УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2013 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Литвиненко Н. В при секретарі Халіній А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Територіальне управління Держгірпромнагляду по Донецькій області) про розслідування нещасного випадку на виробництві, спонукання до складання акту за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась із позовом до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Територіальне управління Держгірпромнагляду по Донецькій області) про розслідування нещасного випадку на виробництві, спонукання до складання акту за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з 1982 року по 01 грудня 2010 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «ММК імені Ілліча». 25 грудня 2001 року вона була травмована. У вказаний період позивачка перебувала на посаді інженера по ремонту цеха КІПіА з виконанням роботи пов'язаної з отриманням, зберіганням та видачею дорогоцінних металів, в зв'язку з чим з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Отримання приборів, що містять дорогоцінні метали здійснювалося нею на складі №716 ЦПП, їх зберігання та видача здійснювались в цеху КІПіА. 25 грудня 2001 року отримавши на складі №716 ЦПП платинові термопари, позивачка поверталась в свій цех з ними на транспорті цеха - автомобілі РАФ під керуванням водія ОСОБА_2. Приблизно о 10-00 год. - 10-30 год. в районі компресіонної станції кисневого цеху сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля РАФ під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля КРАЗ-6510 державний номерний знак 20-72 ЯНВ під керуванням водія ОСОБА_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачка отримала травму та каретою швидкої медичної допомоги доставлена в травматологічний пункт трубопрокатного цеху, де їй була надана перша медична допомога, після чого позивачка була доставлена до нейрохірургічного відділення «Маріупольської міської лікарні № 5, де проходила лікування. В січні 2002 року вона приступила до роботи, однак 21 жовтня 2002 року звернулась до невропатолога через погіршення стану свого здоров'я, після чого неодноразово перебувала на амбулаторному лікуванні поперечного відділу хребта. 06 березня 2003 року позивачці була зроблена операція, продовжено амбулаторне лікування, що підтверджується записами в амбулаторній карті. З 26 грудня 2004 року по 11 січня 2005 року вона знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Маріупольської міської лікарні № 5 з приводу інсульту та церебрального атеросклерозу, гіпоплазії правої хребтової артерії. Під час медичного обстеження в листопаді 2010 року позивачці стало відомо, що погіршення стану її здоров'я сталося через отримання травми під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 грудня 2001 року. Таким чином, позивачка отримала виробничу травму під час виконання своїх трудових обов'язків. Позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила скласти акт за формою Н-1, однак ПАТ «ММК імені Ілліча» відмовляється скласти акт за формою Н-1 та за формою Н-5 з тієї причини, що згідно табеля виходів позивачка знаходилась на своєму робочому місці та в органах ДАІ відсутні відомості про дорожню-транспортну пригоду 25 грудня 2001 року. Просила розслідувати нещасний випадок на виробництві, який стався з нею 25 грудня 2001 року.

По справі проведено судово-медичну експертизу, відповідно до висновків якої згідно з представленими медичними документами, при одноразовому зверненні по медичну допомогу 25.12.2001р. у ОСОБА_1 були відмічені забій м'яких тканин голови, лівої гомілки; забій поперекового відділу хребта, які утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, можливо, в строк і при обставинах, вказаних у фабулі постанови і ОСОБА_1, і можуть бути віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно з представленими медичними документами, ОСОБА_1 з приводу отримання тілесних ушкоджень 25.12.2001р. при дорожньо-транспортній пригоді зверталася одноразово 25.12.2001р. У подальшому з приводу вказаних ушкоджень вона лікування не проходила.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2013р., представник позивачки адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, вважаючи висновок експертизи необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, оскільки при проведенні експертизи допущена неповнота дослідження медичної карти амбулаторного хворого № 60914, експертами не були досліджені у повному обсязі записи, зроблені в медичній карті, в дослідницькій частині експертного висновку є прочерки, не дана відповідь на питання № 4, експерти вийшли за межі поставлених питань.

Представники ПАТ «ММК ім.Ілліча» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України заперечували проти призначення такої експертизи, вважаючи висновки експертизи повними, обґрунтованими та такими, що відповідають діючим інструкціям та рекомендаціям по проведенню експертиз.

Вислухавши думку сторін з приводу заявленого клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, в звязку з тим, що дійсно висновок комісійної судово-медичної експертизи є неясним, неповно вказані діагнози ОСОБА_1 при дослідженні її амбулаторної карти, відповідь на питання щодо виникнення тимчасової непрацездатності позивачки є некоректною, що дозволяє учасникам процесу по-різному її трактувати.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту.

Керуючись ст.ст. 168, 143, 144, 150, п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Призначити додаткову судово-медичну експертизу, провадження якої доручити Донецькому обласному бюро судово-медичних експертиз (83099, м.Донецьк, пр.Ілліча,14, корпус 9), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Чи спричинили тілесні ушкодження тимчасову втрату працездатності ОСОБА_1?

2. Чи могла ОСОБА_1 виконувати свої трудові обовязки 25.12.2001р., тобто в день отримання тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди?

3. Чи існує причинний звязок між отриманими ОСОБА_1 тілесними ушкодженнями та призначеним їй 25.12.2001р. лікарем-ортопедом лікуванням та чи було їй показане таке лікування?

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд міста Маріуполя протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_5