У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі

суддів: Гончара
В.П.,

Амеліна В.І.,

Карпенко С.О.,-

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа - публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Актив-банк», про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа -
публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Актив-банк» (далі -
ПАТ «КБ «Актив-банк»), про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Київської області від 03 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 20 вересня 1996 року
між нею та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб. 31
березня 2009 року даний шлюб розірвано.
За час шлюбу було побудовано жилий
будинок АДРЕСА_1 та куплено у 2003 році за
договором купівлі-продажу жилий
будинок та земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_2.

Просила визнати на нею право власності
на Vi частину жилого будинку та на Ѕ
частину ділянки, за адресою: АДРЕСА_3.

Не погоджуючись з позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 звернувся із зустрічним
позовом, із залученням третьої особи
без самостійних вимог - ПАТ
«Комерційний банк «Актив-Банк». Свої
вимоги обґрунтував тим, що під час
перебуванні у шлюбі з ОСОБА_3 шлюбного
контракту між ними укладено не було.
Під час шлюбу з ОСОБА_3 проживали у
домоволодінні його батька ОСОБА_5 за
адресою: АДРЕСА_1. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_5 дозволив ОСОБА_3 прожити в
Ѕ частині жилого будинку під літерою А.
Скориставшись добрими намірами ОСОБА_5
претендує на Ѕ жилого будинку АДРЕСА_1,
що не відповідає дійсності тому, що всі
правовстановлюючі документи на жилий
будинок, господарські споруди та
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_5, про що свідчить
договір купівлі-продажу від 28
листопада 1983 року та державний акт
серії ІІ-КВ № 029932 від 26 травня 1998 року.

Щодо будинку та земельної ділянки, які
знаходяться у АДРЕСА_3 вони з ОСОБА_3
купили під час шлюбу за договором
купівлі-продажу від 19 лютого 2004 року.
Проте під час шлюбу, в інтересах сім'ї
укладено з товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Актив-Банк» правонаступником якого є
ПАТ «КБ «Актив-банк» кредитний договір
№ 0718/01 від 18 липня 2007 року
відповідно до якого ОСОБА_4 отримав
кредит на поточні потреби у розмірі 225
000 грн. У забезпечені виконанні вимог за
цим договором укладено договір
іпотеки, відповідно до якого за згодою
з ОСОБА_3 передано в іпотеку будинок та
земельну ділянку, які знаходяться у
АДРЕСА_3.

Після розірвання шлюбу, за усною
домовленості договірні зобов'язання по
виконанню договору іпотеки взяв на
себе ОСОБА_4, а взамін ОСОБА_3 не буде
претендувати на майно подружжя.

ОСОБА_4 просив залишити за ним право
особистої власності на домоволодіння,
що знаходяться у АДРЕСА_3; залишити
зобов'язання по кредитному договору №
0718/01 від 18 липня 2007 року, укладеного з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Актив-Банк» правонаступником якого є
ПАТ «КБ «Актив-банк» та відмовити у
позові ОСОБА_3

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
22 квітня 2013 року у позові ОСОБА_3
відмовлено, зустрічний позов
задоволено. Залишено за ОСОБА_4 право
особистої власності на домоволодіння
АДРЕСА_3. Залишено за ОСОБА_4
зобов'язання за кредитним договором №
0718/01 від 18 липня 2007 року, укладеним між
ОСОБА_4 та товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Актив-банк», правонаступником якого є
ПАТ «КБ «Актив-банк».

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 03 жовтня 2013 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 22 квітня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_3 Визнано
за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частину
жилого будинку з господарськими
спорудами та будівлями АДРЕСА_3; на Ѕ
частину земельної ділянки загальною
площею 0,25 га з цільовим призначенням
для будівництва, обслуговуванням
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, кадастровий номер
010050006, розташованої по АДРЕСА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати вказане рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду Київської
області від 03 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

С.О. Карпенко