Справа № 715/2388/13-ц
Провадження № 2/715/843/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді
Цуркана В.В.

секретаря судового засідання
Майщук С.В.

за участю: позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Глибока в залі суду
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів, вказавши в
позові, що 13 вересня 1998 року у
виконкомі Чагорської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області, вона зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_2, актовий запис №25.
Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В шлюбі перебувають
вперше. Сімейне життя з відповідачем не
склалось, останні декілька років
подружжя абсолютно не може
порозумітись один з одним і фактично
перестали жити як одна сім’я. Не раз
приймали спроби дійти згоди і єдиної
позиції в питання ведення спільного
господарства та вихованні дітей, однак
так і нічого не змогли змінити на краще,
через небажання відповідача щось
поміняти у своїй поведінці, що заважає
нормальним сімейним відносинам. У
зв’язку з тим, що на даний час подружжя
фактично вже не проживає, як чоловік та
дружина, позивачка не бачить
можливості збереження сімейних
стосунків і вважає подальше спільне
проживання з відповідачем неможливим.
Відповідач також всупереч вимогам
закону не завжди виконує свій
обов’язок щодо утримання
неповнолітніх дітей. На момент
пред’явлення позову, між позивачкою та
відповідачем не досягнуто згоди з
приводу утримання дітей, хоча він має
таку можливість, оскільки має
періодичні заробітки та працює
далекобійником. У зв'язку з цим позивач
просила суд розірвати шлюб, укладений
між нею та ОСОБА_2, а також стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітніх дітей у
твердій грошовій сумі 800 гривень
щомісячно на кожну дитину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала в повному обсязі та
просила суд задовольнити позовні
вимоги. Суду пояснила, що після надання
судом часу на примирення, відповідач
намагався примиритись, однак це не
призвело до жодного результату, а тому
збереження шлюбу між ними не можливе,
при цьому відповідач її обманював, що
унеможливлює продовження шлюбних
відносин.

Відповідач в судовому засіданні,
частково визнав позовні вимоги, при
цьому вказав на те, що він намагався
примиритись з позивачкою, однак так і
не зміг найти роботу, на даний час
проживає у своїх батьків, при цьому
просив надати додатковий час для
примирення, а у випадку розірвання
шлюбу просив стягувати з нього
аліменти в розмірі 300 гривень.

Представник відповідача підтримала
позицію свого довірителя, при цьому
вказала на те, що сума аліментів, на яку
наполягає позивачка є завищеною, а
відповідач не спроможний її
виплачувати, а тому просила зменшити
суму аліментів до 300 гривень.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача та його представника,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

13 вересня 1998 року виконавчим комітетом
Чагорської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№ 25.

Сторони останні декілька років не
можуть порозумітись один з одним і
фактично перестали жити як одна сім’я.
Спроби подружжя примиритись, а також
наданий судом час для примирення, не
дали результатів.

Причиною припинення шлюбних відносин є
той факт, що відповідачка не довіряє
відповідачу, внаслідок того, що
останній неодноразово її обманював.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать,
що між сторонами припинено шлюбні
відносини і їх неможливо відновити, а
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з подружжя.

Отже, вимоги позивачки про розірвання
шлюбу, укладеного між нею та
відповідачем є підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що сторони
мають двох спільних дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні встановлено що,
відповідач на даний час офіційно не
працює, однак має періодичні заробітки
працюючи неофіційно далекобійником.
Інших дітей та непрацездатних батьків
на утриманні не має.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком
неповнолітніх дітей, домовленості щодо
сплати аліментів на утримання дитини
між сторонами у справі, досягнуто не
було, суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення аліментів підлягають
задоволенню частково.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей та сторін, той факт, що
діти потребують утримання, а також те,
що відповідач фізично здоровий,
офіційно не працює, однак має
періодичний дохід, інших утриманців не
має, стягнення по виконавчих листах з
нього не проводиться..

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного
кодексу України якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про те, що вбачаються підстави
для часткового задоволення заявлених
позовних вимог та стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дітей.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» позивача було звільнено
від сплати судового збору при
зверненні до суду з вимогами про
стягнення аліментів, тому відповідно
до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір
підлягає стягненню з відповідача в
доход держави.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115, 181, 182, 183, 191
Сімейного кодексу України, ст. ст. 88,
212-215, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 –
задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований мiж ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, 13 вересня 1998 року у виконкомі
Чагорської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області, актовий
запис № 25 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Чагор
Глибоцького району Чернівецької
області аліменти на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 500 (п’ятсот) гривень, 00 копійок,
щомісячно на кожну дитину починаючи з 13
серпня 2013 року до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 229 (двісті двадцять дев’ять)
гривень, 40 копійок на рахунок
спеціального фонду державного бюджету
України.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області через
Глибоцький районний суд Чернівецької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

СУДДЯ: