Справа № 200/1830/13-ц
Провадження № 2/200/1557/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна», ОСОБА_2, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсною довідки, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання нечинними реєстрацію та витяг про реєстрацію права власності, анулювання свідоцтва про право власності, визнання частково недійсними рішень, визнання права власності, виділення в натурі кімнату, зобов»язання відкрити рахунки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень посилається на те, що 01.06.2009 року помер її чоловік ОСОБА_4, з яким вона знаходилася в офіційному шлюбі з 19.01.2008 року. Після його смерті у спадок залишилася двокімнатна квартира по вул. 152-ї дивізії у м. Дніпропетровську, яку він отримав як член житлово-будівельного кооперативу № 108 «Луна», повністю вніс належний йому пай, яку за життя він приватизувати не встиг. Оскільки ніякого особистого розпорядження відносно свого майна на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не зробив, відповідно до вимог ч.2 ст. 1223, ст.. 1261, ч.1 ст. 1267 ЦК України це майно повинно бути успадкованим в рівних частинах спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину належним чином, а саме нею як дружиною померлого, яка прийняла спадщину шляхом своєчасного подання відповідної заяви до нотаріальної контори, та його батько ОСОБА_2, який вступив до спадщини на підставі ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно мешкає у вказаній квартирі. Зважаючи на те, що спадкоємців першої черги за законом, що прийняли спадщину тільки двоє, тло відповідно і її частка власності у вказаній квартирі повинна складати ? її частку.

Позивач зазначає, що оскільки вказана квартира складається з двох окремих кімнат, вона вважає за можливе виділити їй в натурі у власність одну кімнату, розміром 16,6 кв.м., залишивши кухню, коридор, туалет, ванну кімнату, балкон, кладову місцями загального користування, розділивши при цьому особисті рахунки по сплаті за квартиру та комунальні послуги за ці приміщення, а також залишити ОСОБА_2 у спадок також ? частини вказаної квартири у вигляді другої кімнати, площею 12,7 кв.м. Для оформлення спадщини 21.04.2010 року вона звернулася до ЖБК-108 «Луна» з заявою про надання їй довідки встановленого зразка для оформлення спадщини та реєстрації її в КП «ДМБТІ», в чому їй було відмовлено, в зв»язку з чим вона була змушена звернутися до суду із даним позовом. Згоди на розподіл та користування вказаною квартирою між нею та ОСОБА_2 не досягнуто.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати недійсною довідку № 379 від 25.05.2009 року, видану житлово-будівельним кооперативом № 108 «Луна» про те? що ОСОБА_2 є членом житлово-будівельного кооперативу № 108 «Луна» і повністю виплатив вартість квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 3060 на квартиру АДРЕСА_1, видане Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради від 30.06.2009 року; визнати нечинними реєстрацію та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23291798 від 03.07.2009 року на вказану квартиру, зареєстровані в реєстровій книзі за реєстром № 27667136 від 3.07.2009 року КП ДМБТІ за ОСОБА_2; анулювати свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 3060 від 30.06.2009 року на квартиру АДРЕСА_1, видане Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради та витяг з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23291798, видане Комунальним підприємством Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації 3.07.2009 року на вказану квартиру, видані на ім.»я ОСОБА_2; визнати частково недійсним рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 2091 від 21.10.1999 року та № 3060 від 21.10.2004 року щодо вказаної квартири у відношенні ОСОБА_2Я,; визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1; виділити їй в натурі у власність окрему кімнату розміром 16,6 кв.м., яка зазначена в технічному паспорті на квартиру під літерою А-5 №7, залишивши кухню А-5 №4, коридор А-5 №1, туалет А-5 №2, ванну кімнату А-5 №3, балкон А-5 №1, комору А-5 № 6 місцями загального користування; зобов»язати Житловий-будівельний кооператив - 108 «Луна» відкрити два окремих рахунка на квартиру АДРЕСА_1 на її ім»я та на ім»я ОСОБА_2 відповідно до часток, які належать кожному з них.

В судовому засіданні позивач з представником, посилаючись на обставини, викладені в позові та уточненнях до нього, позовні вимоги підтримали.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість.

В судовому зсіданні представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна» позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість.

В судове засіданні представники Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, КП «ДМБТІ» не з»явилися, належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи.

Вислухавши осіб, які з»явилися, свідка, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч.2, 3 цієї статті - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожним має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 19.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 105158, виданим 19.01.2008 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 18.

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлої 14.03.2001 року, які проживали та були зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

01.06.2009 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 286355, виданим 05.06.2009 року Відділом реєстрації смерті ОСОБА_3 міського управління юстиції, актовий запис № 4182.

Відповідно до Спадкової справи № 285/2009, заведеної Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4, з заявою про отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач з представником посилалися на те, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири № 57 в будинку №3а по вул. 152-ї дивізії в м. Дніпропетровську, яку він отримав як член житлово-будівельного кооперативу № 108 «Луна» та за яку він повністю вніс пай, а тому вона як дружина померлого має право на спадкування ? частини цієї квартири.

Разом з цим, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цього твердження і, натомість, ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме доказами, з яких вбачається, що саме ОСОБА_2 був членом зазначеного кооперативу, а не його син ОСОБА_4

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на час виникнення правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, працюючи в тресті № 17 в м. Дніпропетровську, вступив до ЖБК №108 в 1966 році, в 1968 році йому був виданий ордер на квартиру № 79 в будинку №3а по вул. 152-ї дивізії в м. Дніпропетровську, де в цьому ж році були зареєстровані ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_5, ОСОБА_4 народився 11.03.1968 року та був зареєстрований у вказаній квартирі. ОСОБА_4 з 1984 року проходив навчання у Вільському вищому військовому училищі тилу на території Російської Федерації і після закінчення навчання в 1989 році він почав проходження військової служби в рядах Збройних сил СРСР, а потім України, де служив до 1996 року. Після цього він повернувся до м. Дніпропетровська, проживав та був зареєстрований у спірній квартирі. Вказане підтверджується особистою справою ОСОБА_4, сформованою за місцем його роботи у Державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет».

ОСОБА_2 первісний пайовий внесок в ЖБК №108 «Луна» в сумі 1650 руб. був внесений на особистий рахунок №79, повністю виплачені пайові накоплення в грудні 1979 року і їх сума складає 4400 руб., таким чином він став членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна».

Судом також встановлено, що ОСОБА_2, являючись членом вказаного кооперативу, здійснив обмін квартири № 79, що розташована на п»ятому поверсі в будинку №3а по вул. 152-ї Дивізії в м. Дніпропетровську, на звільнену квартиру № 57 на другому поверсі у цьому ж будинку з метою поліпшення житлових умов як «Ветеран праці» Тресту № 17, де він був зареєстрований з 17.04.1987 року та проживав із сім»єю. Вказане підтверджується Довідкою, виданою головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна» № 686 від 16.02.2011 року та не спростовано в судовому засіданні.

Вказане підтверджується довідками № 685, № 686, 687 від 16.02.2011 року, виданими головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна», поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6

Відповідно до Виписки з книги реєстрації особистих рахунків квартироволодільців ЖБК № 108, виданої Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна» 22.03.2012 року за № 908, особистий рахунок № 79 був оформлений 10.02.1968 року на члена ЖБК №108 ОСОБА_2 Переоформлення особистого рахунку на квартиру № 57 за вказаною адресою здійснено 17.04.1987 року на головного квартиронаймача ОСОБА_2., який на даний час є власником квартири № 57.

Відповідно до довідки, виданої головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна», ОСОБА_2 є членом даного кооперативу з моменту оплати пайового внеску на будівництво житлового будинку, розпочатого в грудні 1966 року та заселеного 10.02.1968 року. Як зазначено у довідці, син ОСОБА_4 народився 11.03.1968 року та не був членом ЖБК № 108 «Луна».

Відповідно до Довідки № 379 від 25.05.2009 року, виданої члену ЖБК житлово-будівельного кооперативу № 108 «Луна» ОСОБА_2, що мешкає за адресою АДРЕСА_2, вартість квартири сплачено у сумі 4216 руб.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_2, який був членом ЖБК № 108 «Луна», повністю вніс свій пай за вказану квартиру, він правомірно набув право власності на це нерухоме майно, що відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення даних правовідносин.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2009 року серії САС №527510, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_2 є власником квартири № 57 в будинку №3а по вул. 152-ї дивізії в м. Дніпропетровську, загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., в житловому будинку літ. А-5, яка складається з: 1-коридор, 2-туалет, 3-ванна, 4-кухня, 5-житлова, 6-комора, 7-житлова, І-балкон. Підставою набуття права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру в Свідоцтві зазначено довідку ЖБК № 108 «Луна» № 379 від 25.05.09 та рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 2091 від 21.10.1999 року, рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 3060 від 21.10.2004 року.

На підставі зазначеного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру № 57 в будинку №3а по вул. 152-ї дивізії в м. Дніпропетровську, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 обласної ради № 23201798 від 03.07.2009 року.

В судовому засіданні позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на довідку від 26.07.2009 року, видану на ім»я ОСОБА_4 та підписану головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна» ОСОБА_7, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент смерті 01.06.09 року був прописаний за адресою м. Дніпропетровськ, вул. 152-ї дивізіїАДРЕСА_3 і був членом кооперативу. На підтвердження цих доводів позивачем суду надана ксерокопія вказаної довідки.

Разом з цим, в судовому засіданні голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна» ОСОБА_7 пояснила, що нею була видана Довідка від 26.07.2009 року про те, що на момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. 152-ї дивізіїАДРЕСА_3, проте в цій довідці вона не писала, про те, що ОСОБА_4 був членом кооперативу, ким саме був здійснений цей запис їй невідомо.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження зазначених доводів позивачем суду надана ксерокопія вказаної довідки від 26.07.2009 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 являвся членом кооперативу. За клопотанням відповідачів судом було зобов»язано позивача надати оригінал цієї довідки, що здійснено нею не було, тому суд вважає цю довідку неналежним доказом.

Таким чином, встановлено, що за життя ОСОБА_4 не був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна», оскільки народився 11.03.1968 року, натомість кооператив було створено у 1966 році і з цього часу ОСОБА_2 було розпочато сплату пайових внесків, яка була завершена в грудні 1976 року, тобто коли ОСОБА_2 було близько 8 років.

Отже, суд вважає, що позивач не надав суду доказів на підтвердження позовних вимог, а згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Із вказаних підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання недійсною довідки № 379 від 25.05.2009 року, виданої житлово-будівельним кооперативом № 108 «Луна» про те? що ОСОБА_2 є членом житлово-будівельного кооперативу № 108 «Луна» і повністю виплатив вартість квартири АДРЕСА_1. Крім того, зазначені вимоги не передбачені ст. 16 ЦК України як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Зважаючи на те, що судом встановлено правомірність набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позовні вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 3060 на квартиру АДРЕСА_1, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради від 30.06.2009 року, визнання нечинними реєстрацію та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23291798 від 03.07.2009 року на вказану квартиру, зареєстровані в реєстровій книзі за реєстром № 27667136 від 3.07.2009 року КП ДМБТІ за ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Із вказаних підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про анулювання свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 3060 від 30.06.2009 року на квартиру АДРЕСА_1, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради та витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23291798, виданого Комунальним підприємством Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації 3.07.2009 року на вказану квартиру на ім»я ОСОБА_2 Крім того, зазначені вимоги не передбачені ст. 16 ЦК України як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання частково недійсними рішень Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 2091 від 21.10.1999 року та № 3060 від 21.10.2004 року щодо квартири АДРЕСА_1 у відношенні ОСОБА_2

Як зазначено вище, вказані рішення стали підставою для видання Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_2 Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2009 року серії САС №527510, відповідно до якого він є власником квартири № 57 в будинку №3а по вул. 152-ї дивізії в м. Дніпропетровську.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 2091 від 21.10.1999 року «Про оформлення прав власності на об»єкти нерухомого майна членам житлових, житлово-будівельних, дачних, гаражних кооперативів, товариств або об»єднань» вирішено здійснювати оформлення прав власності на об»єкти нерухомого майна (квартири, гаражі, дачні будівлі) членам (фізичним особам) житлових, житлово-будівельних, дачних? гаражних кооперативів, товариств або об»єднань дозволити проводити згідно із заявами, з видачею свідоцтв про право власності виконуючим обов»язки заступника міського голови ОСОБА_8, та реєстрацією і наданням ОСОБА_3 міжміським бюро технічної інвентаризації (ОСОБА_9) щомісяця до виконкому міської ради переліку зареєстрованих об»єктів нерухомості на підставі цього рішення за узгодженою формою. Цим рішенням доручено ОСОБА_3 міжміському бюро технічної інвентаризації (ОСОБА_9) за заявами власників об»єктів нерухомого майна, після надання довідок про повну сплату пайових внесків, оформлення свідоцтв про право власності на підставі цього рішення.

Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 3060 від 21.10.2004 року «Про продовження дії порядку оформлення прав власності на об»єкти нерухомого майна у місті» вирішено, зокрема, продовжити дію порядку оформлення прав власності на об»єкти нерухомого майна у місті з видачею свідоцтв про право власності, встановленого рішеннями виконкому міської ради від 17.06.99 №1116, від 21.10.99 № 2091, згідно з діючим Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02 № 7/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.02.02 за № 157/6445.

Разом з цим, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог про визнання недійсними зазначених рішень відносно ОСОБА_2, а згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на встановлені судом вищенаведені обставини, не доведення позивачем незаконності набуття у власність ОСОБА_2 спірної квартири, не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4; виділення їй в натурі у власність у спірній квартирі окремої кімнати розміром 16,6 кв.м. під літерою А-5 №7 із залишення кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, балкону, комори місцями загального користування; зобов»язання Житлового-будівельного кооперативу № 108 «Луна» відкрити два окремих рахунка на квартиру АДРЕСА_1 на її ім»я та на ім»я ОСОБА_2 відповідно до часток, які належать кожному з них.

Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне витрати по справі віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 108 «Луна», ОСОБА_2, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсною довідки, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання нечинними реєстрацію та витяг про реєстрацію права власності, анулювання свідоцтва про право власності, визнання частково недійсними рішень, визнання права власності, виділення в натурі кімнату, зобов»язання відкрити рахунки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева