У Х В А Л А

іменем України

"23" квітня 2013 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Жарікова О. В.

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1 заяву ОСОБА_1

Віталіївни про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Білоцерківський базовий медичний коледж», третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

09.12.2011 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

16.12.2011 року позивачем ОСОБА_1 до Апеляційного суду Київської області була подана апеляційна скарга на дане рішення суду, яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.03.2012 року була відхилена, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2011 року залишено без змін.

13.06.2012 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2011 року у зв»язку з нововиявленими обставинами.

03.07.2012 року була постановлена ухвала Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, якою вказана заява визнана неподаною та повернута заявнику.

18.07.2012 року ОСОБА_1 на вказану ухвалу суду була подана Апеляційна скарга, яка 10.12.2012 року ухвалою Апеляційного суду Київської області була задоволена, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2012 року скасована, а справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.

Вказана справа була призначена до судового розгляду. В заяві про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами заявниця просила суд переглянути рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2011 року у зв»язку з нововиявленими обставинами.

В відкрите судове засідання з»явилася заявниця - позивач у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Білоцерківський базовий медичний коледж», третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, яка підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити. В судове засідання з»явилися заінтересовані особи: представник відповідача, третя особа та представник третьої особи у справі за зазначеним позовом, які просили відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами, вважаючи їх безпідставними.

Суд, заслухавши заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами та матеріали цивільної справи № 2-1370/11 за позовом ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Білоцерківський базовий медичний коледж», третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2011 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Білоцерківський базовий медичний коледж», третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди було відмовлено. Позивачем ОСОБА_1 на вказане рішення суду була подана апеляційна скарга, яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.03.2012 року була відхилена, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2011 року залишено без змін.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами. В заяві про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами заявник просить переглянути рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2011 року у зв»язку з нововиявленими обставинами, мотивуючи тим, що 15.05.2012 року були виявлені обставини, які підтверджують факт її непрацездатності на момент звернення за медичною допомогою 27.12.2010 року. 15.05.2012 року вона отримала відповідь від ОСОБА_3 Захисту Прав та Безпеки пацієнтів до якої зверталася за роз»ясненнями, чи був пацієнт тимчасово непрацездатним, і чи повинен був лікар видати йому документ, що засвідчує тимчасову непрацездатність (були вказані результати лабораторних, інструментальних та об»єктивних досліджень заявника, які є в матеріалах справи і про які йдеться в абзацах 6-9 сторінки 7 Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області). У листі № 293 від 11.05.2012 року ОСОБА_3 Захисту Прав та Безпеки Пацієнтів сказано, що відповідно до роз»яснення завідуючого відділу запальних захворювань нирок, сечовивідних шляхів Інституту урології АМН України «згідно затвердженого МОЗ України протоколу ведення хворих на гострий цистит, сімейний лікар повинен був видати документ, що засвідчує тимчасову непрацездатність». На обставини, зазначені в заяві, заявниця послалася і в судовому засіданні та просила заяву задовольнити.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України підставами для скасування рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконане.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності та доводи, наведені заявником в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, яка посилається на наявність істотних обставин для перегляду рішення суду, які, на її думку, містяться у листі № 293 від 11.05.2012 року ОСОБА_3 Захисту Прав та Безпеки Пацієнтів, суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України рішення суду повинно відповідати фактам, які існували на момент винесення рішення суду, в той же час, факти, які виникли після винесення рішення суду, не можуть свідчити про неправильність рішення суду, а можуть бути підставою для предявлення заінтересованою особою нового позову, при цьому правова оцінка винесеного судового рішення здійснюється судами апеляційної та касаційної інстанцій.

З заяви позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09.12.2011 року у зв»язку з нововиявленими обставинами підстав, передбачених законом для скасування вказаного рішення не вбачається. Обставини, на які ОСОБА_1 посилається як на підставу для перегляду рішення за правилами ст.ст. 361, 362, 363, 365 ЦПК України такими не являються, оскільки вони існували на час винесення рішення суду 09.12.2011 року, та в разі належного виконання позивачем вимог ст.ст. 27, 31, 131, 137 ЦПК України, якими визначено права сторони у цивільному процесі на забезпечення доказів та витребування відомостей, які містяться у листі № 293 від 11.05.2012 року, могли бути їй відомі. При розгляді цивільної справи за її позовом до Комунального вищого навчального закладу «Білоцерківський базовий медичний коледж», третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позивач неодноразово зверталася до суду з письмовими клопотаннями про витребування доказів. Позивач ОСОБА_1 зверталася до суду з позовними вимогами щодо поновлення на роботі, а не зміни дати звільнення, у звязку з тимчасовою непрацездатністю в день звільнення. Факт прогулів знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, що стало підставою для її звільнення. Факт тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 27.12.2010 року свого підтвердження не знайшов, так як листок непрацездатності виданий не був ні на день звільнення, ні пізніше, і тому до відповідача наданий не був і не міг бути наданий. Таким чином, відповідач діяв в межах чинного законодавства. ОСОБА_1 в додатках до своєї заяви про перегляд судового рішення додала документи, які не лише не замінюють листок непрацездатності, а й, не свідчать про наявність у ОСОБА_1 підстав на його отримання. Крім того, запис сімейного лікаря у медичній карті амбулаторного хворого «… Гострий цистит під питанням». Результати Ультразвукового дослідження (27.12.2010 року) розшифровані як «ССД. Дифузні зміни нирок. Цистит». Тобто, підтвердження діагнозу «гострий цистит» немає. Документів, які б підтверджували діагноз гострий цистит до суду надано не було. Завідувач відділу запальних захворювань ДУ «Інституту урології НАМН України», доктор медичних наук, професор ОСОБА_4 дав відповідь керівнику юридичного департаменту ОСОБА_3 Захисту Прав та Безпеки пацієнтів, на підставі якої ОСОБА_1 отримала лист № 293 від 11.05.2012 року, де лише розяснюється, що «Згідно затвердженого МОЗ України протоколу ведення хворих на гострий цистит сімейний лікар повинен був видати документ, що засвідчує тимчасову непрацездатність і призначити відповідне лікування». Тобто діагноз не підтвердився. Розяснення положень відповідного протоколу ведення хворих, який вже існував на час розгляду справи, не є нововиявленою обставиною. Аналогічні аргументи ОСОБА_1 наводила при розгляді справи про поновлення на роботі, і суд дав їм належну оцінку в своєму рішенні від 09.12.2011 року. Вказане свідчить про те, що судом це було враховано при ухваленні вказаного рішення суду. В заяві про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначає, що до ОСОБА_3 Захисту Прав та Безпеки Пацієнтів вона зверталася за роз»ясненнями, з приводу того чи був пацієнт тимчасово непрацездатним, і чи повинен був лікар видати йому документ, що засвідчує тимчасову непрацездатність, та не зазначає, що зверталася до ОСОБА_3 Захисту Прав та Безпеки Пацієнтів щодо підтвердження встановлення їй діагнозу гострий цистит, що підтверджується матеріалами заяви.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 13.11.2001 року № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Відповідно до п. 1.7 вказаної інструкції видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. Відповідно до п. 2.5 даної Інструкції листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числі й побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків лікування в стаціонарі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, і тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами. Інших нововиявлених обставин заявником наведено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. 361, 365, 366, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_5