_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1912/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2013 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання Мельничуковська К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на свою користь аліменти на малолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому позивач зазначає, що шлюбні відносини у неї з відповідачем фактично припинились та вона подала заяву про розірвання шлюбу. Дочка на теперішній час проживає разом з ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Батько ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Домовитися з відповідачем про добровільну сплату аліментів на дитину не вдалося.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав, що дочка на цей час проживає з ОСОБА_1, і він, як батько, зобовязаний виконувати рівний з матірю обовязок по утриманню дитини, тому погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, заявленому позивачем до стягнення. Але відповідач зазначив, що вказані у позові обставини, до яких відносяться: подання заяви про розірвання шлюбу ОСОБА_1, ухилення ОСОБА_2 від надання матеріальної допомоги та від виконання батьківських обовязків, його відмова від сплати у добровільному порядку аліментів на дитину - не відповідають дійсності, і що він не ухилявся від утримання дитини і особисто подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_2. Позивач в ході зясування зазначених обставин не заперечувала проти їх дійсності.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази суд вважає, що заявлені вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних, встановлених в судовому засіданні підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, відповідний актовий запис № 2.

Їх донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за соціально-правовим статусом є малолітньою дитиною, у звязку з недосягненням чотирнадцятилітнього віку /ч.2 ст.6 СК України/.

На теперішній час подружжя ОСОБА_3 фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Дитина проживає з матірю за адресою її реєстрації: Одеська область, Овідіопольський район, село Молодіжне, вул. Степова, 105, що підтверджено Довідкою, виданою Молодіжненською сільською радою від 15 листопада 2012 року.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Також, відповідно до ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обовязок по утриманню дитини та позбавляли б його реальної можливості платити аліменти у зазначеному позивачем розмірі.

Статтями 181 та 184 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час судового засідання ОСОБА_2 повідомив, що працює на посаді інспектора з основної діяльності у КП Малиновський ринок та отримує постійний дохід.

Право відповідача повністю чи частково визнати позов закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України.

При викладених обставинах суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір визначене звільнення від сплати державного мита позивачів за позовами про стягнення аліментів.

Розмір ставок державного мита із позовних заяв про стягнення аліментів, відповідно до Закону України Про судовий збір дорівнює 1% ціни позову, але не менше 0.2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На 01 січня 2012 року статтею 13 Закону України Про державний бюджет України на 2012 рік від 22.12.2011р. №4282, встановлений показник мінімальної заробітної плати в розмірі 1073 грн.

У позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх платежів, але не більш ніж за шість місяців, що відповідає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.6, п.2 ч.2 ст. 18, ст. ст. 180, 182, 184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України: КК 218909, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 23 лютого 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 листопада 2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11 травня 2027 року.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_2 державне мито у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Літвінова І. А.