РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 414/2877/13-ц

Провадження № 2/414/990/2013

27 грудня 2013 року

Суд Кремінського району Луганської
області

У складі : головуючої Полтавець
Л.Д.

при секретарі:
Давіян С.Р.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Кремінна
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Діброва» в особі голови
Скіра Дмитра Романовича про визнання
права власності по договорам
фінансової допомоги та застави, Суд

ВСТАНОВИВ

Позивач у своїй заяві до суду
вказує, що 1 березня 2011 року він позичив
голові сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Діброва»
Скіра Дмитру Романовичу на потрібності
СВК «Діброва», 300 000 грн. строком до 1
грудня 2012 року, та відповідно до
домовленостей вони уклали договір
фінансової допомоги та договір застави
відповідно до яких, він надав СВК
«Діброва» фінансову допомогу у розмірі
300000 грн. (триста тисяч) строком на один
рік, а СВК «Діброва» для забезпечення
виконання зобов'язань передав йому
наступне майно: будівлю майстерень
розташовану в АДРЕСА_1: будівлю строй
цеху розташовану в АДРЕСА_4; заправку
розташовану в АДРЕСА_2; будівлю гаражів
розташовану в АДРЕСА_1; будівлю
котельної розташовану в АДРЕСА_3 та
адміністративну будівлю розташовану в
АДРЕСА_1.

Після того як пройшов рік він
неодноразово пропонував відповідачу
погасити борг за договорами, але СВК
«Діброва» відмовляється від цього
мотивуючи відсутністю коштів. І тому
він вимушений звернутися з даною
заявою до суду.

Він виконав всі умови договору
від 1 березня 2011 року - передав грошові
кошти, що підтверджується доданою до
заяви розпискою відповідача про
отримання ним коштів. А СВК «Діброва»
тривалий час не погашає свої грошові
зобов'язання і тому він вимушений
звернути стягнення на предмет застави.

Тому позивач просить суд звернути
стягнення на предмет застави
відповідно до договору застави від 1
березня 2011 року, а саме на будівлю
майстерень розташовану в АДРЕСА_1:
будівлю строй цеху розташовану в
АДРЕСА_4; заправку розташовану в
АДРЕСА_2; будівлю гаражів розташовану в
АДРЕСА_1; будівлю котельної розташовану
в АДРЕСА_3 та адміністративну будівлю
розташовану в АДРЕСА_1 які належать на
праві приватної власності СВК
«Діброва», а також визнати за ним право
власності на будівлю майстерень
розташовану в АДРЕСА_1: будівлю строй
цеху розташовану в АДРЕСА_4; заправку
розташовану в АДРЕСА_2; будівлю гаражів
розташовану в АДРЕСА_1; будівлю
котельної розташовану в АДРЕСА_3 та
адміністративну будівлю розташовану в
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
наполягав на задоволенні позовних
вимог.

Відповідач в судовому
засіданні не заперечував на
задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи і додані
до неї документи, вважає що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з
наступного:

Відповідно до ст. 572 Цивільного
Кодексу України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст. 576 Цивільного
Кодексу України предметом застави може
бути будь-яке майно (зокрема річ,цінні
папери, майнові права), що може бути
відчужене заставодавцем і на яке може
бути звернене стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 590 Цивільного
Кодексу України звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Як встановлено в судовому
засіданні 01.03.2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
займу (а.с.13-14) та позивач позичив
відповідачу грошові кошти в розмірі
300000 грн. на строк один рік; 01.03.2011 року
між позивачем ( заставодержателем) та
відповідачем (заставодавцем) було
укладено договір застави, предметом
якого є: будівля майстерень
розташована в АДРЕСА_1: будівля строй
цеху розташована в АДРЕСА_4; заправка
розташована в АДРЕСА_2; будівля гаражів
розташована в АДРЕСА_1; будівля
котельної розташована в АДРЕСА_3 та
адміністративна будівля розташована в
АДРЕСА_1 (а.с.15-16); згідно наказу № 8 від
20.02.2011 року (а.с.17) Скіра Дмитро
Романович був прийнятий на посаду
виконуючого директора СВК «Діброва»;
технічний паспорт на будівлю
майстерень розташовану в АДРЕСА_1
виготовлений на СВК «Діброва» (а.с.31-35);
технічний паспорт на будівлю строй
цеху розташовану в АДРЕСА_4
виготовлений на СВК «Діброва» (а.с.36-38);
технічний паспорт на заправку
розташовану в АДРЕСА_2 виготовлений на
СВК «Діброва» (а.с.39-43); технічний
паспорт на будівлю гаражів розташовану
в АДРЕСА_1 виготовлений на СВК
«Діброва» (а.с.44-49); технічний паспорт на
будівлю котельної розташовану в
АДРЕСА_3 виготовлений на СВК «Діброва»
(а.с.50-54); технічний паспорт на
адміністративну будівлю розташовану в
АДРЕСА_1 виготовлений на СВК «Діброва»
(а.с.55-59).

Позивач виконав всі умови
договору від 1 березня 2011 року, а
відповідач тривалий час не погашає
свої грошові зобов'язання і тому, суд
вважає за необхідне звернути стягнення
на предмет застави.

При таких
обставинах позов повинен бути
задоволений.

На підставі ст.ст.60, 212-215
ЦПК України , ст.ст. 328, 572, 576, 590 ЦК
України,

Суд

ВИРІШИВ

Звернути стягнення на
предмет застави відповідно до договору
застави від 1 березня 2011 року, а саме на
будівлю майстерень розташовану в
АДРЕСА_1: будівлю строй цеху
розташовану в АДРЕСА_4; заправку
розташовану в АДРЕСА_2; будівлю гаражів
розташовану в АДРЕСА_1; будівлю
котельної розташовану в АДРЕСА_3 та
адміністративну будівлю розташовану в
АДРЕСА_1 які належать на праві
приватної власності СВК «Діброва».

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на будівлю майстерень
розташовану в АДРЕСА_1: будівлю строй
цеху розташовану в АДРЕСА_4; заправку
розташовану в АДРЕСА_2; будівлю гаражів
розташовану в АДРЕСА_1; будівлю
котельної розташовану в АДРЕСА_3 та
адміністративну будівлю розташовану в
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення, протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Л.Д. Полтавець