Справа № 2-1266/11
16 липня 2013 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого суддіПосохова І.С.,
при секретаріКолядінцевій П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у власності позивача знаходиться квартира № 25 розташована у будинку № 6-а по вул. Федоренко у м. Сєвєродонецьку. Це підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 5288. Вказаний договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в БТІ м. Сєвєродонецька 15 січня 2009 року та зроблений реєстраційний напис на документі про право власності. Продавець по договору купівлі-продажу вищеназваної квартири була відповідач. Даний договір був укладений сторонами, які діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин, уклали договір купівлі-продажу. На час здійснення правочину, в квартирі була зареєстрована продавець, тобто відповідач. У вказаному договорі купівлі-продажу вказана адреса відповідача: АДРЕСА_1, тобто квартира, яка продається. Згідно домовленостей між сторонами було визначено, що відповідач зніметься з реєстрації з вказаної адреси в строк приблизно через рік після здійснення договору купівлі-продажу квартири. Вказаний строк був визначений сторонами в звязку з тим, що до відповідача повинна була приїхати донька та забрати відповідачку до себе. Позивач з даним проханням відповідача погодилася, тому що як вона знала будь-яких родичів у відповідача в м. Сєвєродонецьку немає. До укладання договору купівлі-продажу та після укладання позивач в будь-яких відносинах з відповідачем не перебуває, ні в родинних, ні в будь-яких інших відносинах. Після укладення правочину між сторонами будь-яких договорів на оренду житла з відповідачем не складала та не підписувала. В даному випадку позивач керувалась тільки людськими якостями та вважала, що іншого не треба. Але нажаль по незрозумілим причинам коли прибула донька, відповідач не зробила того, про що домовлялися. Тобто відповідач не знялася з реєстрації з квартири позивача. На будь-які спроби в добровільному порядку вирішити про домовлене питання між сторонами, позивачу не вдалося. Відповідач ні яким чином не намагалась вирішити заздалегідь узгоджене питання. Позивач вважає, що добровільно знятися з реєстрації з вказаної адреси відповідач не бажає. В звязку з цим у позивача згідно умов чинного законодавства виникає обовязок сплачувати за всі комунальні послуги за відповідача. Згідно довідки № 1077 від 23 листопада 2010 року з комунального підприємства «Житлосервіс «Добробут» відповідач зареєстрований з 04 червня 1970 року по даний час. Тому позивач вимушена звернутися до суду для захисту свого права. Позивач вважає, що відповідач порушує її право власності, а саме не знімається з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. У звязку з чим позивач звернулася до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не сповістила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не сповістив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не сповістила, про день, час та місце слухання справи повідомлявлася належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким позивач ОСОБА_1 придбала належну відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за № 5288.
Згідно з витягом з державного реєстру правочинів № 6812654 від 06.12.2008 року вказаний правочин правочин зареєстрований в реєстрі за № 3261930.
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21568503 від 15.01.2009 року квартира № 25 за адресою: м. Сєвєродонецьк, вулиця Федоренка (вул. ОСОБА_6), буд. 6-а, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири /ВМА № 576425/р. № 5288/06.12.2008/ приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_3
Згідно з копією технічного паспорту від 15.01.2009 року на квартиру № 25 в житловому будинку № 6-а по вулиці Федоренка м. Сєвєродонецька, власником вказаної квартири є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно з довідкою КП «Житлосервіс «Добробут» від 23.11.2010 року № 1077, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована з 04.06.1970 року за адресою: АДРЕСА_3.
Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.10.2012 року у цивільній справі № 1227/6221/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Згідно з ухвалою апеляційного суду Луганської області від 12.03.2013 року рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.10.2012 року залишено без змін.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не є власником квартири, розташованої за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 6-а/25, оскільки недійсність договору купівлі-продажу законом не встановлена, рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу не приймалися. Крім того, відповідач також не є членом родини позивача, договору найму з позивачем не укладала, отже й права на користування вказаним обєктом нерухомості відповідач не має.
Як свідчать пояснення позивача, викладені у позові, існування реєстрації відповідача в квартирі обмежує її права, так як вона несе витрати на утримання будинку і прибудинкової території та змушена сплачувати усі комунальні послуги за зареєстровану відповідачку, яка у комунальних витратах участі не приймає. Дані пояснення позивача, з урахуванням матеріалів справи та вищевикладеного, суд не ставить під сумнів.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними, у звязку з чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписаною від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ