Справа № 456/5872/13-ц
Провадження № 2/456/2199/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р.
Стрийський міськрайонний
суд Львівської області

в складі головуючого - судді
Шрамка Р. Т.

з участю секретаря
Волос О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільних коштів
подружжя суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, про поділ спільних
коштів подружжя. Позивач уточнивши
позовні вимоги та в їх обґрунтування
покликається на те, що 31 грудня 2011 року
між ним та відповідачем був розірваній
шлюб. Під час подружнього життя у
вересні 2006 року, вони продали спільно
побудований житловий будинок в с.
Добрівляни Стрийського району
Львівської області за 42 тисячі евро.
Виручені від продажу гроші відповідач
поклала на депозитний рахунок
відкритий на її ім’я в банку «Фінанси
та Кредит» 06 вересня 2006 року. В
подальшому за ці кошти, ними спільно
було куплено квартиру по вул. 1-го
Листопада, 9б/33 в м. Стрий та проведено в
квартирі ремонт. Залишок в сумі 8 тис.
Євро відповідач поклала на депозитний
рахунок. На протязі 2006 – 2011 років,
відповідач кошти з депозитного зняла
та віддала своїй дочці від першого
шлюбу ОСОБА_3, що проживає в м. Рівне.
Крім цього в 2011 році, весною відповідач
зняла 1 тисячу Євро в банку «Фінанси та
кредит» та поклала на рахунок в
«Укргазбанку». Проте, що відповідач
зняла кошти з депозитного рахунку,
позивачу стало відомо після розірвання
шлюбу, а саме 31 грудня 2011 року. Тому
вважає, що відповідач зобов’язана
повернути позивачу половину суми
грошей, які використала в своїх цілях
без відома позивача, тобто 4 тис. Євро
або 42394 грн.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_4, позовні
вимоги підтримав та просить позов
задоволити.

Представник відповідача
ОСОБА_3, в судовому засіданні в
задоволенні позову заперечила та
пояснила, що позивач невмотивовано
посилається на те, що кошти були
використані на власні потреби
відповідачем, а також передані дочці
ОСОБА_5. Оскільки вони з позивачем в
момент закриття депозиту, а саме 21.09.2011
року, перебували у шлюбі і дані кошти
були використані лише на їхню сім’ю.
Про використання всіх коштів рішення
приймалися спільно. Жодних доказів
того, що дані кошти були використані на
власні потреби відповідачем позивач не
надав. Крім того, суд повинен знати, що
позивач досить тривалий термін ніде не
працює, не сплачує жодних комунальних
платежів, не здійснює жодних ремонтів в
спільній квартирі, всі ці витрати
лягають на плечі відповідачки.
Відповідно до довідки АТ Банк «Фінанси
та кредит» від 02.07.2013 року у
відповідачки на даний момент жодних
вкладів немає, останній був закритий 21
вересня 2011 року, а при розподілі
грошових коштів, які є предметом
розгляду у даній справі, вважає, що
закриваючи банківський вклад
відповідач діяла відповідно до правил
закріплених СК України. Також
відповідно до довідки №95 від 26.07.2013
року виданої ПАТ «Укргазпромбанк» у
відповідачки на даний момент жодних
вкладів немає, останній був відкритий
18.10.2011 року і закритий 07.11.2011 року, в сумі
5038,72 грн., які були зняті, а суму в 3000 грн.
відповідач передала позивачу на його
вимогу, якими останній розпорядився на
власний розсуд, а тому просить в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи
вважає, що в задоволенні позовних вимог
слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі по 31.12.2011 рік, про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу від
31.12.2011р. серії 1-СГ №075999, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Стрию
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області.

Позивач в своїй позовні
заяві покликається на те, що у вересні
2006 року, вони продали спільно
побудований житловий будинок в с.
Добрівляни Стрийського району
Львівської області за 42 тисячі Євро.
Виручені від продажу гроші відповідач
поклала на депозитний рахунок
відкритий на її ім’я в банку «Фінанси
та Кредит» 06 вересня 2006 року. В
подальшому за ці кошти, ними спільно
було куплено квартиру по вул. 1-го
Листопада, 9б/33 в м. Стрий та проведено в
квартирі ремонт. Залишок в сумі 8 тис.
Євро відповідач поклала на депозитний
рахунок. Дане обґрунтування позову
відповідачем не заперечувалось.

Як стверджує позивач на протязі 2006 – 2011
років, відповідач кошти з депозитного
зняла та віддала своїй дочці від
першого шлюбу ОСОБА_3, що проживає в м.
Рівне. Крім того в 2011 році, весною
відповідач зняла 1 тисячу Євро в банку
«Фінанси та кредит» та поклала на
рахунок в «Укргазбанку». Позивач,
вважає, що відповідач на власні потреби
використала залишок коштів та вимагає
половину із нього оскільки,
відпочивати вони разом не їздили, а
тому кошти не витрачені на потреби
сім’ї.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу),
згідно ч. 2, 3 ст. 61 СК України об’єктом
права спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя. Якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об’єктом права спільної
сумісної власності подружжя, згідно ст.
63 СК України дружина та чоловік мають
рівні права на володіння, користування
і розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, згідно ч. 2 ст. 65 СК України при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Згідно постанови
Пленуму Верховного Суду України №11 від
21.12.2007р., «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» у випадках
поділу грошових сум (вкладів), внесених
у банківські (фінансові) установи за
договорами банківського вкладу
(депозиту) за рахунок заробітної плати,
пенсії, стипендії, інших доходів
подружжя, ці вклади, незалежно від їх
виду та від того, на чиє ім’я з подружжя
вони внесені, відповідно до ст. 61 СК
України є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Як вбачається з довідки виданої філією
ЗРУ АТ Банк «Фінанси та Кредит» від
02.07.2013р., за №161, станом на 02.07.2013р., по
клієнту ОСОБА_2, діючі рахунки в банку
відсутні, останній рахунок закритий 21
вересня 2011 року.

Згідно довідки виданої відділенням у м.
Стрий ПАТ «Укргазбанк» від 26.07.2013р. за
№95, ОСОБА_2, у період з 17.10.2011р. по 07.11.2011р.
мала діючий депозитний рахунок
№F-UAH-11716/13 в сумі 5039 грн. 72 коп.

На підставі наведеного, оскільки шлюб
між сторонами було розірвано 31.12.2011р., а
обіг грошових коштів здійснювався під
час перебування у шлюбі, позивачем не
надано жодних доказів використання
спірних коштів не в інтересах сім’ї,
тому вважає, що в позові слід відмовити,
оскільки твердження позивача є
необґрунтованими та не
підтверджуються доказами у справі.

Керуючись ст.ст.10, 58 - 61, 154, 209, 212, 214, 215, 218
ЦПК України, ст..60 ч.1, 61 ч.2, 3, 63, 65 ч.2 СК
України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільних коштів подружжя та
виділенні ОСОБА_1 42394 (сорок дві тисячі
триста дев’яносто чотири) грн. 00 коп.
відмовити.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Львівської
області шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_6