Справа № 1008/3849/12
Провадження № 2/362/240/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

07.03.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Кострубіцькій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, трьох процентів річних, збитків та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, трьох процентів річних, збитків та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 4 червня 2011 року уклав з ОСОБА_2 договір поставки бджолиного меду в кількості 2 200 кг (без урахування ваги тари). На виконання умов цього договору він передав, а відповідач прийняв товар у належній тарі. Договірна вартість проданого товару становила 65 000 грн., які повинні бути сплачені відповідачем в строк до 31 липня 2011 року.

Оскільки ОСОБА_2 товар за договором прийняв, але оплату у визначений договором строк не здійснив, ОСОБА_1, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить суду стягнути з відповідача на його користь 65 000 грн. заборгованості за договором, 455 грн. інфляційних втрат, 2890 грн. 27 коп. - три проценти річних, 4 680 грн. збитків заподіяних неповерненням тари та 3 000 грн. компенсації моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, посилаючись на викладенні в позовній заяві обставини.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а також заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом установлено, що 4 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як фізичними особами, укладено договір поставки, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Довбнею І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 823.

Як вбачається з умов цього договору ОСОБА_1 зобов'язується в порядку та на умовах даного договору передати у власність ОСОБА_2, а ОСОБА_2 зобов'язується прийняти та оплати на умовах даного договору продукцію - бджолиний мед (п. 1.1.). ОСОБА_1 постачає товар в м. Васильків Київської області в належній тарі (п. 2.1.). ОСОБА_2 зобов'язаний повернути тару в кількості: бідон молочний об'ємом 40 літрів - 5 одиниць, пластикові ємності об'ємом 60 літрів - 4 одиниці, загальна кількість 9 одиниць не пізніше 30 липня 2011 року (п. 3.3.). Покупець своїм підписом стверджує, що товар прийняв в повному обсязі, претензій до якості та кількості не має (п. 3.4.). Сторони домовились, що розрахунки покупцем за цим договором в готівковому порядку будуть сплачені в термін не пізніше 30 липня 2011 року в сумі 65 000 грн. (п. 4.1).

Згідно з накладною № 73 від 23 травня 2011 року ПП ОСОБА_4 видано ОСОБА_1 тару, а саме бідон молочний об'ємом 40 літрів - 5 одиниць на загальну суму 3 200 грн., пластикові ємності об'ємом 60 літрів - 4 одиниці на загальну суму 1 480 грн., разом їх вартість становить 4 680 грн.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки під час розгляду справи суду не надано доказів того, що укладаючи спірний договір сторони діяли, як суб'єкти підприємницької діяльності, з метою здійснення такої діяльності, суд дійшов висновку про те, що фактично між сторонами склались правовідносини, яки врегульовані загальними положеннями про купівлю-продаж та спір між ними підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 706 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Враховуючи, що під час судового засідання на підставі зібраних по справі доказів установлено, що у порушення умов укладеного між сторонами договору відповідач не провів розрахунку за придбаний товар, а також не повернув позивачеві передану тару, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову про стягнення заборгованості за договором у сумі 65 000 грн., заподіяних збитків у вигляді вартості тари в розмірі 4 680 грн., трьох процентів річних у розмірі 2 890 грн. 27 коп. (65 000 грн. х 3 % х 541 днів прострочення : 365) та 455 грн. та інфляційних втрат за період з 31 липня 2011 року по 12 червня 2012 року.

Разом з цим вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки умовами укладеного між сторонами договору такий вид відповідальності за порушення зобов'язання не передбачено.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, трьох процентів річних, збитків та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 65 000 грн. заборгованості, 455 грн. інфляційних втрат, 2 890 грн. 27 коп. - три проценти річних, 4 680 грн. збитків та 730 грн. 25 коп. судового збору, а всього 73 755 грн. 52 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2013 року.

Суддя