Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого судді -
Борис О.Н., при секретарі Хазієвій Т.В., у
відсутність осіб, які беруть участь у
справі, без здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, розглянувши у відкритому
судовому засіданні, у залі суду, у місті
Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого
комітету Жовтневої районної у місті
ради м. Кривий Рогу про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною
заявою, в якій просять визнати за
кожним з них по 1/2 частки право
власності в порядку спадкування за
законом на трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дідусь
ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася
спадщина - трьохкімнатна квартира
АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_4
був його син ОСОБА_5 - батько позивачів.

ОСОБА_5 у встановлений законом
шестимісячний строк прийняв спадщину
після смерті батька, шляхом подання
заяви до нотаріату. Проте, прийнявши
спадщину, не встиг отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом,
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина на успадковане ним
після смерті свого батька майно, що
складається з вищевказаної
трикімнатної квартири.

При зверненні позивачів у
встановленому законом порядку до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини, Свідоцтва про
право на спадщину вони не одержали у
зв'язку з тим, що право власності ОСОБА_5
на спірну квартиру підлягало державній
реєстрації, однак не було
зареєстроване за ним у зв'язку зі
смертю.

У судове засідання позивачі та їхні
представники надали заяви, просили
позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на ті самі підстави.

Представник відповідача проти позову
не заперечувала, направила суду заяву
про розгляд справи у їхню відсутність,
просила прийняти рішення згідно
чинного законодавства, заперечень не
направила.

Дослідивши письмові матеріали справи в
їх сукупності, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог. До даного висновку суд прийшов з
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дочками
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Матеріалами справи підтверджено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачів ОСОБА_4
та батько ОСОБА_5

За життя ОСОБА_4 мешкав за адресою:
АДРЕСА_1. Дані обставини
підтверджується копіями свідоцтва про
смерть (а.с. 7) та довідкою з місця
проживання.

Матеріалами справи встановлено, що
після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина на спадкове майно, що
складається з трьохкімнатної квартири
загальною площею 47,4 кв.м., житловою
площею 32,7 кв.м., розташованої на першому
поверсі п'ятиповерхового
залізобетонного житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з якої
1/2 частина належала померлому на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданого 30.07.1993 р.
Житлово-комунальною конторою
орендного будівельно-монтажного
підприємства «Кривбасрудбуд» та 1/2
частина на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
01.02.2002 р. Другою криворізькою державною
нотаріальною конторою за номером в
реєстрі 1-548, зареєстрованого в
Криворізькому бюро технічної
інвентаризації у реєстровій книзі за №
4/2 ПВ під реєстровим № 676-676.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 першої черги
за законом за відсутності заповіту та
інших спадкоємців був його син, батько
позивачів - ОСОБА_5, що підтверджується
Витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про
реєстрацію народження та копіями
свідоцтв про народження (а.с. 6, 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 його син ОСОБА_5
прийняв спадщину шляхом подання у
встановлений законом шестимісячний
строк заяви до Другої криворізької
державної нотаріальної контори, що
підтверджується витягом зі Спадкового
реєстру про спадкові справи.

Проте, прийнявши спадщину після смерті
свого батька ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, батько позивачів - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, не встигши оформити
свої спадкові права та отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_4

Таким чином, після смерті ОСОБА_5
відкрилася спадщина на успадковане ним
після смерті свого батька майно, що
складається з вищевказаної
трьохкімнатної квартири загальною
площею 47,4 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м.,
розташованої на першому поверсі
п'ятиповерхового залізобетонного
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Отже, за відсутності заповіту
померлого ОСОБА_5 його єдиними
спадкоємцями за законом в рівних
частках є його діти - позивачі по
справі. Таким чином, частка
кожного зі спадкоємців в спірній
квартирі складає по 1/2 частині.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Позивачі фактично прийняли спадщину,
оскільки постійно проживали разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, що підтверджується довідкою
КП «ЖЕО №20» № 1092 від 11.06.2012 р. (а.с. 18), та
не заявили про свою відмову від
спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України,
якщо у складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна. Таким чином, право власності
ОСОБА_5 на спірну квартиру підлягало
державній реєстрації, однак не було
зареєстроване за ним у зв'язку зі
смертю.

Позивачі звернувшись до нотаріату з
заявами про прийняття спадщини
отримали Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2013 за
№№ 816/01-30, 817/01-30, нотаріусу Першої
Криворізької державної нотаріальної
контори Уколової Н.М. Відповідно до
вказаних постанов, у видачі Свідоцтв
про право на спадщину за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, було
відмовлено, оскільки згідно з п.4.15
глави 10 розділу II Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року
нотаріус видає свідоцтво про право на
спадщину після надання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві,
проте правовстановлюючий документ на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1,
відсутній, тому спадкоємцям ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом та рекомендовано за
визначенням права власності за
позивачами в порядку спадкування
звернутися до суду.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК
України установлено, що доказування не
може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в сукупності.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог, на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Суд погоджується з доводами позивачів,
оскільки вони узгоджуються з
матеріалами справи, підтверджуються
документально та не протирічать
законодавству.

Таким чином, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3,10,11,15,60,212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 15,16,392,1261,1268,1273,1274,1277,1299
Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Жовтневої
районної у місті ради м. Кривого Рогу
про визнання права власності у порядку
спадкування за законом - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), за кожною в рівних
частках по 1/2 частині право власності в
порядку спадкування за законом на
трьохкімнатну квартиру загальною
площею 47,4 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м.,
розташовану на першому поверсі
п'ятиповерхового залізобетонного
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належала на праві
власності ОСОБА_4, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
30.07.1993 р. Житлово-комунальною конторою
орендного будівельно-монтажного
підприємства «Кривбасрудбуд» та
Свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 01.02.2002 р. Другою
криворізькою державною нотаріальною
конторою за номером в реєстрі 1-548,
зареєстрованого в Криворізькому бюро
технічної інвентаризації у реєстровій
книзі за № 4/2 ПВ під реєстровим № 676-676,
та була успадкована ОСОБА_5, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцями якого в
рівних частках виступають ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які
приймали участь у справі, але не були
присутні під час проголошення рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з моменту
отримання копії рішення.

Суддя: О. Н. Борис