Справа № 0507/4022/2012р.
Провадження № 2/222/12/2013р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2013 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді Демочко Т.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4 О. ОСОБА_5 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Володарське цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області про встановлення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою вказуючи, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач і яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач сім`єю не цікавиться, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших дітей у відповідача не має, нікому аліменти він не сплачує. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, зазначивши, що 28.10.2006 року він уклав шлюб з ОСОБА_8 , яка отримала його прізвище ОСОБА_9 . Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини у них припинилися з вини відповідачки наприкінці 2011 року та рішенням Володарського районного суду від 11.09.2012 року шлюб було розірвано. До прийняття рішення судом про розірвання шлюбу відповідачка забрала дитину та стала проживати в м. Маріуполі в квартирі своєї сестри, в якій відсутні нормальні умови для проживання дитини. На теперішній час відповідачка з дитиною періодично змінює своє місце проживання та не дає йому можливості спілкуватися з дитиною. Між ним та відповідачкою не було досягнуто згоди про місце проживання дитини. Відповідачка не працює, свого житла не має, умов для нормального та утримання та виховання дитини у неї не має. Він купує дитині одяг та передає відповідачці гроші на утримання дитини. У нього є власне житло, в якому є нормальні умови для утримання та виховання дитини, є дитячий куточок, окреме ліжко, стіл для дитини, є можливість відвідувати дитиною дитячий садочок для належного виховання та спілкування з іншими дітьми. Він бажає займатися вихованням дитини, але відповідачка йому в цьому перешкоджає, переховує від нього дитину. Просить визначити місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним її батьком ОСОБА_2 за місцем його реєстрації місця проживання.

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволені, надала пояснення аналогічні вказаним в позовній заяві. Проти задоволення зустрічних вимог заперечувала в повному обсязі та пояснила суду, що наприкінці 2011 року вона вимушена була покинути оселю чоловіка ОСОБА_2 та втекти, оскільки він, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в черговий раз її побив. Під час бійки дитина знаходилась поруч з нею на що чоловік не звертав уваги, дитина дуже перелякалась, плакала, боялась хоч на мить залишитись з батьком. Тому, виходячи з інтересів дитини, що б не травмувати її психіку, вона негайно переїхала до своєї сестри до м. Маріуполя. Відповідачу було відоме її з дитиною місцезнаходження, але на її неодноразові прохання допомогти грошима, він завжди заявляв, що надасть кошти за умови її повернення з донькою до нього, чого вона не могла допустити, щоб не страждала психіка дитини. До травня 2012 року відповідач майже не цікавився донькою і лише після її звернення до суду про стягнення аліментів, у нього прокинулась батьківська любов та він почав виявляти бажання зустрічатися з донькою, на що вона не заперечувала. На сьогоднішній день за її новим місцем проживання дитина відвідує дитячій заклад № 110. Вона винаймає квартиру, де для дитини створені всі умови для її виховання та розвитку, у доньки з`явилися нові друзі. Санітарні умови квартири найліпші ніж у батька. У його помешканні немає централізованого водопостачання та опалення, санвузол знаходиться на дворі, ванна кімната відсутня взагалі. Крім того, зазначає, що відповідач працює на ММК Азовмаш в м. Маріуполі у денну зміну з 07-00 год. до 19-00 год. та в нічну зміну з 19-00 год. до 07-00 год., 2 дні вихідні. В с. Республіка, де мешкає відповідач, дитячого закладу не має, найближчий знаходиться за 18 км у сусідньому селі. Батьки відповідача померли, інші родичі мешкають окремо, допоїти йому нікому. Ці обставини нашкодять інтересам дитини, вона буде позбавлена духовного і морального розвитку, оскільки не зможе щоденно відвідувати дитячий заклад і ніхто не буде піклуватися належним чином. Також зазначила, що дитина находиться в такому віці, коли їй найбільше потрібна материнська турбота. Також, помешкання відповідача це однокімнатний будинок, в якому ліжко дитини і батька знаходяться поруч. Відповідач абсолютно не обізнаний як повинно гігієнічно доглядати за дівчинкою, що може негативно позначитися як на її здоров`ї так і на моральному розвитку, адже він чоловік, а вона маленька дівчинка, яка сама собі не дасть ради. На даний час вона шукає постійну роботу, матеріально їй з донькою допомагає її сестра та батьки. Пояснила, що відповідач заявляючи зустрічні вимоги не мав за мету дійсно діяти у інтересах держави, своїми діями навмисне затягує розгляд первинного позову. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити у повному обсязі, про що також надала суду письмові заперечення на зустрічну позовну заяву.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , а також його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволені, а проти задоволення первісного позову заперечували, в разі якщо дитина залишиться з відповідачем ОСОБА_2 , то аліменти він платити не згоден. Суду пояснили, що відповідач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Володарського райсуду від 11.09.2012 року було розірвано. Від шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До розірвання шлюбу ОСОБА_1 забрала дитину та стала проживати у своєї сестри в м. Маріуполі, де відсутні нормальні умови для проживання дитини. В подальшому ОСОБА_1 періодично змінювала своє місце проживання та не давала йому спілкуватися з дитиною. Між ним та позивачкою ОСОБА_1 не було досягнуто згоди про місце проживання дитини. ОСОБА_1 не працює, свого житла не має, ніде не зареєстрована на теперішній час, умов для нормального та утримання та виховання дитини у неї не має, проживає за рахунок тимчасової допомоги з боку своєї сестри та батьків. Відповідач ОСОБА_2 має постійне місце проживання житловий будинок, постійний дохід від праці на підприємстві, любить свою дитину, постійно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина має можливість відвідувати дитячий садочок для належного виховання та спілкування з іншими дітьми. Крім того, пояснили, що коли відповідач буде на роботі, то дитина буде знаходитись у його двоюрідної сестри ОСОБА_11 , яка погодилась доглядати за дитиною. Просили визначити місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним її батьком ОСОБА_2 за місцем його реєстрації місця проживання.

Представник третьої особи за зустрічним позовом Служби у справах дітей Володарської райдержадміністрації Хасхачих О.Д. в судовому засіданні просив при винесенні рішення по справі максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. Суду пояснив, що розірвання шлюбу між батьками не є підставою для розлучення малолітньої дитини з матір`ю, крім обставин які є винятковими. Служба у справах дітей не встановила будь-яких виняткових обставин для роз`єднання малолітньої дитини ОСОБА_10 з матір`ю ОСОБА_1

Представник третьої особи за зустрічним позовом Органу опіки та піклування Республіканської сільської ради Володарського району Голояд В.М. в судовому засіданні пояснив, що дитина ОСОБА_10 повинна проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки умови в квартирі в місті кращі, ніж у селі. В останнє судове засідання не з`явився, залишивши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки ОСОБА_1 Коли ОСОБА_1 пішла від чоловіка, оскільки він її бив на ґрунті ревнощів, то проживала разом з дитиною у неї в квартирі в м. Маріуполь. Відповідач ОСОБА_2 в цей час матеріально дитині не допомагав. На даний час ОСОБА_1 проживає в м. Маріуполь разом зі своїм цивільним чоловіком, вони знімають 2-х кімнатну квартиру, чоловік працює, дитина оформлена в дитячий садочок. Вважає, щоб дитина залишилась з ОСОБА_1 , оскільки у неї є всі умови для нормального розвитку та виховання дитини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що вона знає сім`ю ОСОБА_9 . ОСОБА_2 характеризує позитивно, як люблячого батька. Він працює, утримував і доньку і дружину, покупав одяг, продукти харчування. Є всі умови щоб утримувати дитину у батька ОСОБА_2 , в будинку чисто, тепло.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 та хрещеною його доньки ОСОБА_7 . ОСОБА_2 має всі умови для виховання та розвитку дитини. На даний час ОСОБА_2 проводить в будинок водопровід, робить санвузол, дитячий куточок. Вона згодна коли ОСОБА_2 буде на роботі доглядати за ОСОБА_14 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 пояснив, що він є чоловіком двоюрідної сестри ОСОБА_2 Йому відомо, що коли ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_1 , то вона в будинку не прибиралась, не хотіла займатися господарським справами, городом. Зараз ОСОБА_2 провів в будинок каналізацію, робить санвузол, тобто робить все можливе щоб дитині було добре жити разом з ним. Крім того, пояснив, що він не заперечує проти того, щоб дитина знаходилась в його сім`ї, коли ОСОБА_2 на роботі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснила, що позивачка ОСОБА_1 її донька. Шлюбні стосунки у її доньки з чоловіком ОСОБА_2 не склалися, але ж дитина не іграшка і коли вона виросте сама вибере з ким жити. ОСОБА_2 бив її доньку при ній та при онучці, але донька просила не звертатися в міліцію. Вона проживає в Полтавській області разом з чоловіком в 3-х кімнатній квартирі та має намір забрати туди свою доньку з онукою, оскільки там є всі умови для їх нормального життя, у неї є дача, земля. У ОСОБА_2 таких умов не має, він не може постійно бути з дитиною оскільки працює і в день і в ночі, вільного часу у нього не має.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 пояснив, що знав батьків ОСОБА_2 та знає його сестру. Йому відомо, що ОСОБА_1 любила випити, покурити. Бачив, що ОСОБА_1 гуляла з друзями, дитина була разом з нею з іншими дітьми.

Ознайомившись з позовною заявою та зустрічною позовною заявою, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та представлені сторонами докази у їх взаємній сукупності, суд прийшов до висновку, що основна позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, а у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити з наступних підстав:

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено що на підставі свідоцтва про народження, позивачка та відповідач є батьками дитини доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до довідки про доходи та податки ПАТ Азовзагальмаш від 22.05.2012 року ОСОБА_2 працює в цеху № 132 ПАТ Азовзагальмаш з 18.02.2003 року та його середньомісячна заробітна плата складає 4 450, 05 грн.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що дитина ОСОБА_10 , 2007 року народження проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, а також той факт, що батько дитини працює, має постійну заробітну плату, тому суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тим самим задовольнивши первісний позов ОСОБА_1 .

Щодо зустрічної позовної заяви, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до загальних вимог ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Ці докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ст.ст. 10, 27, 60, 131 ЦПК України). Тобто дані норми встановлюють загальні правила по розподілу між сторонами зобов`язань по доказуванню.

Статтею 51 Конституції України, встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України (надалі СК України) передбачена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Тобто батьківське право - це можливість або комплекс можливостей, наданих матері, батькові, щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання тому з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Суд вважає встановленим, що сторони є батьками дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідно до ст. 6 СК України є малолітньою дитиною.

Відповідно до заяви від 18.09.2012 року ОСОБА_2 звертався до Органу опіки та піклування Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області з проханням розглянути питання та прийняти рішення, яким зобов`язати ОСОБА_1 повернути дитину за місцем його проживання на його утримання та виховання.

Згідно до повідомлення Республіканської ради опіки та піклування за вих. № 328 від 02.10.2012 року ОСОБА_2 повідомлено, що вирішення питання щодо місця проживання малолітньої ОСОБА_10 , 2007 р.н. є цілковитою компетенцією Володарського районного суду на підставі ст. 161 СК України.

Відповідно до довідки про доходи та податки ПАТ Азовзагальмаш від 22.05.2012 року ОСОБА_2 працює в цеху № 132 ПАТ Азовзагальмаш з 18.02.2003 року та його середньомісячна заробітна плата складає 4 450, 05 грн.

Згідно до виробничої характеристики ОСОБА_2 за місцем своєї роботи в цеху № 132 ПАТ Азовзагальмаш характеризується позитивно.

Відповідно до побутової характеристики ОСОБА_2 за місцем свого проживання в с. Республіка Володарського району характеризується з позитивної сторони.

Згідно побутової характеристики ОСОБА_1 за місцем свого проживання в с. Республіка Володарського району зарекомендувала себе з позитивної сторони, не працювала, оскільки доглядала доньку. ОСОБА_1 постійно дбала про дитину, дитина регулярно відвідувала дитячий садочок та завжди виглядала охайно.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що будинок складається з однієї житлової кімнати, площею 14,9 кв.м., кухні 9,8 кв.м. та сіней 5,8 кв.м. в будинку пічне опалення. ОСОБА_2 в будинку проживає один. Є літня кухня, гараж, підсобні приміщення, підвал під будинком. Туалет на подвір`ї, господар виконує будівельні роботи по підведенню води в будинок, облаштуванню туалетної кімнати, каналізаційної системи. ОСОБА_2 працює котельником складальником у ПАТ Азовзагальмаш в м. Маріуполі по змінах, кімнати для дитини не облаштував.

Згідно протоколу № 3 засідання ради опіки та піклування Республіканської сільської ради Володарського району від 19.12.2012 року вирішено клопотати перед Володарським райсудом визначити місце проживання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку служби у справах дітей Володарської РДА Володарського району Донецької області від 25.12.2012 року № 355 встановлено, що ОСОБА_2 проживає один в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 30,5 кв.м. та складається з однієї житлової кімнати площею 14,9 кв.м., кухні 9,8 кв.м. та підсобного приміщення. Будинок без зручностей, опалення пісне. Температурний режим та санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільні. Для фізичного та духовного розвитку, ігор, занять та утримання малолітньої ОСОБА_7 належних умов належних умов не створено, окремий простір для дитини відсутній. Під час обстеження не було виявлено дитячих іграшок, книжок та дитячого одягу. Служба у справах дітей вважає, що ОСОБА_2 не зможе створити усі необхідні умови для виховання малолітньої доньки ОСОБА_10 , а тому необхідно визначити місце проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 11.01.2013 року місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_1 проживала в найманій квартирі, яка складається з 2 кімнат. Санітарно-гігієнічні умови добрі, у дитини є окреме спальне місце, іграшки, дитячі книжки. Дівчинка відвідує дитячий садочок № 110, мати не працює, батько ОСОБА_2 аліменти не сплачує, допомагає разово при зустрічі з донькою.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час ОСОБА_1 знялась з реєстрації із будинку АДРЕСА_1 та до неї приїхала її мати ОСОБА_16 щоб забрати її з собою проживати в Полтавську область. У ОСОБА_16 є трикімнатна квартира, де є окрема кімната для дитини, в якій є всі умови для її проживання, також є дача, город, що підтвердив відповідач, оскільки він гостював у ОСОБА_16 , коли ще був одружений з ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 25.01.2013 року місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що в будинку існує проточна холодна вода, каналізаційна мережа змонтована, але на момент обстеження не підключена, санвузол не встановлений. В загальній кімнаті проживання є окреме ліжко для дитини, окремий дитячий куток. ОСОБА_1 в будинку зареєстрована, але не проживає.

Згідно чеків наданих ОСОБА_2 за період з листопада 2012 року по лютий 2013 року вбачається, що він купував продукти харчування, солодощі, дитячий одяг та іграшки.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип, за яким дитина може бути розлучена з матерію лише у винятковій ситуації.

Вирішуючи спір у частині визначення місця проживання дитини суд виходить з того, що малолітня дитина ОСОБА_10 , 2007 року народження, потребує материнської турботи, проживає з матерію в квартирі, де є окрема кімната для неї. Мати дитини не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, не веде аморальний спосіб життя.

Суду не представлено належних і достатніх доказів на підтвердження підстав того, що ОСОБА_1 не здійснювала або неналежним чином здійснювала свої обов`язки щодо дитини.

Також, суд відхиляє твердження відповідача ОСОБА_2 про неналежні умови проживання дитини з матір`ю, як необґрунтовані і не підтверджені належними та допустимими доказами.

Показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , про викладені ними факти, суд оцінює критично, не є достатніми доказами неналежного догляду за дитиною та підставою, для відібрання дитини з визначенням її місця проживання біля батька.

Суд вважає недоцільним залишати дитину разом з батьком ОСОБА_2 , оскільки коли він буде роботі, то за дитиною буде наглядати його двоюрідна сестра ОСОБА_11 , при цьому, що у дитини є мати, рідні бабуся та дідусь, в зв`язку з чим суд не приймає доводи представника відповідача ОСОБА_3 про доцільність залишення дитини разом з батьком.

Не встановивши виняткових обставин та перешкод, які б дозволяли відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, для розлучення малолітньої дитини зі своєю матір`ю, приймаючи до уваги особисту прихильність та ставлення батьків до виконання своїх обов`язків щодо дитини, виходячи із загальних засад судочинства про справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов до висновку про віддання переваги інтересам матері і дитини.

Крім того, суд вважає, що факт роздільного проживання не перешкодить як малолітньої дитині ОСОБА_18 так і обом батькам при їх бажанні спілкуватися та бачитися один з одним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 на сьогоднішній день, повною мірою відповідає інтересам дитини, забезпечує належні умови фізичного та духовного розвитку дитини, а також відсутність виняткових обставин та інших обставин передбачених ст. 161 ч.2 СК України, а тому суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 214,60 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, Конституцією України, ст.ст. 141,161, 162, 180-183 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Республіка Володарського району Донецької області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області про встановлення місця проживання дитини залишити без задоволення.

Повний текст рішення виготовлений 01.03.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Є. Демочко