УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

16 грудня 2013 року
м.Добропілля

Суддя Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
Здоровиця О.В., розглянувши заяву
Приватного підприємства
«Добропільська
ремонтно-експлуатаційна служба
«Південний» до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про стягнення суми
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення суми заборгованості за
період з 01.08.2007 року по 01.11.2013 року за
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій в сумі 5219,76 грн
та за вивезення ТПВ в сумі 273.30 грн, а
всього 5493,06 грн. з боржника ОСОБА_1 та
понесеного судового збору в розмірі
114,70 грн..

Розглянувши надані матеріали, прихожу
до висновку про необхідність відмовити
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Розглянувши надані матеріали, прихожу
до висновку про необхідність відмовити
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу виходячи з наступного.

З наданого заявником розрахунку суми
боргу за надані послуги, вбачається, що
борг утворився за період з 01.08.2007 року
по 01.11.2013 року.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що оплата за вказані
послуги у вказаний період, споживачем -
ОСОБА_1, взагалі не проводилась.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно п.9 Постанови пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№14 від 23.12.2011 року, якщо із доданих
документів вбачається пропуск
позовної давності - така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Як вбачається із поданої заяви, заявник
звернувся до суду із заявою 16 грудня
2013., в якій просить видати судовий наказ
про стягнення з боржника суми
заборгованості, що виникла у період з
01.08.2007 року по 01.11.2013 року.

Таким чином, заявник звернувся до суду
із заявою про видачу судового наказу
про стягнення суми заборгованості, з
пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що із заяви і поданих
документів про видачу судового наказу
про стягнення суми заборгованості за
житлово-комунальні послуги -
вбачається спір про право, що є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу

Керуючись ст. ст.96, 100, 101, 293, 294 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству
«Добропільська
ремонтно-експлуатаційна служба
«Південний» у прийнятті заяви про
видачу судового наказу заборгованості
за послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій та за
вивезення ТПВ в сумі 5493,06 грн. з ОСОБА_1.

Роз'яснити заявнику його право на
звернення з вимогами до суду у
позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у
разі відмови в прийнятті заяви про
видачу судового наказу або в разі
скасування судового наказу внесена
сума судового збору стягувачу не
повертається. У разі пред'явлення
стягувачем позову до боржника у
порядку позовного провадження сума
судового збору сплаченого за подання
заяви про видачу судового наказу
зараховується до суми судового
збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом 5 днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п»яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
О.В.Здоровиця

16.12.2013