№ 207/1699/13-ц
№ 2/207/833/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2013 року Баглійський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
В.П.Литвинчук

при секретарі
Н.П.Єрмаковій

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач не з'явився.
Надав до суду письмову заяву, в якій
просив справу розглянути без його
участі, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася. Надала до суду письмову
заяву в якій просила справу розглянути
без її участі. Позовні вимоги визнала
повністю.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що 29 грудня
1995 року він з відповідачкою уклав шлюб,
зареєстрований відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Заводської районної Ради народних
депутатів м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, актовий
запис №601. Від шлюбу мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкає разом з відповідачкою. Сімейних
стосунків не підтримують та спільне
господарство не ведуть. З 2010 року
фактично припинили подружні відносини,
як єдина родина не проживають. Основною
причиною розпаду сім'ї стали різні
погляди на подружнє життя та ведення
домашнього господарства, витрачання
коштів, втрата взаєморозуміння та
поваги один до одного. По багатьом
питанням стосовно сім'ї, спільної мови
або компромісів, щодо їх вирішення вони
не знаходили. Бажання надалі жити
однією родиною, вони не мають. Спору про
розподіл майна між подружжям не має.
Після розірвання шлюбу дитина
залишається мешкати разом з матір'ю.
Питання про надання матеріальної
допомоги на утримання дитини між ними
вирішено в добровільному порядку.
Позивач вважає, що їхня сім'я розпалась
остаточно і просить суд позов
задовольнити.

Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У судовому засіданні було встановлено,
що сторони з 2010 року сімейних стосунків
не підтримують, спільне господарство
не ведуть. Подружні відносини
припинили, як єдина родина не
проживають. Основною причиною розпаду
сім'ї стали різні погляди на подружнє
життя та ведення домашнього
господарства, втрата взаєморозуміння
та поваги один до одного. Від шлюбу
мають неповнолітню дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом
з відповідачкою. Позивач вважає, що
їхня сім'я розпалась остаточно.

Спору про розподіл майна між подружжям
не має.

Після розірвання шлюбу дитина
залишається мешкати разом з матір'ю.

Питання про надання матеріальної
допомоги на утримання дитини між ними
вирішено в добровільному порядку.

При таких обставинах суд, оцінюючи всі
докази, зібрані по справі у їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110-112 Сімейного
Кодексу України, ст.10, 11, 60, 130, 212- 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований, зареєстрований 29
грудня 1995 року відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Заводської районної Ради народних
депутатів м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, актовий
запис №601, які мають неповнолітню
дитину - розірвати.

Спору про розподіл майна між подружжям
не має.

Після розірвання шлюбу дитина
залишається мешкати разом з матір'ю.

Питання про надання матеріальної
допомоги на утримання дитини між ними
вирішено в добровільному порядку.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного суду
через Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Головуючий суддя
В.П.Литвинчук