звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Nissan модель Maxima, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JN1CCUA32Z0085528, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачу на праві власності, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенн, посилаючись на те, що права ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачем не порушені.

Вислухавши осіб, які зявились, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 цього Кодексу при порушенні зобов»язань за договором настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов»язань, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання.

Згідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 кредитного договору № DNL0AE00006602 від 13.04.2007 року відповідач 13.04.2007 року отримав кредит у розмірі 7681,68 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.04.2012 року.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов"язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1. цього договору. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору - кредит надається в обмін на зобов"язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.

Відповідно до п.2.2.2., п.2.2.3., п.2.2.4. кредитного договору позичальник зобов"язався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3., 3.1., 3.2., 7.1, 7.4. даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду згідно п.п. 3.7, 6.2, 7.1. даного договору; погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п. 2.3.3 та 7.1 цього договору.

Відповідно до ст. 3.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п. 7.1. частини даного договору.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору згідно ст.212 ЦК України при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному у п.7.4. змінної частини цього договору на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п. 1.1. суми щомісячного платежу за кредитним договором.

Згідно до п.3.4. кредитного договору нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен день календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році.

Відповідно до п.3.7. договору позичальник сплачує банку винагороду в розмірі та у строки, зазначені в п.7.1. даного договору. Згідно до п.7.1 даного договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі (зазначеному у п.7.1.) від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати повного погашення Кредиту. При цьому, незалежно від кількості днів, що пройшло від дня закінчення останнього Періоду сплати до дня остаточного погашення Кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Нарахування винагороди на прострочену заборгованість по Кредитному договору не проводиться.

Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що банк зобов"язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 13.04.2007 року по 13.04.2012 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 7681,68 Євро на наступні цілі: купівля автомобіля у розмірі 7150 євро, а також у розмірі 5,01 євро для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2, а також винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 71,50 євро у момент надання кредиту та у розмірі 2279,20 євро на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з 21 по 28 число кожного місяця.

Згідно до п.7.3. договору забезпеченням виконання позичальником зобов»язань за даним договором виступає застава автомобіля Nissan, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобовязань за даним Договором.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем був укладений Договір застави рухомого майна від 13.04.2007 року, згідно з яким відповідач надав у заставу автомобіль Nissan Maxima, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JN1CCUA32Z0085528, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності.

Відповідно до п.1. договору застави предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу майна, зазначеного в п.34.4. цього договору, в забезпечення виконання зобов»язань позичальника перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов»язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

Відповідно до п.2. договору застави за цим договором застави забезпечується виконання зобов»язань заставодавця за кредитним договором, укладеним між заставодержателем та заставодавцем.

Відповідно до п.7 цього договору - на строк дії цього договору предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця.

Пунктом 10.3 договору застави передбачено, що на підставах, передбачених чинним законодавством, на предмет зпстави може бути звернено стягнення.

Відповідно до п.15.1 договору застави заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави преважно перед іншими кредиторами заставодавця (право вищого пріоритету).

Встановлено, що в зв"язку з неналежним виконанням позичальником зобов"язань за кредитним договором станом на 23.08.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 9710 Євро, з яких: 5991,82 Євро заборгованість за кредитом, 2107,35 Євро заборгованість по процентам за користування кредитом, 301,00 Євро заборгованість по комісії за користування кредитом, 1310,47 Євро пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

В зв"язку з зазначеним ПРИВАТБАНКОМ на адресу відповідача було направлено письмове повідомлення від 22.08.2011 року № 30.1.0.0/2-932 про необхідність погашення заборгованості.

Разом з цим, в судовому засіданні представник відповідача вважала, що права позивача у даній справі не є порушеними, оскільки він передав свої права за вказаним кредитним договором ПАТ "Акцент-Банк", що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено і це вбачається з листа ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 24.08.2012 року № 30.1.0.0/2-120814/1972, який був отриманий ОСОБА_1, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відступив право вимоги за кредитним договором №DNL0AE00006602 від 13.04.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1, Публічному акціонерному товариству "Акцент-Банк".

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанніможе бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договоромабо законом.

Відповідно до ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язаннів обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договоромабо законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, із наданих відповідачем доказів вбачається, що позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" передав всі свої права вимоги, в тому числі про звернення стягнення на заставне майно, за кредитним договором №DNL0AE00006602 від 13.04.2007 року, ПАТ "Акцент-Банк". Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

У даній же справі з позовом про звернення стягнення до суду звернулося ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", яким не надано будь-яких доказів порушення за наведених обставин його прав та інтересів відповідачем, який неналежним чином виконує умови вищевказаного кредитного договору, та наявності передбачених законом підстав для звернення до суду за захистом своїх прав.

За наведених обставин позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Суд вважає необгрунтованими твердження представника позивача про те, що уповноважені працівники ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" здійснюють представництво ПАТ "Акцент-Банк" в суді на підставі відповідних договорів про надання послуг, додаткових угод до них та довіреностей, а тому позов поданий ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Разом з цим, з позовної заяви, за якою відкрито провадження у даній цивільній справі, вбачається, що позов поданий до суду саме ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та на захист саме його прав та інтересів, а не за довіреністю від ПАТ "Акцент-Банк", права якого, як нового кредитора були би порушені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя Т.О. Кудрявцева