МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Номер провадження № 2/521/2495/13
26 листопада 2013 року
Малиновський районний суд міста Одеси
головуючого судді - Жуган Л.В.
при секретарі - Антонюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до
Малиновського районного суду м. Одеси
із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі
зазначили, що 24.06.2012 року ОСОБА_4,
керуючи автомобілем «ВАЗ 2103»,
державний номер НОМЕР_1, по вул.
Балківській з боку вул.
Червонослобідської в напрямку вул.
Розкидайлівської, на перехресті з вул.
Маловського, у м. Одесі, скоїв зіткнення
з автомобілем «Джилі», державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який
рухаючись попереду у попутному
напрямку, зупинився на червоний сигнал
світлофора. Від даного зіткнення
автомобіль «Джилі», державний номер
НОМЕР_2, відкинуло вперед і він вдарив
автомобіль «Фольксваген», державний
номер НОМЕР_3. Внаслідок зіткнення
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 01.08.2012 року
ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до звіту №07-036 про оцінку
вартості (розміру) збитків, заподіяних
пошкодженням транспортного засобу -
розмір матеріальних збитків, завданих
автомобілю «Джилі», державний номер
Автомобіль ««Джилі», державний номер
НОМЕР_2, належить на праві приватної
власності позивачу ОСОБА_2
Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 була
застрахована ПрАТ «УАСК «АСКА», ПрАТ
«УАСК «АСКА», позивачі просять
стягнути з відповідача ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 відшкодування завданої
грн., суму збитку, яка не
відшкодовується страховою компанією
(франшизу) у розмірі 800 грн., витрати на
оплату правової допомоги у розмірі 500
грн. та понесені судові витрати.
У зв'язку із тим, що позивачі разом
знаходились в автомобілі в момент
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження, а ОСОБА_3 перенесла
психологічний стрес та в неї почалась
гіпертонія, позивачі просять стягнути
з ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди
Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав, про що надав суду відповідну
заяву, згідно якої просив розглянути
справу за його відсутності та ухвалити
рішення на підставі наявних доказів, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення по справі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся судом про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином, про причини своєї
неявки суд не сповістив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
відповідачів та неповідомлення про
поважні причини такої неявки, суд, зі
згоди позивачів, ухвалив провести
розгляд справи в заочному порядку та
постановити заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку поданим доказам, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
24.06.2012 року водій ОСОБА_4, керуючи
власним, технічно справним автомобілем
«ВАЗ-2103», державний номер НОМЕР_1,
рухаючись по вул. Балківська з боку вул.
Червонослобідська в напрямку вул.
Розкидайлівська, на перехресті з вул.
Маловського, у м. Одесі, скоїв зіткнення
з автомобілем «Джилі», державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який
рухаючись попереду у попутному
напрямку, зупинився на червоний сигнал
світлофору. Від даного зіткнення
автомобіль «Джилі», державний номер
НОМЕР_2, відкинуло вперед і він вдарив
автомобіль «Фольксваген», державний
номер НОМЕР_3. Внаслідок зіткнення
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 03.07.2013 року ОМ
ДТП УДАІ ГУМВС України в Одеській
області було встановлено, що причиною
даної дорожньо-транспортної пригоди
стало порушення вимог п. 12.1, п.13.1 Правил
дорожнього руху України водієм ОСОБА_4,
який керуючи транспортним засобом, не
вибрав безпечну швидкість руху та
безпечну дистанцію, не врахував
дорожню обстановку.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 01.08.2012 року ОСОБА_4 був
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП за ознаками:
порушення учасниками дорожнього руху
правил дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_4 у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди
є преюдиціальним фактом, та не підлягає
доказуванню.

Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду
України «Про судове рішення у
цивільній справі», суд, розглядаючи
позов, який випливає зі справи про
адміністративне правопорушення, не
вправі обговорювати вину відповідача,
а може вирішувати питання лише про
розмір відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності) володіє, зокрема
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно звіту №07-036 про оцінку вартості
(розміру) збитків, заподіяних
пошкодженням транспортного засобу,
складеного ФОП ОСОБА_5 16.08.2012 року,
ринкова вартість автомобілю «Джилі»,
державний номер НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_2, становить 42869,05 гривень та
дорівнює вартості відновлювального
ремонту цього транспортного засобу.

Статтею 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що транспортний
засіб вважається фізично знищеним,
якщо його ремонт є технічно неможливим
чи економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди.

З листа ПрАТ «УАСК «АСКА» №2912-22/19 від
20.09.2012 року вбачається, що згідно
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №7821484 від 06.11.2011 року, на
користь ОСОБА_2 підлягає сплаті
страхове відшкодування в межах лімітів
відповідальності згідно умов договору.
Оскільки ОСОБА_2 не погодився з
визнанням транспортного засобу
фізично знищеним, йому підлягає
відшкодуванню різниця між вартістю
транспортного засобу до і після
дорожньо-транспортної пригоди - 29759,05
грн.

Відповідно до листа №10268-22/1 від 26.09.2012
року ПрАТ «УАСК «АСКА» повідомило
ОСОБА_2 про те, що вартість належного
йому автомобілю «Джилі», державний
номер НОМЕР_2, після ДТП - була оцінена в
13100 грн., саме така сума не включена
страховиком до виплати страхового
відшкодування на користь ОСОБА_2

Тобто розмір належного ОСОБА_2
страхового відшкодування, зменшеного
на суму франшизи, складає: 42869,05 грн. - 13100
грн. - 510 грн. = 29259,05 грн.

Так, за ст. 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК визначено, що особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
та страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи, що листом від 20.09.2012 року
№2912-22/19 ПрАТ «УАСК «АСКА» зазначено, що
ринкова вартість автомобілю позивача
на момент ДТП експертом встановлена у
розмірі 42869 грн. 05 коп., в зв'язку з цим на
підставі вимог п. 8.2. Методики
проведення автотоварознавчої
експертизи, експерт дав висновок про
те, що вартість відновлювального
ремонту пошкодженого автомобілю рівна
його ринковій вартості на момент ДТП,
тому сума матеріального збитку
становить - 42869 грн. 05 коп.

На підставі вищевикладене, суд вважає,
що вина відповідача ОСОБА_4 доведена,
наявний причинний зв'язок між діями
ОСОБА_4 та заподіяною позивачу ОСОБА_2
шкодою, яка підлягає відшкодуванню в
розмірі, встановленому звітом №07-036 про
оцінку вартості (розміру) збитків,
заподіяних пошкодженням транспортного
засобу від 16.08.2012 року, з вирахуванням
суми страхового відшкодування, яке
підлягає сплаті відповідно до ліміту
відповідальності страховика, та
становить: 42869,05 - 29259,05 грн. = 13610 грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків
(шкоди) у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є, втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Пунктом 36.6 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

При таких обставинах, згідно договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №7821484 від 06.11.2011 року, сума
франшизи у розмірі 510 грн. підлягає
стягненню на користь ОСОБА_2 з
відповідача ОСОБА_4

Відповідно абз. 3 п. 9 до Постанови
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» N 6
від 27.03.1992 року Постанова, Верховний
Суд України постановлюючи рішення про
стягнення на користь потерпілого
відшкодування вартості майна, що не
може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд одночасно повинен обговорити
питання про передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду.

В зв'язку з тим, що позивач просить
стягнути різницю розміру матеріальної
шкоди не сплаченої стразовою
компанією, що завдана йому внаслідок
ДТП з відповідача, суд стягуючи такий
розмір шкоди, вважає за необхідне, з
урахуванням Постанови ВСУ №6 від 27.03.1992
року, зобов'язати ОСОБА_2 після
отримання відшкодування майнової
шкоди передати у власність ОСОБА_4
пошкоджений автомобіль «Джилі»,
державний номер НОМЕР_2.

Оцінюючи вимоги про відшкодування
моральної шкоди суд виходить з того, що
відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Судом встановлено, що внаслідок даної
дорожньо-транспортної пригоди від
24.06.2012 року водій автомобіля «Джилі»,
державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, отримав
тілесні ушкодження.

Інспектором дізнання відділу ОМ ДТП
УДАІ ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_2 був направлений до Бюро
судово-медичної експертизи Одеської
облдержадміністрації для обстеження.

Згідно акту судово-медичного
дослідження (обстеження) №1999 від 27.06.2012
року, складеного експертом Бюро
судово-медичної експертизи,
вбачається, що у ОСОБА_2 було виявлено
тілесне ушкодження: забиття тім'яної
ділянки, вказане ушкодження утворилось
від дій тупого (тупих) предмета
(предметів), якими могли бути частини
салону автомобілю, який рухався, під
час зіткнення транспортних засобів, і
могло відбутися 24.06.2012 року. Експерт
зазначив, що дане ушкодження
відноситься до легких тілесних
ушкоджень.

Оскільки вину відповідача ОСОБА_4 у
скоєнні ДТП було встановлено, та
враховуючи те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2
зазнав легких тілесних ушкоджень, у
нього був порушений нормальний спосіб
його життя внаслідок отриманих
ушкоджень та неможливість
експлуатації автомобілю, він переніс
стрес, звертався до спеціалістів
різних інстанцій та до суду, суд вважає,
що позивачу неправомірною поведінкою
відповідача ОСОБА_4 дійсно заподіяно
моральну шкоду.

Однак, керуючись принципом
виваженості, розумності та
справедливості, суд вважає необхідним
стягнути з ОСОБА_4 - на користь позивача
ОСОБА_2 суму компенсації заподіяної
моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.

Так як до суду не було надано жодних
доказів на підтвердження факту
заподіяння позивачу ОСОБА_3 моральних
страждань або втрат немайнового
характеру, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3
про компенсацію моральної шкоди є
необґрунтованими та безпідставними, а
тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За ст. 79 ЦПК України, судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи, до яких,
в свою чергу відносяться, зокрема,
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз.

Судом встановлено, що при подачі
позову, позивач ОСОБА_2 сплатив судовий
збір у розмірі 214,60 гривень за подання
заяви майнового характеру та 107,30
гривень за звернення із немайновими
вимогами, що підтверджується
квитанціями, наявними в матеріалах
справи, у зв'язку із чим такі судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача.

Також згідно квитанції Одеської
обласної колегії адвокатів №3732 від
21.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_2
оплатив грошові кошти за надання
правової допомоги: консультацію,
зібрання доказів та підготовку
позовної заяви про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - у
розмірі 500 грн., тому такі витрати також
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування майнової та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок ДТП - 13100
(тринадцять тисяч сто) гривень,
франшизу у розмірі 510 (п'ятсот десять)
гривень, у відшкодування моральної
шкоди - 2000 (дві тисячі) гривень та судові
витрати у загальному розмірі 821
(вісімсот двадцять одна) гривня 90 коп., з
яких: - витрати на правову допомогу - 500
(п'ятсот) гривень, судовий збір - 321
(триста двадцять одна) гривня 90 коп.

Зобов'язати ОСОБА_2 після отримання
відшкодування майнової шкоди передати
у власність ОСОБА_4 пошкоджений
автомобіль «Джилі», державний номер
НОМЕР_2.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Л.В. Жуган