ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2013 р.Дарницький районний
суд м. Києва у складі:

головуючого-судді
Даниленко В.В.

при секретарі
Дмитрюк Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Дарницькому районному
суді м. Києва цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Ерде Банк»
про відшкодування збитків, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва з
позовом до ПАТ «Ерде Банк» про
відшкодування збитків у розмірі - 2 152
(дві тисячі сто п'ятдесят дві) гривні 47
копійок, моральної шкоди у розмірі - 2000
(дві тисячі) доларів США 00 центів, що
еквівалентно за офіційним курсом НБУ -
15980 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят) гривень 00 копійок та
судового збору в сумі - 215,00 гривень,
посилаючись на наступне.

29.03.2012 року між ПАТ «Ерде Банк» та
позивачем було укладено договір №
210/12/КП банківського вкладу, відповідно
до якого позивач вніс на рахунок
відповідача кошти у розмірі - 10 000
(десять тисяч) доларів США 00 центів, зі
сплатою 9 % річних, з терміном
повернення вкладу 29.09.2012 року. За
умовами п. 3.2.4 договору, відповідач
зобов'язався за спливом строку
банківського вкладу, повернути
позивачу суму вкладу.

Позивач виконав взяті на себе
зобов'язання та 28.09.2012 року звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
повернення вкладу, згідно договору №
210/12/КП від 29.03.2012 року, а де відповідач
не повернув кошти позивачу.

У зв'язку введенням тимчасової
адміністрації в ПАТ «Ерде Банк» з
30.10.2012року, відповідач розпочав
здійснювати виплати коштів вкладникам
по договорам термін яких закінчився до
30.10.2012 року через банк «Хрещатик», тому
позивач звернувся до банку «Хрещатик»
з проханням повернути свій вклад. 14.11.2012
року позивач отримав вклад в сумі - 5
900,00 доларів у гривні по курсу НБУ
становить - 47 158,70 гривень, але при цьому
банком не було враховано різницю в
комерційному курсі долара США, у
зв'язку з чим позивачу було завдано
збитки на суму - 2 152,47 гривень.

Крім того, у зв'язку з незаконними діями
відповідач, щодо не виплати вкладу
позивачу згідно договору, останньому
була завдана моральна (немайнова
шкода), яка полягає в душевних
стражданнях, яку позивач оціню в 2000,00
доларів США, що еквівалентно по курсу
НБУ - 15 980,00 гривень.

Позивач просить суд стягнути з ПАТ
«Ерде Банк» на його користь завдані
йому збитки у розмірі - 2152,47 гривень,
моральну шкоду - 15 980,00 гривень та
судовий збір - 215,00 гривень.

В судовому засіданні позивач звернувся
з заявою про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, судом вжиті всі можливі
заходи для забезпечення його явки,
шляхом надсилання повісток
рекомендованими листами.

Суд, з'ясувавши обставини та
дослідивши докази по справі, вважає,
що в позові необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 29.03.2012 року між
ПАТ «Ерде Банк» та позивачем було
укладено договір № 210/12/КП банківського
вкладу, відповідно до якого позивач
вніс на рахунок відповідача кошти у
розмірі - 10000 (десять тисяч) доларів США
00 центів, зі сплатою 9 % річних, з
терміном повернення вкладу 29.09.2012 року.
За умовами п. 3.2.4 договору, відповідач
зобов'язався за спливом строку
банківського вкладу, повернути
позивачу суму вкладу.

Позивач виконав взяті на себе
зобов'язання та 28.09.2012 року звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
повернення вкладу, згідно договору №
210/12/КП від 29.03.2012 року, а де відповідач
не повернув кошти позивачу. Також
позивач звертався до відповідача з
заявами від 02.10.2012 року, 03.10.2012 року
04.10.2012 року про повернення вкладу,
згідно договору № 210/12/КП від 29.03.2012
року, про те кошти так і не отримав.

У зв"язку із визнанням ПАТ "ЕРДЕ БАНК"
неплатоспроможним, починаючи з
30.10.2012року в АТ "ЕРДЕ БАНК" здійснюється
тимчасова адміністрація відповідно до
Рішення Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №25
від 29.10.2012року "Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації".

Крім того, Постановою Правління
Національного банку України від
09.01.2013року №4 відкликано ліцензію та
розпочато ліквідацію ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
10.01.2013року №3 уповноваженою особою
Фонду на ліквідацію АТ "ЕРДЕ БАНК"
призначено Куреного О.В.

14.11.2012року позивачу було виплачено суму
вкладу відповідно до чинного
законодавства України через ПАТ
"Хрещатик".

Стосовно позовних вимог про стягнення
матеріальних збитків у розмірі 2 152,47
гривень є неправомірним, оскільки на
підставі пункту 4 частина 2 статті 46
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб», з
дня призначення уповноваженої особи
Фонду припиняється нарахування
відсотків, неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку. Також,
наслідки порушення договору
встановлені ст. 625 ЦК України, яка не
передбачає відшкодування моральної
шкоди або матеріальної шкоди.

Спеціальним законом, який має
пріоритет перед іншими нормами
законодавства під час ліквідації
банків та в питаннях регулювання
правовідносин у сфері гарантування
вкладів фізичних осіб, є Закон України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб».

Згідно з частиною третьою статті 1
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
відносини, що виникають у зв'язку із
створенням і функціонуванням системи
гарантування вкладів фізичних осіб,
виведенням неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків,
регулюються цим Законом, іншими
законами України, нормативно-правовими
актами Фонду та Національного банку
України.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
законодавчі та інші нормативно-правові
акти, прийняті до набрання чинності цим
Законом, застосовуються у частині, що
не суперечить цьому Закону.

Таким чином, для правовідносин, що
виникають під час тимчасової
адміністрації банку або ліквідації
банку, яку здійснює уповноважена особа
Фонду, пріоритетними є норми Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб».

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті
36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
передбачає, що під час тимчасової
адміністрації не здійснюється
нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Відшкодування моральної шкоди є
законодавчо необгрунтовано. Так,
згідно з п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року № 5 право на відшкодування
моральної шкоди виникає, зокрема,

1) коли право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень;

2) у випадках, передбачених
Цивільним кодексом України та іншим
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону
«Про інформацію», ст. 44 Закону «Про
авторське право і суміжні права»);

3) при порушенні зобов'язань, які
підпадають під дію Закону «Про захист
прав споживачів» чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Не передбачає наслідків порушення
договору банком - відшкодування
моральної шкоди і укладений між
сторонами договір банківського вкладу.
Законом України «Про банки і
банківську діяльність» визначено, що
вклад (депозит) - це кошти в готівковій
або у безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, які
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору. Відповідно до статті 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач - фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника. Під продукцією
цим законом визначається - будь-які
виріб (товар), робота чи послуга, що
виготовляються, виконуються чи
надаються для задоволення суспільних
потреб. Укладання договору
банківського вкладу не є виробом,
послугою для задоволення суспільних
потреб.

Статтею 1058 Цивільного кодексу
визначено, що за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Тобто, кінцевий результат банківського
вкладу це отримання процентів або
доходу. Статями 1058-1065 Цивільного
кодексу України, які регулюють
правовідносини банківського вкладу,
також не передбачено право вкладника
на відшкодування моральної шкоди.

Закон України «Про захист прав
споживачів» за сферою своєї дії
регулює відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками
і продавцями товарів, виконавцями
робіт і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів. Банк не є виробником
або продавцем товарів, послуг в
розумінні Закону України «Про захист
прав споживачів», а є фінансовою
установою, яка відповідно до Законів
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» та «Про банки і
банківську діяльність» здійснює
банківські операції.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про банки та банківську
діяльність» приймання вкладів
(депозитів) від юридичних і фізичних
осіб є банківською операцією, а не
послугою. За договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором (ст.
1058 ЦК України). Тобто, за змістом
депозитної операції банк за
користування коштами сплачує клієнту
дохід, а не надає послуги як споживачу.

Пунктом 5 статтею 4 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживачі
мають право на відшкодування моральної
шкоди (збитків), завданих дефектною чи
фальсифікованою продукцією або
продукцією неналежної якості, а також
майнової та моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної небезпечною для
життя і здоров'я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством.

Договір банківського вкладу не є
продукцією в розумінні законодавства,
це є банківська послуга, яка передбачає
розміщення вкладником грошових коштів
на відкритому йому вкладному
(депозитному) рахунку, та їх повернення
після сплину встановленого договором
строку разом з нарахованими
процентами. Відносини, що виникають при
укладені договору банківського вкладу,
не є відносинами «споживач-надавач
послуг» і не регламентуються
нормативними актами щодо захисту прав
споживачів, в т.ч. Законом України «Про
захист прав споживачів». Крім того,
договором про банківський вклад,
укладений між Позивачем та
Відповідачем, не передбачена така
відповідальність банку, як
відшкодування моральної шкоди у разі
несвоєчасного повернення вкладу.

Також, пунктом 4 та абз. 2 пункту 5
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.95 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» із
змінами і доповненнями, внесеними
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 25 травня 2001 року № 5
зазначено, що у позовній заяві про
відшкодування моральної шкоди
необхідно зазначити якими доказами
підтверджується розмір моральної
шкоди, чим підтверджується факт
заподіяння моральної шкоди.

Взагалі нормами Конституції не
передбачено право на відшкодування
моральної шкоди у випадку неповернення
банківських вкладів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України,
пунктом 4 та абз. 2 пункту 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.95 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року № 5, ст.ст.1058-1065 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Ерде Банк»
про відшкодування збитків - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів.

Суддя: