Справа № 462/5574/13
Головуючий у 1 інстанції: Боровков
Провадження № 22-ц/783/7897/13
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 23 вересня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

23.07.2013 року позивач звернулася в суд з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання їх спільної
дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі, а саме у розмірі 1500 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Залізничного районного суду
м.Львова від 23.09.2013 року позов
задоволено частково. Вирішено
стягувати з відповідача на користь
позивача на утримання дитини сторін 750
грн. аліментів щомісячно до досягнення
дитиною повноліття. В решті позову -
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову до нього про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі - відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги вказує, що на його
думку рішення суду є незаконним,
необґрунтованим, однобічним та
необ'єктивним. Так суд, в порушення
вимог процесуального закону не надав
йому можливості безпосередньо взяти
участь у розгляді справи та не вислухав
його доводів, що мають істотне значення
для правильного вирішення справи, а
також не врахував і ряд суттєвих
обставин та норм матеріального закону
під час ухвалення рішення. Так, суд не
врахував тієї обставини, що на його
утриманні перебуває непрацездатна
мати. Крім цього, суд не врахував, що
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі може бути здійснене лише якщо
платник аліментів доведе наявність
підстав для визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі,
передбачених ст. 184 ч.1 СК України, а суд
не маючи жодних доказів, що у нього
(відповідача по справі) нерегулярний
мінливий дохід побудував своє рішення
на припущеннях.

В судове засідання відповідач не
з'явився, однак суд вважав за можливе
проводити розгляд справи у його
відсутності, враховуючи, що такий був
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, жодних
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав та зважаючи на вимоги
ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача в заперечення апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
оцінивши доводи осіб, що беруть участь
у справі в їх сукупності в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
аліментів може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із змісту рішення суду
першої інстанції ухвалюючи рішення та
визначаючи розмір аліментів, які
підлягають стягненню у твердій
грошовій сумі 750 грн. щомісячно суд
виходив з того, що дитина сторін, що
розірвали шлюб, проживає з позивачем, а
відповідач (з пояснень позивача)
протягом тривалого часу не надає їй
матеріального утримання на дитину.
Крім цього, судом не були враховані
твердження позивача про її додаткові
витрати на дитину у розмірі 680 грн.
щомісячно, оскільки доказів цього суду
представлено не було.

Однак як вбачається із матеріалів
справи та доводів апеляційної скарги
судом не було враховано ряд обставин,
що мають істотне значення для справи та
на які частково посилається відповідач
у апеляційній скарзі.

Так, судом не було враховано, а судом
апеляційної інстанції встановлено,
зокрема, із пояснень позивача; рішення
Залізничного районного суду м.Львова
від 28.05.2013 року у справі про розірвання
шлюбу між сторонами; акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
комісії виконкому Жужелянської
сільської ради Сокальського району
Львівської області від 9.10.2013 року №671;
довідки ЛКП «Сигнівка» №1285 від 18.07.2013
року; копій паспортів сторін та матері
відповідача, що шлюб укладений між
сторонами 7.06.2003 року - розірвано 25.06.2013
року, однак сторони спільно не
проживають більше року; дитина сторін,
що народилася за час шлюбу (ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1), проживає з позивачем та
перебуває на її утриманні; відповідач
за час окремого проживання певним
чином бере участь в утриманні спільної
дитини сторін, однак робить це вкрай
рідко; позивач офіційно не працює,
проте отримує певні нерегулярні,
мінливі доходи у розмірі орієнтовно
від 1000 грн. до 1500 грн. на місяць; доказів
про офіційне, постійне місце праці
відповідача та стабільні доходи суду
не представлено, як не представлено і
доказів про те, що він не працює,
доходів не отримує; сторони у повторних
шлюбах не перебувають та проживають
кожен із своїми матерями, які є особами
пенсійного віку та мати позивача -
працює; щомісячні звичні витрати на
утримання дитини сторін, які, як
заявила позивач, становлять біля 1000-1500
грн. на місяць; розмір прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
який на даний час складає відповідно до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» для дітей віком від 6
до 18 років - 1286 грн.

Крім цього, судом не враховано, що мати
похилого віку, яка проживає з
відповідачем перебуває на його
утриманні, а визначений судом розмір
аліментів більший як ? мінімальної
заробітної плати.

Враховуючи вказані обставини, а також
враховуючи те, що обов'язок утримувати
дитину до досягнення повноліття
покладений на обох батьків, колегія
суддів вважає, що висновки суду першої
інстанції не в повній мірі
відповідають обставинам справи та
судом першої інстанції допущено
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, що істотно
вплинуло на вирішення спору, а тому
рішення суду в частині визначення
розміру аліментів, що підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача на утримання дитини сторін
слід змінити, зменшивши розмір
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача в користь позивача на
утримання малолітньої доньки сторін,
що з нею проживає, щомісячно до
досягнення нею повноліття з 750 до 600
гривень починаючи з 23.07.2013 року. В решті
рішення залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309
ч.1 п. 1, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 23 вересня 2013 року в частині
визначення розміру аліментів - змінити,
зменшивши суму, що підлягає стягненню з
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
що проживає в АДРЕСА_2 як аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
750 грн. до 600 (шістсот) грн. щомісячно
починаючи з 23 липня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення Залізничного районного
суду м.Львова від 12.10.2012 року - залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
цим рішенням законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А.
Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник