ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2013 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Буймової Л.П.,

при секретарі : Корченко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом заступника Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Держкомзему у Фастівському районі до ОСОБА_1 сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок, посилаючись на те, що 14 березня 2006 року на підставі рішення ОСОБА_1 сільської ради Фастівського району Київської області № ХХУІІІ-4-ІУ від 10.03.2006 року на ім.я ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯГ № 169904 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1657 га, на ім.я ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯГ № 169905 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1657 га, на ім.я ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯГ № 169906 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1658 га.

Під час проведеної Фастівською міжрайонною прокуратурою перевірки в порядку нагляду щодо законності надання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 у власність земельних ділянок встановлено, що рішення ОСОБА_1 сільської ради Фастівського району Київської області № ХХУІІІ-4-ІУ від 10.03.2006 року суперечать вимогам законодавства.

Вказаним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку в с.Велика Мотовилівка, вул..Фастівська б/н в межах земель ОСОБА_1 сільської ради та земельну ділянку в с.Велика Мотовилівка, вул..Ставкова, б/н в межах земель ОСОБА_1 сільської ради.

На думку прокурора в порушення вимог ст..ст.20,50 Закону України Про землеустрій не зважаючи на те, що межі земельних ділянок, які безоплатно надані їм у власність, в натурі визначено не було, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не розроблявся, внаслідок чого не отримано погодження природоохоронного органу, санітарно-епідеміологічної служби, охорони культурної спадщини та не проведено державну експертизу.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав і просить суд визнати недійсними рішення, державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок, посилаючись , на викладене в позові та відсутність сумнівних землекористувачів в актах про встановлення меж в натурі.

Представник Відповідача ОСОБА_1 сільської ради позов визнала.

Представник Відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти позову заперечують, вважають посилання позивача на підставу своїх вимог на ,порушення вимог ЗУ Про землеустрій та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який затверджено ПКМУ від 26.05.2004 року безпідставним, оскільки проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі надається у користування або безоплатно передається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення.

Дослідивши докази в справі, суд вважає, що у позові заступника Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Держкомзему у Фастівському районі слід відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 14 березня 2006 року на підставі рішення ОСОБА_1 сільської ради Фастівського району Київської області № ХХУІІІ-4-ІУ від 10.03.2006 року на ім.я ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯГ № 169904 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1657 га, на ім.я ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯГ № 169905 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1657 га, на ім.я ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯГ № 169906 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1658 га.

Оскаржене позивачем рішення ОСОБА_1 сільської ради прийняте 10.03.2006 року.

Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, видані позивачам-14.03.2006 року.

Положення про управління (відділ) Держкомзему у районі, Головне управління Держкомзему в області затверджено Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 123-17.06.2008 року.

Відповіднодо ст.58 ч.1 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) до відповідачів не може бути застосоване судом вищевказане Положення прийняте 17.06.2008 року, оскільки спірні правовідносини виникли задовго до набуття ним чинності.

У ст.6 ч.1 абз.а ЗУ Про державний контроль за використанням та охороною земель чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, в чому саме полягає державний контроль за використанням та охороною земель, а коло повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері контролю за використанням та охороною земель закріплені у ст.6 ч.1 абз.б,в,г,г-1,д,е ЗУ Про державний контроль за використанням та охороною земель.

Виходячи із змісту вказаної норми матеріального права, спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері контролю за використанням та охороною земель має право вносити клопотання до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо приведення у відповідність із законом прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель.

Право звертатись до суду з позовами про визнання недійсними рішеннь органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які прийняті ними в межах їх повноважень та вимагати визнання недійсними виданих на їх підставі державних актів на право власності на земельні ділянки спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері контролю за використанням та охороною земель на підставі ст.6 ЗУ Про державний контроль за використанням та охороною земель в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин-не має, в звяхку з чим позивач, представляючи в суді інтереси вказаного органу не може вийти за межі повноважень наданих Законом органу, який він представляє.

Відповідно до ст.26 ч.1 п.34 ЗУ Про місцеве самоврядування, чинний на час виникнення спірних відносин, вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад.

Згідно ст.12 ЗК України чинній на час виникнення спірних правовідносин, розпорядження землями територіальних громад віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.

В силу ст.152 ч.2 ЗК України, вимагати усунення будь-яких порушень прав на землю може виключно власник землі чи землекористувач, у спосіб встановлений у ч.3 ст.152 ЗК України.

Виходячи із змісту вищевказаних норм матеріального права, звертатись до суду з даним позовом може виключно орган наділений повноваженнями щодо володіння, користування та розпорядження землями які перебувають у його віданні, а якщо вказані питання порушуються прокурором чий ого заступником в межах повноважень наданим їм законом, то він має діяти в інтересах держави в особі органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування які в силу Конституції України та чинного законодавства наділені повноваженнями щодо земельних ділянок.

На виконання Постанови Вищого адміністративного суду України № К-8025/09 від 20.04.2010 року, Державним комітетом України із земельних ресурсів було прийнято Наказ № 433 від 03.06.2010 року, відповідно до п.1 абз.1.1. якого в Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 43 від 04.05.1999 року, було внесено зміни, було виключено.

Згідно п.2 абз.1 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який затверджено ПКМУ № 677 від 26.05.2004 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі надається у користування або безоплатно передається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення.

Враховуючи той факт, що межі спірних земельних ділянок визначено в натурі 01.02.2006 року, то замість проекту відведення земельних ділянок має розроблятись технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки у відповідності до вимог ст..56 ЗУ Про землеустрій чинній на час виникнення спірних правовідносин, в звязку з чим рішення ОСОБА_1 сільської ради Фастівського району прийняте 10.03.2006 року, після внесення меж спірних земельних ділянок в натурі є законним та обґрунтованим.

Що стосується порушень земельного законодавства, у вигляді відсутності визначення в натурі на місцевості меж земельних ділянок, то в матеріалах справи містяться акти про встановлення в натурі та погодження межі земельних ділянок( а.с.27,35,41,50), які в установленому законом порядку недійсними не визнані та не спростовані жодним доказом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст 10,12,60,209,212,214-215 ЦПК України, ст..ст.321,373,377 ЦК України, ст..152 Земельного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Держкомзему у Фастівському районі до ОСОБА_1 сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя:

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2013 Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді - Лаврік В.В.,

при секретарі Суській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2007 року по 01.08.2012 року. Від подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1

Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву в якій вимоги позову підтримала, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову суд вважає можливим прийняти, оскільки це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, також відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 84, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження 1-ОК № 084452) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 08.02.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 114,70 грн. судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ