У Х В А Л А

26.12.2013р. с.м.т. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Білик Н.В.

з участю секретара ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літин скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця Музичко Л.П. відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Музичко Л.П. відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області в якій зазначає, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 17.08.2000 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.08.2000 року і до її повноліття. Про існування зазначеного рішення йому нічого не було відомо . Він добровільно на протязі всього часу надавав доньці матеріальну допомогу. До жовтня 2012 року він не знав про те, що є боржником по несплачених аліментах. Так, на підставі заяви ОСОБА_3 від 18.10.2012 року державним виконавцем Музичко Л.П. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та нараховано заборгованість по аліментах за 12 років, починаючи з серпня 2000 року по лютий 2012 року в сумі 19224,33 гривень. Вважає постанову винесену незаконною, а дії державного виконавця неправомірними. Просить визнати неправомірними дії державного виконавця Музичко Л.П. відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області по нарахуванню та стягненню з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам з серпня 2000 року по лютий 2012 року в сумі 19224 гривень. Та зобовязати відділ державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області усунути порушення та закінчити виконавче провадження. Крім того в судовому засіданні скаржник збільшив свої вимоги та просить визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області за період з 2001року і до 18.10.2012 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2П скаргу підтримав суду пояснив, що у них з ОСОБА_3 була домовленість, що він буде добровільно надавати кошти на утримання доньки Вікторії. Він весь час надавав допомогу на утримання доньки. До жовтня 2012 року його жодного разу не викликали у відділ ДВС з приводу несплати аліментів і йому нічого не було відомо про борг. Вважає дії державної виконавчої служби незаконними і просить скаргу задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав, суду пояснив, що станом на 28.02.2012 року у відділі державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області заборгованості за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 нараховано не було. Крім того не існувало виконавчого провадження, яке б було зареєстроване на початок 2012 року. Вважає дії державного виконавця незаконними, оскільки виконавчий лист №2-419 діє до 28.02.2012 року, тому цього числа слід було винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Проте державний виконавець в порушення закону лише в жовтні 2012 року розпочала виконавчі дії за виконавчим листом, який втратив законну силу та незаконно нарахувала заборгованість в сумі 19224,33 гривень за весь період стягнення.

Представник відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області ОСОБА_6 в судовому засіданні скарги не визнав, суду пояснив, що в 2000 році було відкрито виконавче провадження по стягненню аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ОСОБА_2 в 2000 році здійснив декілька разів проплату. В жовтні 2012 року по заяві стягувачки було нараховано заборгованість в сумі 19224,33 гривень за період з серпня 2000 року по лютий 2012 року. Виконавче провадження було відкрито 22.08.2000 року і зареєстровано під №484/2. З того часу воно в кінці кожного року не перереєстровувалося. У виконавчому провадженні з 2000 року по 2012 рік відсутні будь-які дані про виклик боржника ОСОБА_2 та заяви стягувача ОСОБА_3 Визнав бездіяльність виконавчої служби протягом 2000-2012року.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги . Суду пояснила, що в 2000 році вона дійсно подала виконавчий лист на виконання і кілька разів отримала аліменти. Кошти отримувала виключно тоді, коли зверталась особисто до державного виконавця, потім їй набридло щоразу просити виконання рішення тому припинила звертатись до виконавчої служби. Крім того пояснила, що скаржнику було відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів так, як він особисто подавав до суду заяву про розгляд справи без його участі, про що і зазначено у рішені суду.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши документи, які є у матеріалах справи суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до копії рішення суду від 22.08.2000року (а.с.114) судом встановлено, що із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.08.2000 року і до її повноліття. Копії виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (а,с.12) свідчить , що стягнення аліментів необхідно проводити, починаючи з 01.08.2000 року до повноліття доньки ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того виконавчий лист містить відмітки державного виконавця про здійснення проплат із зазначенням дати, суми та номера квитанції. Відповідно до розпорядження державного виконавця від 26.11.2001р, 25.10.2000року на користь ОСОБА_3 перераховувались аліменти у розмірі 120 грн. Виконавче провадження не закрито у звязку з його невиконанням-наявністю заборгованості. На дану обставину звернуто увагу в ухвалі ВССУ від 28.08.2013року .

Висновки та мотиви, з яких скасовано рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Висновками та мотивами, з яких скасовано рішення, необхідно вважати положення мотивувальної та резолютивної частин ухвали суду касаційної інстанції щодо наявності передбачених статтею 338 ЦПК підстав для скасування судового рішення і передачі справи на новий розгляд та їх кваліфікації процесуальним законодавством як таких.

Із копії заяви від 18.10.2012 року (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_3 просить відкрити виконавче провадження та стягнути на її користь заборгованість по аліментах.

Копія розрахунку (а.с.8-10) свідчить , що ОСОБА_2 нараховано заборгованість по аліментах в сумі 19224,33 гривень за період з серпня 2000 року по лютий 2012 року . В судовому засіданні представник виконавчої служби пояснив, що заборгованість нараховано з урахуванням проведених платежів у 2000-2001 р.

Оглянуте в судовому засіданні виконавче провадження свідчить, що виконавче провадження було відкрито із дотриманням норм діючого законодавства. У 2000-2001 р. вчинялись дії по примусовому виконанню рішення суду. Доводи скаржника, що йому не було відомо про наявність рішення суду та виконавчого листа про стягнення із нього аліментів, суд до уваги не бере тому, що це спростовується доказами, а саме копією рішення суду про стягнення аліментів, де чітко зазначено, що відповідач проти позову не заперечив та подав заяву про розгляд справи без нього, та відмітками у виконавчому листі про сплату аліментів, зроблений державним виконавцем у відповідності до діючого на той час законодавства.

Потім починаючи із 2001року і до 18.10.2012 року жоднох дії державним виконавцев вчинено не було, жодного рішення не прийнято. Даний факт також визнав в судовому засіданні представник відділу ДВС Літинського РУЮ. Враховуючи те, що державним виконавцем протягом більше ніж 10 років не вживались заходи передбачені ЗУ Про виконавче провадження та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, таку бездіяльність слід визнати протиправною .

Відповідно до ст 49 ЗУ Провиконавче провадження передбачено вичерпний перелік підстав для закриття виконавчого провадження. Таких підстав у даному випадку не виявлено, тому виконавче провадження не закрито.

Відповідно до п.7.21. Інструкції з організації примусового виконання рішень , державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнення в повному обсязі.

Відповідно до п.7.22. зазначеної інструкції, у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів її стягнення проводиться в загальному порядку визначеному законом.

Тому дії державного виконавця Музичко Л.П. відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області по нарахуванню ОСОБА_2 заборгованості по аліментам з серпня 2000 року по лютий 2012 року в сумі 19224 гривень є правомірними , так, як на момент закінчення передбаченого законом строку їх стягнення , сума аліментів не була стягнута та нарахована в загальному порядку визначеному законом . Скарга в частині в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.383 ЦПК України ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково . Визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області за період з 2001року і до 18.10.2012 року.

У задоволенні скарги щодо визнаня неправомірними дії державного виконавця Музичко Л.П. відділу державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області про нарахуванню та стягненню з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам з серпня 2000 року по лютий 2012 року в сумі 19224 гривень та зобовязання та закінчити виконавче провадження- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів після проголошення.

Суддя:ОСОБА_7