Справа № 304/1018/13-ц
Провадження № 2/304/334/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 рокум. Перечин

Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Шешені М. О.,

при секретарі - Багара Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мартиняка
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колекторська
компанія "Вердикт", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції про
визнання незаконними дій та
зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Перечинського районного суду із
зустрічним позовом звернувся ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колекторська
компанія "Вердикт", тертя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції про
визнання незаконними дій та
зобов"язання вчинити певні дії. Свої
зустрічні позовні вимоги мотивує тим,
що з невідомих йому причин, без
будь-якої правової підстави 10.07.2012 року
гр.ОСОБА_4 від його доньки ОСОБА_5, без
його відома було вилучено автомобіль
марки "DAEWOO", модель "LANOS", номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 із
документами до нього. Отримання даного
автомобіля представником
колекторської компанії супроводилося
складанням акту прийому- передачі
транспортного засобу, що перебуває у
заставі, при цьому без зазначення дати
передачі та у грубій формі. Тому
просить суд визнати незаконними дії
представників ТОВ "Вердикт Фінанс" та
зобов"язати повернути йому незаконно
вилучений легковий автомобіль марки
"DAEWOO", модель "LANOS", номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить йому на праві особистої
власності відповідно до свідоцтва про
реєстрації транспортного засобу
№НОМЕР_3.

У судовому засіданні представник
позивач ОСОБА_1 заявлений зустрічний
позов уточнив та просив визнати
незаконними дії саме представників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колекторська
компанія " Вердикт" щодо незаконного
вилучення легкового автомобіля марки
"DAEWOO", модель "LANOS", номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3 на праві особистої
власності та зобов"язати Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Колекторська компанія "Вердикт"
повернути ОСОБА_3 незаконно вилучений
легковий автомобіль марки "DAEWOO", модель
"LANOS", номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить останньому на праві особистої
власності. Разом з цим пояснив суду, що
ними у зустрічній позовній заяві
помилково було зазначено
"представників ТОВ " Вердикт Фінанс",
тоді як повинно бути "представників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колекторська
компанія "Вердикт".

У судовому засіданні представник
відповідача Мартиняк В.В. проти
зміненої зустрічної позовної заяви
заперечив і просив суд у такій
відмовити, оскільки вважає, що ОСОБА_4 є
законним представником Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Колекторська компанія "Вердикт" і
складаючи акт прийому- передачі даного
транспортного засобу, що перебуває у
заставі, виходив саме із позасудового
порядку вирішення даного питання. При
цьому, гр.ОСОБА_4 підписуючи даний акт
прийому-передачі з донькою ОСОБА_3-
ОСОБА_5, а не з власником, брав до уваги
довіреність, що була надана йому для
ознайомлення від власника ОСОБА_3, в
якій було вказано, що ОСОБА_5 має право
представляти інтереси ОСОБА_3 Тому
вважає, що даний зустрічний позов є
безпідставним.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила суду, що вона являється
донькою позивача ОСОБА_3 Так, одного дня
до них додому прийшло було декілька
хлопців міцної статури, і один з яких
назвався ОСОБА_4 та сказав їй, що вони є
представниками колекторської
компанії, а тому забирають від них
їхній автомобіль, оскільки вони
взагалі не погашають кредит. Так як
вона на подвір"ї була лише одна, то
сильно злякалася і коли цей громадянин
дав їй підписати якийсь акт, то вона
його відразу зі страху підписала. Після
чого, ці хлопці забрали ключі від
автомобіля та сіли в їх автомобіль і
кудись поїхали. Будь-якої довіреності
на даний автомобіль батько їй не давав.

Представник відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції у судове
засідання не з"явився, хоча був
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи, причини своєї
неявки суду не повідомив, а тому суд
розглянув справу за його відсутності.

Суд, заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 належить на праві власності
легковий автомобіль марки "DAEWOO", модель
"LANOS", номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Також встановлено, що даний автомобіль
згідно акту прийняття-передачі
транспортного засобу, що перебуває у
заставі (без дати його складання) був
переданий ОСОБА_4, який діяв згідно
доручення від імені Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Колекторська компанія "Вердикт".

Разом з цим встановлено, що такий
автомобіль був переданий
представникам відповідача донькою
позивача - ОСОБА_5, яка не являється
власником такого автомобіля і, при
цьому, взагалі не мала та не має ніякої
довіреності від батька ОСОБА_3 для
вчинення таких дій.

Так, згідно ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб
можуть користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Примусове відчуження
об'єктів права приватної власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності, на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього і
повного відшкодування їх вартості.
Примусове відчуження таких об'єктів з
наступним повним відшкодуванням їх
вартості допускається лише в умовах
воєнного чи надзвичайного стану.
Конфіскація майна може бути
застосована виключно за рішенням суду
у випадках, обсязі та порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Особливим видом права
власності є право довірчої власності,
яке виникає внаслідок закону або
договору управління майном.

Згідно ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно ст.318 ЦК України суб'єктами
права власності є Український народ та
інші учасники цивільних відносин,
визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі
суб'єкти права власності є рівними
перед законом.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону... Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав... Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Примусове
відчуження об'єктів права власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього та
повного відшкодування їх вартості,
крім випадків, встановлених частиною
другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст.346 ЦК України право власності
припиняється у разі: 1) відчуження
власником свого майна; 2) відмови
власника від права власності; 3)
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі; 4) знищення майна; 5) викупу
пам'яток культурної спадщини; 6)
примусового відчуження земельних
ділянок приватної власності, інших
об'єктів нерухомого майна, що на них
розміщені, з мотивів суспільної
необхідності відповідно до закону; 8)
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника; 9) реквізиції;
10) конфіскації; 11) припинення юридичної
особи чи смерті власника. Право
власності може бути припинене в
інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Згідно ст.387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, а
також того, що представники ТОВ
«Колекторської компанії «Вердикт»
фактично незаконно заволоділи
легковим автомобілем марки "DAEWOO",
модель "LANOS", номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить позивачу на праві особистої
власності, у зв"язку з чим суд вважає, що
зустрічний позов є обгрунтованим і
таким, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11,60, 209,212,214-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Зустрічну позовну заяву - задовольнити.

Визнати незаконними дії представників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колекторська
компанія " Вердикт" щодо незаконного
вилучення легкового автомобіля марки
"DAEWOO", модель "LANOS", номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3 на праві особистої
власності.

Зобов"язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Колекторська
компанія "Вердикт" повернути ОСОБА_3
незаконно вилучений легковий
автомобіль марки "DAEWOO", модель "LANOS",
номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить останньому на
праві особистої власності.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: Шешеня М. О.