overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 509/1839/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2013 р.Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченка П.Л.

при секретарі Осадченко С.В. ,з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , суд -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2013 року позивачка звернулася з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила що відповідач є батьком малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини.

Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги .

Відповідач позов визнав .

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 не працює , є батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка працю в соціальному центрі Овідіопольської РДА Одеської області (код НОМЕР_1), та мешкає за адресою : АДРЕСА_1

Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється,

Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу, а також думку сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? від всіх видів його заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини , щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Відповідно до ст.. 367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,60,8, 208, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст. 182-184 СК України , суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? від всіх видів доходу , щомісячно, але не менш , ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2013 року до повноліття дитини.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у сумі 229 грн. 40 к.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: П. Л. Кириченко
Справа № 442/7567/13-ц
Провадження № 6/442/379/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування покликається на те, що на примусовому виконанні у заявника знаходиться виконавчий лист №2-2250/11, виданий 22.11.2012р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області в користь ОСОБА_2»яни Іванівни аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 380 грн. щомісячно, починаючи з 22 вересня 2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

Боржник рішення суду не виконує та ним не вжито жодних заходів щодо його добровільного виконання. З цих підстав змушений звертатись до суду із відповідним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не зявився.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 20.02.2012 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, однак боржником не сплачено боргу.

У відповідності до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання вказане у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязання.

Однак, державним виконавцем не представлено суду доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1, може виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобовязання, а також доказів чи даних, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та чи був належним чином повідомлений боржник про наявність заборгованості згідно вище вказаного виконавчого листа.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 217, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Дрогобицький міськрайонний суд до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 - ти днів з дня її проголошення.

Суддя Гарасимків Л.І.
Справа № 128/3209/13-ц Провадження № 22-ц/772/2756/2013Головуючий в суді першої інстанції:Гриценко І.Г.
Категорія: 23Доповідач: Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 серпня 2013 року м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Стадник І.М., одержавши 22 серпня 2013 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича компанія "Справа" на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 липня 2013 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича компанія "Справа", треті особи - управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області, реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції про визнання договору оренди землі недійсним, вчинення дій щодо скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки, -

встановив:

Представник відповідача подав до апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 липня 2013 року про відкриття провадження у даній справі.

Вивчивши апеляційну скаргу приходжу до висновку, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється зокрема за подання до суду апеляційної скарги.

Законодавцем диференційовані ставки сплати судового збору за подання заяв, скарг до суду тощо.

Так, згідно з п.п. 14 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір" за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Даний Закон набрав чинності 1 листопада 2011 року, а тому ставка судового збору за подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду складає 114,70 грн.

Апелянтом судовий збір згідно вимог Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року не сплачено, підстави звільнення від сплати судового збору відсутні.

Враховуючи викладене, судовий збір в сумі 114,70 грн. слід перерахувати за реквізитами: Отримувач: УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 22030001, Код , Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, №0002, "Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050)"

Квитанція про сплату відповідної суми надається суду в оригіналі.

Частиною 2 статті 297 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Керуючись ст. 121, 295, ч. 3 ст. 297 ЦПК України, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича компанія "Справа" на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 липня 2013 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору - 5 днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2013 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Хандуріна В.В.
при секретарі Данилко Л.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Добропілля заяву про винесення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Добропільського міськрайонного управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2012 року задоволено заяву ОСОБА_2, встановлено факт помилки при складанні правовстановлюючого документу - свідоцтва про нарождення ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4, а саме встановити, що батьками ОСОБА_2 є „ОСОБА_3 та ОСОБА_5 „за національністю німці, а також встановити, що при народженні імя та по-батькові ОСОБА_2 було „Еске Зельма Михайлівна „за національністю німка.

04 червня 2013 року подано заяву про винесення додаткового рішення, а саме що не вказано в судовому рішенні час та місце народження ОСОБА_2, яка народилась 30 травня 1928 року в селі Наталівка Довбишевського району Житомирської області, що збігається із реєстраційною карткою.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦПК України, питання про винесення додаткового рішення у справі судом вирішується в судовому засіданні з викликом сторін, але їх неявка не перешкоджає розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позицію представника позивача, приходить до наступного висновку:

Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якоїсь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази, не ухвалено рішення.

Суд вирішив питання про встановлення помилки щодо прізвища, ім'я та по-батькові, національності, але не вказав про дату та місце народження заявниці.

Тобто слід винести з цих підстав додаткове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 220, 221, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Ухвалити у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Добропільського міськрайонного управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, додаткове рішення, а саме встановити, що:

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_4, при народженні імя та по-батькові якої було Еске Зельма Михайлівна за національністю німка народилась 30 травня 1928 року у селі Наталівка Довбишевського району Житомирської області України.

Додаткове рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але були відсутні в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Надруковано в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: В.В.Хандурін
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1818/13-ц
Провадження № 2/552/1002/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2013 року Суддя Київського районного суду м. Полтави Шаповал Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КП Житлово-експлуатаційна організація№ 2 про встановлення факту проживання на законних підставах в гуртожитку, треті особи виконавчий комітет Полтавської міської ради, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі 14 березня 2013 року звернулися до Київського районного суду м. Полтави з позовом до КП Житлово-експлуатаційна організаціїя № 2 про встановлення факту проживання на законних підставах в гуртожитку за адресою м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 94, кімната 412 з 07 лютого 2006 року ОСОБА_1 та з 02 серпня 2008 року ОСОБА_2

Вказана заява підлягає залишенню без руху у звязку з невідповідністю її вимогам ст. ст. 119, 258 ЦПК України.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, який факт просить встановити заявник та з якою метою, причини неможливості одержанні або відновлення документів, що посвідчують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені лише факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивачі, звертаючись з заявою про встановлення факту проживання, не зазначають причини неможливості одержанні або відновлення документів, що посвідчують цей факт. До заяви не додано докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Натомість, до позовної заяви додано копію рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2010 року, яке вступило в законну силу, яким встановлено, що згідно ордеру на житлову площу № 605 від 07.02.2006 року позивачу ОСОБА_1 було виділено кімнату № 412 в гуртожитку по вул. М.Бірюзова, 94. ОСОБА_1 02.08.2008 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживають в гуртожитку по вул. М.Бірюзова, 94 в м. Полтаві, сплачують кошти за користування житлом.

За таких обставин, заява підлягає залишенню без руху з наданням терміну для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КП Житлово-експлуатаційна організація№ 2 про встановлення факту проживання на законних підставах в гуртожитку, треті особи виконавчий комітет Полтавської міської ради, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту проживання на законних підставах в гуртожитку залишити без руху.

Надати заявнику строк для виправлення недоліків три дні з дня отримання ухвали.

Розяснити, що в разі, коли недоліки поданої заяви у встановлений судом термін не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Шаповал
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5979/13 Головуючий 1 інстанції Задорожний М.І.
УХВАЛА

23 серпня 2013 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, перевіривши у порядку прийняття до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

встановив:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 липня 2013 року заява ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення залишена без задоволення.

05 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою в загальному порядку.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме - апелянтом не сплачено судовий збір.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання заяви немайнового характеру - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

По цій справі судовий збір при поданні апеляційної скарги становить 114 грн. 70 коп.

Реквізити рахунку для сплати судового збору: розрахунковий рахунок: 0011;

отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області;

код отримувача: 37999628 ;

банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області;

код банку отримувача: 851011 ;

код суду: 02894131;

код бюджетної класифікації: 22030001.

призначення платежу: «Судовий збір за позовом________(ПІБ чи назва установи, організації

позивача), апеляційний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)».

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

За таких обставин вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 295, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків у термін 5 днів з дня отримання копії ухвали та попередити, що у разі не виконання вимог ухвали апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянтам.

Суддя -
Провадження № 2/263/221/2013р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2013 р. Жовтневий районний м. Маріуполя Донецької області суд у складі головуючого судді Богуславської І.А. при секретарі Панченко Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду до відповідачів із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона є власник 2/50 частки домоволодіння 7 по вул.Італійської в м. Маріуполі, в якому зареєстровані відповідачі. Відповідачі не проживають у її квартирі більш ніж пять років. Вони не оплачують комунальні послуги, їхніх речей у квартирі немає, перешкод для проживання вона їм не чинить. Посилаючись на те, що відповідачі не проживають у зазначеній квартирі довгий час, позивачка просить визнавати їх такими, що втратили право користуванням жилим приміщенням в її квартирі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день слухання справи були повідомлені належним чином. Суд розглянув справу у їхню відсутність на підставі наявних у справі доказів у заочному провадженні.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка є власник 2/50 частки домоволодіння 7 по вул.Італійської в м. Маріуполі (а.с.7). В квартирі зареєстровані відповідачі з 29.08.2006 р., але в ній не проживають з моменту реєстрації (а.с.5).

Відповідно до ст.71 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

За свідченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачі у спірній квартирі ніколи не проживали. Речі їхні у квартирі відсутні. Комунальні послуги вони не оплачують.

Згідно ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути розірваний у випадку систематичного невнесення наймачем квартирної плати за комунальні послуги.

Суд вважає, що та обставина, що відповідачі, залишись зареєстрованими у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивачки, оскільки перешкоджає вільному володінню та розпорядженню своєї власності. Тому суд визнає можливим визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням у спірній квартирі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст.71, 168 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у домоволодінні 7 по вул.Італійській в м. Маріуполі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд протягом 10 днів після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання заочного рішення.

Суддя І.А.Богуславська
РІВНЕНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
Справа № 569/5812/13-ц
28 березня 2013 року м.Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Діонісьєва Н.М. розглянувши заяву про видачу судового наказу Рівненського обласного виробничо-комунального підприємтсва водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,
Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68, ст. 179 Житлового кодексу України, п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п.1 ч.2 ст.22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання- квартиронаймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається .
На підставі викладеного, ст. ст. 525,526 ЦК України, ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", керуючись ст. ст. 96, 102, 103 ЦПК України, -
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Діонісьєва Н.М.
Відповідно до ст.105. ЦПК України, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. У заяві про скасування судового наказу має бути зазначено:
1) найменування суду, в який подається заява;
2) ім'я (найменування) стягувача та боржника, а також ім'я (найменування) представника боржника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження;
3) наказ, що оспорюється;
4) посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача;
5) посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача;
6) перелік документів, що додаються до заяви. Заява підписується боржником або його представником і подається з її копією та копіями доданих до неї документів для надання стягувачеві. До заяви, яка подається представником боржника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження. До неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються норми статті 121 цього Кодексу.
Відповідно до ст.106 ЦПК України, у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.