Справа №619/6242/13-ц
провадження №2/619/2383/13
РІШЕННЯ

іменем України

25 грудня 2013
року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд
Харківської областіу
складіголовуючого – суддіОСОБА_1за
участю секретаря судового засідання
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Вільшанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області, треті особи: Харківська
товарна біржа, ОСОБА_4, про визнання
договору купівлі-продажу нерухомості
дійсним та визнання права власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Вільшанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області, треті особи: Харківська
товарна біржа, ОСОБА_4, в якому просив
визнати дійсним договір
купівлі-продажу №Н5-397 від 23 грудня 1997
року житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Вільшани вул. Бабушкіна та
вул. Зелений Лужок №13/18, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений
Харківською товарною біржею. Визнати
за ОСОБА_3, право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями, що
розташований за адресою: Харківська
область Дергачівський район сел.
Вільшани вул. Бабушкіна та вул. Зелений
Лужок №13/18 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5,
померлого 13 грудня 2012 року. В
обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив,
що 23 грудня 1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
було укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
спорудами за адресою: Харківська
область Дергачівський район сел.
Вільшани вул. Бабушкіна та вул. Лелений
Лужок №13/18, з оплатою в сумі 28551,00 грн.
При цьому вказаний договір був
направлений на реальне настання
правових наслідків, однак не був
нотаріально засвідчений. В 06 січня 1998
року в КП «Дергачівське районне бюро
технічної інвентарізації», за ОСОБА_5
на праві приватної власності
зареєстрований житловий будинок з
надвірними спорудами, за реєстровим
№128. 13 грудня 2012 року ОСОБА_5, помер.
ОСОБА_3, після смерті свого батька
ОСОБА_5, у встановлений законом шести
місячний строк звернувся з завою до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, однак через те, що договір
купівлі-продажу нерухомості №Н5-397 від
23.12.1997 не був нотаріально посвідчений,
йому було відмовлено.

У судове засідання представник
Вільшанської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області не з'явився, секретар селищної
ради ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій
вказала, що з вимогами позовної заяви
згодна, заперечень проти задоволення
позову не має, справу просить
розглядати у відсутність представника
селищної ради.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не
з’явився, подав до суду заяву, в якій
позов підтримав повністю, просив його
задовольнити з підстав зазначених у
позовній заяві, справу просив
розглядати у його відсутність.

У судове засідання представник третьої
особи Харківської товарної біржі та
ОСОБА_4 не з’явилися, оскільки до суду
не надійшло повідомлення про згоду на
участь у справі, відповідно до ч.3 ст.36
ЦПК України справа розглядається без
участі третіх осіб.

Судом встановлені обставини і
визначені відповідно до них
правовідносини.

Згідно договору купівлі – продажу від
23.12.1997 року, посвідченого Харківською
товарною біржею, ОСОБА_7, продавець, яка
діє через брокера брокерської контори
№277, ОСОБА_8, ОСОБА_5 по договору
покупець, який діє через брокера
брокерської контори №277, ОСОБА_9 купив
житловий будинок з надвірними
спорудами за адресою: Харківська
область Дергачівський район сел.
Вільшани вул. Бабушкіна (Зелений лужок)
№13/18.

Згідно технічного паспорту від 22.05.2013
року, виготовленого КП «БТІДРР»,
інвентаризаційна справа №2532,
реєстровий номер 1-128, на садибний
(індивідуальний) житловий будинок №13/18
по вул. Бабушкіній та вул. Зелений лужок
в сел. Вільшани Дергачівського району
Харківської області, власником якого є
ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ
№373075, ОСОБА_5 помер 13 грудня 2012 року.

Згідно листа №372/02-14 приватного
нотаріуса Дергачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10 від 07.12.2013
року, з заявами про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5, померлого 13 грудня
2012 року, за спадковою справою,
заведеною приватним нотаріусом
ОСОБА_10, за №18/2013 зверталися діти
померлого, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (15.02.2013
року заява №43) та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2
(заява №42 від 15.02.2013 року), яку вона
пізніше відкликала заявою №499/02-14 від
12.06.2013 року та повідомила про відмову
від спадщини. Інших заяв від
спадкоємців не надходило, свідоцтво
про право на спадщину за законом за
даною спадковою справою видавались
нотаріусом на ім’я ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 11.10.2013 року за №1761, 1764.

Всебічно, повно, об’єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з’ясувавши обставини,
на які посилалися сторони, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
оцінивши ці докази в сукупності, суд
приходить до висновку про задоволення
позову з наступних мотивів.

Згідно ст.227 ЦК України (1963 року) чинного
на час виникнення правовідносин,
Договір купівлі-продажу жилого будинку
повинен бути нотаріально посвідчений,
якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Недодержання цієї вимоги
тягне недійсність договору (стаття 47
цього Кодексу).

Відповідно до ст.47 ЦК України (1963 року),
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу. Якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Суд вважає встановленою
наявність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги позивача про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомості дійсним, так як ОСОБА_5
виконав умови договору та сплатив
ОСОБА_7 грошові кошти за житловий
будинок.

Пленум Верховного Суду України в п.1
своєї постанови №7 від 30.05.2008 року
роз’яснив, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем першої
черги після смерті свого батька
ОСОБА_5, спадщину прийняв, відповідач
позов визнав, подавши відповідну заяву,
визнання позову не суперечить закону
та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, в зв’язку з чим,
суд вважає необхідним позовні вимоги
задовольнити.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд
–

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу №Н5-397 від 23 грудня 1997
року житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
який розташований за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Вільшани вул. Бабушкіна та
вул. Зелений Лужок №13/18, укладений між
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та посвідчений
Харківською товарною біржею.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на
житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями,
який розташований за адресою:
Харківська область Дергачівський
район сел. Вільшани вул. Бабушкіна та
вул. Зелений Лужок №13/18 в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер 13 грудня 2012
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку, визначеному ч.1 ст. 223 ЦПК
України.

Суддя
Є.А. Болибок