РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4628/13-ц

номер провадження 2/695/1685/13

26.12.2013 року

м.
Золотоноша

Золотоніський
міськрайонний суд Чекрсаької області в
складі: головуючого судді Савенка В.Г.
при секретарі Бреус В.С. розглянувши в
судовому засіданні в приміщенні суду в
м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права на
спадщину, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про визнання права на спадщину.
При цьому у своєму позові ОСОБА_1
пояснив слідуюче.

29.07.2011р. ОСОБА_3 померла у віці 87 років,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії І-ОТ № 698859.

За життя ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі Державного акта
на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯА № 215766
належали три земельні ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 2,24га, розташовані в
межах Чапаєвської сільської ради
Золотоніського р-ну Черкаської
області.

За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт,
відповідного до якого заповіла належну
їй земельну ділянку своєму синові -
ОСОБА_1 повністю. Після її смерті
відкрилась спадщина за заповітом, до
складу якої серед іншого ввійшло
наступне майно:

- три земельні ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва загальною площею 2,24га,
розташовані в межах Чапаєвської
сільської ради Золотоніського р-ну
Черкаської області.

Відповідно до Свідоцтва про
народження, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3
(ОСОБА_4) Григорівни.

Позивач ОСОБА_1 прийняв
спадщину, оскільки, як він стверджує,
він

на час відкриття спадщини постійно
проживав з матір’ю – ОСОБА_3, і після
смерті своєї мами став єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
після її смерті, який має право
успадкувати її майно та вчинив
необхідні для цього дії.

В ході оформлення права на спадщину
з’ясувалось, що державний нотаріус
Золотоніської районної державної
нотаріальної контори не має можливості
оформити право на спадщину позивача
через недоведеність родинних зв’язків
між позивачем та ОСОБА_3 а також через
невизнання його права на спадщину з
боку його сина (внука спадкодавця) –
Відповідача по справі.

Тому просить постановити рішення, яким
визнати його право на спадщину та
встановити факт родинних відносин між
його померлою матір’ю та ним. Даний
факт необхідно встановити, оскільки у
Свідоцтві про народження позивача
вказано помилково, що його матір’ю є
ОСОБА_4, а на справді її ім’я ОСОБА_3.
Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою від
11.12.13р. про розгляд справи у його
відсутність.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позовні
вимоги визнав повністю та звернувся до
суду із заявою від 12.12.13р. про розгляд
справи у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи,
пояснення сторін та представлені ними
доводи, вважає, що позов підлягає
повному задоволенню.

Відповідно до Свідоцтва про смерть
серії І-ОТ № 698859 від 02 серпня 2011р.
матері позивача, її прізвище, ім’я та
по-батькові записані в ньому вірно, а
саме як – ОСОБА_3.

Також у Державному акті на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯА № 215766 вказане
прізвище, ім’я та по-батькові матері
позивача теж правильно, як – ОСОБА_3.

Згідно до Заповіту прізвище,
ім’я та по-батькові матері позивача
записані в ньому теж вірно, як – ОСОБА_3.

В самому тексті Заповіту,
який був написаний власноручно ОСОБА_3,
вбачається, що вона заповідає спадкове
майно своєму синові ОСОБА_1.

Таким чином суд приходить
до висновку, що запис у Свідоцтві про
народження ОСОБА_1 (серія ЯТ № 315404 від 07
травня 1949р.) в графі «Мати» як ОСОБА_4
зроблений внаслідок неуважності та
безграмотності компетентних осіб, що
працювали в державних органах
реєстрації актів цивільного стану і
заповнювали й видавали вищезазначене
Свідоцтво про народження.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є
рідним сином померлої ОСОБА_3.

Стосовно визнання прав на спадщину, то
згідно ст.1223 ч.1 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, про
що зазначено у ч.1 ст.1218 ЦК України.

Згідно ст.. 1233 ч.1 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Право на спадкування виникає у день
відкриття спадщини, що вказано у ч.3
ст.1223 ЦК України.

Відповідно до ст.. 1268 ч. 3 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

В даному випадкі відмова від ОСОБА_1 від
спадщини не надійшла.

За ст.. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від
часу прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Судом встановлено, що також
витікає з Свідоцтва про народження,
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (ОСОБА_4)
Григорівни.

Також судом встановлено, що
на час відкриття спадщини мати
позивача – ОСОБА_3 постійно проживала з
позивачем – ОСОБА_1

На підставі ст.ст. 1262, 1261, 1268 ЦК України
позивач ОСОБА_2 фактично прийняв
спадщину після смерті своєї матері та
став єдиним спадкоємцем за законом
першої черги після її смерті, який має
право успадкувати її майно та вчинив
необхідні для цього дії.

Керуючись ст..,ст.. 1262, 1261, 1268 ЦК України
та ст..,ст.. 213, 214 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Встановити факт родинних відносин та
визнати, що ОСОБА_1, 30.04.1949р.н., є сином
ОСОБА_3, 15.08.1923р.н., яка померла 29.07.2011р., а
ОСОБА_3, 15.08.1923р.н., є матір’ю ОСОБА_1,
30.04.1949р.н.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за ОСОБА_3, яка померла
29.07.2011р., право власності на спадкове
майно, а саме на три земельні ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 2,24га, розташовані в
межах Чапаєвської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Савенко В.Г.