Деснянський районний суд м.Чернігова
Справа 2/2506/1238/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2013 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: судді Жук М.І., за участю секретаря судового засідання Заліської Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

встановив:

13.11.2013 року державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення боржнику ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, що виникли за виконавчим листом № 2/2506/1238/11.

В обґрунтування подання зазначив, що заборгованість по виконавчому провадженню ВП № 25171519 не погашена та становить 17850,95 грн.

Державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 просив розглянути подання без його участі.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 377і ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження ВП № 25171519 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини на підставі виконавчого листа № 2/2506/1238/11 виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Відповідно до наданих суду матеріалів, на підставі виконавчого листа державним виконавцем 17.03.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 25171519.

Державний виконавець зазначив, що станом на 30.09.2013 року заборгованість по сплаті аліментів складає 17850,95 грн.

Відповідно до п. 18 ч. З ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до. суду за встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржннка-фізнчної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Ніяких доказів на підтвердження ухилення боржником від виконання виконавчого листа не надано.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже державному виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань. Під поняттям "ухилення" від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження

Згідно положень статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника -фізичної особи або керівника -юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Виходячи зі змісту п.5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" ухилення громадянина України від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) можливе лише за наявності умислу. Адже у цьому випадку особа усвідомлює протиправний характер своєї дії або бездіяльності, передбачає її суспільно шкідливі наслідки і бажає (або свідомо припускає) їх настання, що свідчить про наявність як інтелектуальної, так і вольової ознаки у поведінці особи. Отже, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено зворотне.

Враховуючи вищевикладене вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішеньня суду, а ЦПК України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Керуючись статтями 208 - 210, 293, 377 -1 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні подання державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без асті особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з ня отримання копії ухвали.

Суддя