УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: Ластовки Н.Д.

при секретарі: Фузік Г.В.

з участю представника

заявника ОСОБА_1

представника ПАТ « Універсал Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 липня 2013 р. у справі № 557/13 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (м. Київ, третейський суддя Волошинович О.П.),-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 липня 2013 р. у справі № 557/13 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (м. Київ, третейський суддя Волошинович О.П.).

Заява мотивована тим, що дане рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків має бути скасоване з тих підстав, що вона не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, крім того нею було повністю сплачено борг за договором « 19/425-07к від 31.10.2007 року.

Підтримавши у судовому засіданні заяву, представник заявника просив її задовольнити, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 липня 2013 р. у справі № 557/13скасувати з вищенаведених підстав.

Представник ПАТ «Універсал Банк» в судовому засіданні проти скасування рішення третейського суду категорично заперечувала з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення, представника заявника та представника ПАТ «Універсал Банк», дослідивши матеріали справи, матеріали третейської справи № 557/13, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду від 31.10.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2) укладено кредитний договір № 19/425-07к. відповідно до якого Банк надав Заявнику кредит (грошові кошти) в розмірі 10 000,00 грн., а Заявник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 04.11.2010 року згідно з Графіком щомісячних платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 36 процентів річних.

В подальшому, 22.01.2010 року між Банком та Заявником укладено Угоду про припинення зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до якої Заявнику було запропоновано прощення боргу (пункт 2), за умови сплати ним грошової суми в розмірі 13 854,54 грн., в період часу з 22.01.2010 року по 22.10.2011 року включно в порядку зазначеному в пункті 2.1.

Відповідно до п. 3. Угоди про припинення зобов'язань, у випадку прострочення позичальником сплати хоча б одного платежу, з першого дня такого прострочення втрачають свою чинність пункти в яких передбачено:

п. 2. підписання цієї угоди сторони погодили можливість припинення зобов'язань позичальника за основним договором, за умови повного виконання зобов'язань позичальника;

п. 2.1. позичальник в період часу з 22.01.2010 року по 22.10.2011 року включно має сплатити грошову суму в розмірі 13 854,54 грн. згідно графіку вказаному в даному пункті;

п. 2.2. протягом вказаного періоду встановлюється відсоткова ставка у розмірі 0,0001% річних;

п. 2.3. зараховані на поточний рахунок грошові кошти, кредитор направляє па погашення заборгованості за основним договором;

п. 2.4. після внесення останнього платежу сторони підписують акт про припинення зобов'язань за основним договором.

Згідно наданих Заявником копій заяв на переказ готівки заявник прострочив платіж вже наступного місяця оплативши 24.02.2010 року замість 22.02.2010 року, що є порушенням умов угоди про припинення зобов'язань.

Крім того, відповідно до умов Угоди про припинення зобов'язань, єдиним належним доказом виконання її умов є підписання сторонами відповідного Акту прощення боргу. Однак, судом встановлено, що даний акт між сторонами не підписувався.

Що стосується порушень процесуальних прав заявника, а саме: не повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, ПАТ «Універсал Банк» надає засвідчені копії Третейським судом реєстру рекомендованих поштових відправлень, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та довідку про причини повернення поштового відправлення, з яких вбачається, що конверт з направленою Ухвалою про порушення провадження по справі повернуто відправнику у зв'язку з закінченням терміну зберігання, що в свою чергу, відповідно до положень Регламенту Третейського суду, є доказом належного повідомлення Відповідача про час, дату та місце третейського розгляду справи, тому посилання заявника про порушення її процесуальних прав є безпідставними. Вважаємо за необхідне також звернути увагу суду, на ту обставину, шо на аналогічну адресу було направлено рішення Третейського суду, яке було отримано Заявником. Дані факти свідчать про те, що саме бездіяльність заявника є причиною несвоєчасного повідомлення її про розгляд справи Третейським судом.

Заявник просить суд скасувати рішення № 557/13 Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.07.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування рішення третейського суду є:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у

справі.

Даний перелік є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вище вказаних обстанви подана заява не містить жодних аргументів щодо того, з яких саме підстав рішення Третейського суду повинно бути скасовано, а тому дана заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України судові рішення судом першої інстанції викладаються у формі ухвал та рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-6 ЦПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 14, 16, 17, 39, 51 Закону України "Про третейські суди", ст.ст.88, 389-4, 389-5, 389-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 липня 2013 р. у справі № 557/13 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (м. Київ, третейський суддя Волошинович О.П.) - відмовити.

Ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному ЦПК України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: