Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року Кам'янобрідський рай
онний суд м. Луганська в складі:

головуючого судді:
Бойко Н.В.,

при секретарі:
Бондаренко А.І.,

за участю представника
позивача: Бабкіної Н.В.,

представника
відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом Виконавчого
комітету Луганської міської ради до
ОСОБА_3 про розірвання договору оренди
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду
з вказаним позовом. В обґрунтування
своїх вимог вказав, що Виконавчим
комітетом Луганської міської ради з
питань земельних ресурсів було
проведено аналіз договору оренди
земельної ділянки від 30.01.2001р.,
реєстрація від 16.02.2001 № 3454. зі змінами
до нього, який укладений з ОСОБА_3
Відповідач порушує зобов'язання в
частині дотримання режиму
використання водоохоронних зон,
прибережних захисних смуг, зон
санітарної охорони, та території, які
особливо охороняються, на орендованій
земельній ділянці. До Луганської
міської ради надійшов лист ВП
«Луганське управління ТОВ
«Луганськвода» від 05.12.2012р. № 30-12/12 та
доповнення до цього листа від 04.04.2013р. №
10-834 зі змісту яких вбачається, що
відповідач при розміщенні
торгівельного павільйону на
орендованій земельній ділянці за
адресою: м. Луганськ, кв. Жукова (біля
будинку 4а) порушив вимоги норми ДБН 360-92
(додаток 81.1 таблиця 1) та п. 15.5 правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, оскільки
витримана охоронна зона каналізації 300
мм (відстань складає приблизно 3 метра).
У таблиці 1 Додатку 8.1. до ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських, сільських поселень»,
затвердженого наказом
Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44
зазначено, що відстань від найближчих
підземних інженерних мереж
(водопроводу та каналізації)
фундаментів будинків і споруд повинна
складати 5 метрів, у зв'язку з чим
представник позивача просить
розірвати договір оренди земельної
ділянки від 30.01.2001, реєстрація від 16.02.2001
№ 3454, зі змінами до нього, який
укладений з ОСОБА_3, зобов'язати ОСОБА_3
звільнити земельну ділянку площею 0,0042
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
та повернути її Луганській міській
раді у стані придатному для їх
використання за цільовим призначенням
згідно акту прийому - передачі, в
тижневий термін після набрання
рішенням суду законної сили та
стягнути з відповідача витрати по
сплаті судового збору.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю та надала пояснення,
аналогічні наданим у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач
позовні вимоги не визнав, надав відзив
на позовну заяву та пояснив, що у травні
2010 р. він звернувся до Луганської
міської ради з заявою про продовження
терміну дії договору оренди строком на
10 років. У грудні 2010р. заява була
задоволена, було прийнято рішення № 3/44,
зі змісту якого вбачається, що жодних
доповнень до розділу договору
«Обмеження та обтяження у користуванні
земельною ділянкою, інші права третіх
осіб» не було. Відповідно кадастрового
плану земельної ділянки, який є
невід'ємною частиною договору про
внесення змін, інженерні мережі
(комунікації) на земельній ділянці
відсутні. Договір про внесення змін був
підписаний представником Луганської
міської ради та пройшов відповідну
державну реєстрацію. Щодо посилань
позивача на правила користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 р. № 190, згідно яких не
дозволяється самовільне спорудження
над водопровідними і каналізаційними
мережами та пристроями будь-яких
будівель та предметів благоустрою та
таблицю 1 додатку 8.1. до ДБН 360-92
Містобудування. Планування і забудова
міських, сільських поселень»,
затвердженого наказом
Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44 де
зазначено, що відстань від найближчих
підземних інженерних мереж
(водопроводу та каналізації) до
фундаментів будинку та споруд повинна
складати 5 метрів зазначаю що на
орендованій земельній ділянці
розміщений торгівельний павільйон
(некапітальна споруда), тобто земельна
ділянка використовується мною згідно
її цільового призначення. Торгівельний
кіоск є некапітальною спорудою (тобто є
пересувним), з чого слідує, що в даному
випадку ДБН 360-92 Містобудування.
Планування і забудова міських,
сільських поселень» не підлягають
застосуванню, оскільки дані норми
застосовуються при розташуванні
об'єктів нерухомості. Позивачем завжди
сумлінно виконуються всі обов'язки,
передбачені договором оренди
земельної ділянки, за час дії договору,
починаючи з 2001 р. жодного разу роботи по
ремонту каналізації не проводились,
тому доводи представника позивача є
надуманими та безпідставними, у зв'язку
з чим просив відмовити у задоволенні
позову.

У судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнала
та просила відмовити у задоволенні
позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Відповідно
до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Приймаючи рішення по справі, що
розглядається, суд виходив з вимог ст.
60, 61 ЦПК України, які регламентують, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог та заперечень,
крім випадків, коли мають місце
підстави звільнення від доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Судом встановлено, що 30.01.2001 р. між
Виконавчим комітетом Луганської
міської ради та ОСОБА_3 було укладено
договір оренди земельної ділянки
(а.с.4-5).

10.02.2011р. між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та ОСОБА_3 було
укладено договір про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки
(а.с.7).

Згідно з рішенням третьої сесії
шостого скликання Луганської міської
ради від 24.12.2010р. № 3/44 ОСОБА_3 під
розміщення торгівельного павільйону
без права здійснення будівельних робіт
відведено в натурі земельну ділянку
загальною площею 0,0042 га, що
підтверджується актом визначення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) (а.с.10).

Згідно рішення виконавчого комітету
Луганської міської ради № 448/7 від
29.12.2000р. ОСОБА_3 було надано в оренду
земельну ділянку під розміщення
торгівельного павільйону за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до листа відокремленого
підрозділу «Луганське управління ТОВ
«Луганськвода» громадянином ОСОБА_3 не
витримані охоронювані зони від мереж
водопроводу та каналізації (а.с.16).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що він працює у відокремленому
підрозділу «Луганське управління ТОВ
«Луганськвода». Згідно з нормами ДБН
360-92 Містобудування. Планування і
забудова міських, сільських поселень»
відстань від найближчих підземних
інженерних мереж (водопроводу та
каналізації) до фундаментів будинків і
споруд повинна складати 5 метрів,
відстань до самопливної каналізації
повинна становити 3 метра. При
перевірці малих архітектурних форм по
вул. Будьоного було встановлено, що
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 не витримана
охоронювана зона від мережі
водопроводу та каналізації у розмірі 3
метра. На той час перевірка проводилась
на багатьох земельних ділянках, у
зв'язку з чим було велике навантаженням
на співробітників, тому усі заміри
складалися візуально та приблизних
розмірів.

Згідно із ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі -
це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до статті 32 Закону України
"Про оренду землі", на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24
і 25 цього Закону, та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом
України та іншими законами України.

Відповідно до статті 141
Земельного кодексу України,
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є: а)
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою; б)
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;
в)припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам;ґ) використанн земельної
ділянки не за цільовим
призначенням; д) систематична несплата
земельного податку або орендної
плати; е) набуття іншою особою права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на
земельній ділянці; є) використання
земельної ділянки у спосіб, що
суперечить вимогам охорони культурної
спадщини.

Відповідно до ст. ст. 58,60 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

В судовому засіданні представник
позивача не довела суду наявності
порушень умов укладених договору
оренди земельної ділянки, не вказала
які положення договору оренди
порушені відповідачем, натомість у
судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_3 виконуються усі права та
обов'язки, встановлені договором
оренди, свідком ОСОБА_5 підтверджено, що
витримана охорона зона каналізації
складає приблизно 3 метра та точного
розрахунку відстані співробітниками
відокремленому підрозділу «Луганське
управління товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськвода» не
було проведено. Також судом не
приймається до уваги посилання
представника виконавчого комітету
Луганської міської ради на п.4.4
договору оренди земельної ділянки,
згідно з якими, договір оренди може
бути розірвано за взаємною згодою
сторін або судом на вимогу однією із
сторін у разі невиконання сторонами їх
зобов'язань, оскільки представником
позивача не доказано існування
підстав для розірвання договору оренди
земельної ділянки, тому суд дійшов
висновку про необгрнутованість
позовних вимог Виконавчого комітету
Луганської міської ради.

Керуючись ст.ст. 10,11, 88, 58-60, 209,212,214-215,218
ЦПК України, ст. 19 Конституції України,
ст. 32 Закону України "Про оренду землі",
ст. 141 Земельного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Виконавчого комітету Луганської
міської ради відмовити повністю за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Н.В.Бойко