Справа № 2-2636/11
Провадження № 2/646/77/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2013 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого - судді Прошутя І.Д.,

при секретарі - Пономарьовій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, зобов'язання вчинити певні
дії та встановлення особистого
довічного житлового сервітуту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, який в подальшому
уточнила та доповнила, просила усунути
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_3 не чинити
перешкод у користуванні зазначеною
квартирою та встановити ОСОБА_1
особистий довічний житловий сервітут
на квартиру АДРЕСА_1, визначивши його
зміст шляхом виділення їй в
користування жилої кімнати площею 11,5
кв.м. та з залишенням в загальному
користуванні кухні площею 7,1 кв.м.,
ванної кімнати площею 2,7 кв.м., туалету
площею 1,4 кв.м. та коридору площею 8,9
кв.м.

В обґрунтування позову зазначила,
що вона є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Приблизно з 1999 року вона разом з
батьками переїхали до квартири АДРЕСА_1
та проживали у зазначеній квартирі
однією сім'єю. У серпні 2010 року батьки
позивача розлучилися, після чого вона з
матір'ю продовжувала проживати за
вищезазначеною адресою, оскільки
іншого житла в неї немає. Батько
позивача - ОСОБА_3, постійно сварився з
нею та колишньою дружиною і зазначав,
що він знайшов іншу жінку і у нього
тепер нова родина. Врешті решт ОСОБА_3
змінив замки в вищезазначеній квартирі
та не допускає до неї ні її, ні колишню
дружину, ключів від квартири також не
надає. Позивач вважає, що зазначеними
діями ОСОБА_3 грубо порушує її права на
житло, у зв'язку з чим просила усунути
перешкоди у користуванні квартирою та
встановити особистий житловий
сервітут.

08.05.2013 року представник позивача
ОСОБА_5, яка діє на підставі
довіреності, подала до суду клопотання
про заміну відповідача, у зв'язку з тим,
що 31.08.2012 року відповідач по справі
ОСОБА_3 подарував спірну квартиру
АДРЕСА_1, своїй матері (бабусі позивачки
по справі) ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 19.06.2013 року
клопотання представника ОСОБА_1
задоволено. Відповідача у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні житлом та
встановлення особистого житлового
сервітуту ОСОБА_3 замінено на належного
відповідача по справі ОСОБА_2.

В судовому засіданні
представники позивача позовні вимоги
підтримали та просили позов
задовольнити. Представник позивача
ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_2 перешкоджає
користуватися їй спірною квартирою.
Для участі у судовому засіданні,
призначеному на 27.11.2013 року позивач та
її представники не з'явилися. 27.11.2013
року представник позивача ОСОБА_7 через
канцелярію суду подала заяву, в якій
просила розгляд справи здійснювати без
участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 через
канцелярію суду подала заперечення
проти позову, в якому просила в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. Представник позивача у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував та пояснив, що
власником квартири АДРЕСА_1 на сьогодні
є ОСОБА_2, позивач до неї з вимогами про
усунення перешкод у користуванні
житлом не зверталася, ОСОБА_1 в
зазначеній квартирі не проживає.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до договору дарування квартири від « 24»
травня 2000 року ОСОБА_3 належала
квартира АДРЕСА_1.

Сторонами визнана та відповідно
до статті 61 Цивільного процесуального
кодексу України не потребує
доказуванню та обставина, що позивач
вселилася та проживала у квартирі
АДРЕСА_1 як член сім'ї (донька) власника
зазначеної квартири ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до договору дарування,
укладеного « 31» серпня 2012 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_1, була
подарована ОСОБА_3 відповідачу у справі
ОСОБА_2. Відповідно до витягу №35356610 КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» зазначений договір
був зареєстрований у державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 03.09.2012року.

Із зазначеного вбачається, що на
сьогодні власником квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_2.

Відповідно до статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.97 відповідно до Закону N 475/97-ВР від
17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції",
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 Цивільного
кодексу України.

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст. ст. 379, 382
Цивільного кодексу України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 Цивільного
кодексу України та ст. 150 Житлового
кодексу України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового
кодексу України з урахуванням положень
ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм
свідчить про те, що право члена сім'ї
власника будинку (квартири)
користуватися цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно.

З викладеного суд приходить до
висновку, що виникнення права членів
сім'ї власника квартири на
користування цією квартирою та обсяг
цих прав залежить від виникнення у
власника квартири права власності на
цю квартиру, а відтак - припинення права
власності особи на квартиру припиняє
право членів її сім'ї на користування
цим житлом.

Передбачаючи право власника житлового
будинку (квартири) на відчуження цих
об'єктів, закон не передбачив при цьому
перехід прав і обов'язків попереднього
власника до нового власника в частині
збереження права користування житлом
членів сім'ї колишнього власника у
випадку зміни власника будинку
(квартири).

На сьогодні власником квартири АДРЕСА_1
є ОСОБА_2, яка особисто не чинила
перешкод у користуванні позивачем
спірною квартирою. Позивач ОСОБА_1 не є
членом сім'ї власника квартири,
доказів, які б підтверджували право
позивача на користування квартирою при
умові зміни її власника позивачем не
надано.

Тому суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог в
зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 383, 405 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 150, 156 Житлового
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212,
214, 215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, зобов'язання вчинити певні
дії та встановлення особистого
довічного житлового сервітуту -
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачи апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подачі апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ -