Номер провадження № 22-ц/785/8239/13
Головуючий у першій інстанції Єршова
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І. Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 22 серпня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті
особи - орган опіки та піклування
Приморського районної адміністрації
Одеської міської ради , Прокуратура
Приморського району м. Одеси про
позбавлення батьківських прав ,-

В
С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся з зазначеним
позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги
ОСОБА_3 вказує, що відповідачка є його
матір'ю яка не займалась його
вихованням та не цікавилась його
інтересами все його життя.

ОСОБА_3 зазначав, що він постійно
мешкав у бабусі, яка є його опікуном.

Відповідачка позов не визнала,
пояснила , що не мала можливості
надавати допомогу у зв`язку з тяжким
матеріальним станом та хворобою.

Рішенням Приморського районного
суду від 22 серпня 2013 року позов ОСОБА_3
- задоволений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, постановити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на те ,що суд не
врахував всіх обставин справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача, сторони
по справі, доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із ч. З ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60
ЦПК України.

У даному випадку особа, яка подала
позов про позбавлення батьківських
прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.
164 СК України, повинна довести, що
відповідачка ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини. В
свою чергу батьки (один з батьків)
повинні довести, що вони належним чином
виконують свої батьківські обов'язки.

ОСОБА_3 пояснював , що він проживає
разом з бабусею, відповідачка мешкає
окремо від нього , ухиляється від
виховання , не проявляла до нього
ніякого інтересу та не надає
матеріальної допомоги на його
утримання.

Пленум Верховного Суду України в п. п.
15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей. Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови виної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
зазначених у роз'ясненнях Верховного
Суду України не врахував,

У порушення ст. ст. 212 ЦПК України суд
не врахував, що позивачем не надано
безспірних доказів, які свідчали про
ухилення віддповідачки від виконання
своїх обов'язків щодо виховання дитини,
свідомо нехтування нею своїми
обов'язками,чи вживали до неї заходи
реагування, а також не дослідив
соціально-побутові умови життя та
матеріальне становище відповідачки .
З'ясування цих обставин має істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідачка, заперечуючи проти
позову, посилається на те, що в наслідок
крайне тяжкого матеріального
становища та в наслідок тяжкої
хвороби, що об'єктивно підтверджено
медичними документами, не може
повноцінно матеріально забезпечувати
дитину, але відвідувала дитину,
приймала участь у вихованні дитини,
епізодично займалася його вихованням.

Відповідачка затверджує ,що бабуся у
якої в теперішній час проживає дитина ,
перешкоджає спілкуванню матері з
дитиною , систематично вчиняє сварки та
скандали. Відповідачка спиртними
напоями та наркотичними речовинами не
зловживає, не заперечує проти
проживання сина з нею, вона бажає
спілкуватися з сином.

Вважає, що таке ставлення сина до неї
пов'язано з відповідною поведінкою
бабусі, яка налаштовує його проти
матері. Ці пояснення відповідачки
судом враховані не були.

Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

В висновку органу опіки та
піклування від 20.02.2013 року вказано -
вважати недоцільним позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 у відношення
її неповнольтнього сина ОСОБА_3 (а.с 47).

Таким чином, судова колегія вважає,
що позивач не довів, що у даному випадку
необхідно застосувати крайній захід
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, у вигляді
позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного судова
колегія вважає, що позивні вимоги
задоволенню не підлягають.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального права,
що є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції, та ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.209, 303, 307 ч.І п.2, 309 ч.І п.1,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 22 серпня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення , в позові
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи - орган
опіки та піклування Приморського
районної адміністрації Одеської
міської ради , Прокуратура
Приморського району м. Одеси про
позбавлення батьківських прав -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В.
Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

Ю.І.
Кравець