Справа № 605/752/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2013 року м.
Підгайці

Підгаєцький районний суд
Тернопільської області

в складі:головуючого
Грицай К.М.

за участю секретаря
Лежигубської О.В.

позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Підгайці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Підгаєцької
районної державної адміністрації,
Мозолівської сільської ради, ОСОБА_5
про визнання права на земельну частку
(пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з
позовом до відповідача Підгаєцької
районної державної адміністрації,
Мозолівської сільської ради, ОСОБА_5
про визнання права власності на
спадкове майно, що складається з
земельної ділянки, успадкованої нею за
заповітом після смерті її матері
ОСОБА_6. В обґрунтування своїх вимог
вказує, що її матір ОСОБА_6 з 1950 року
була членом колгоспу «Комунар», а
пізніше членом колгоспу ім. Івана
Франка, с. Мозолівка Підгаєцького
району Тернопільської області. Після
реорганізації колгоспу в селянську
спілку «Гетьманська воля» стала її
членом, як пенсіонерка та власник
майнового та земельного паю. У 1995 році
селянська спілка «Гетьманська воля»
одержала державний акт на право
колективної власності на землю, до
якого додавались списки осіб, які мають
право власності на земельну частку, до
яких була включена її мати. Після
смерті своєї матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вона звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак на даний
момент вона не може оформити свідоцтво
на право власності, оскільки з
невідомих причин у списках, що
додаються до державного акту не було
включено прізвища її матері, про це їй
стало відомо лише в 2002 році.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала повністю та заявила
клопотання до суду, в якому просить суд
поновити строк давності для звернення
до суду по даній справі у зв'язку з тим,
що про відсутність прізвища матері у
списках на одержання земельної ділянки
їй стало відомо лише у 2011 році, коли
вона стала працювати секретарем
сільської ради.

Представник відповідача Мозолівської
сільської ради в судове засідання не
з'явився та подав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
вказавши, що позов визнає у повному
обсязі.

Представник відповідача Підгаєцької
районної державної адміністрації в
судове засідання не з'явився та подав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, вказавши, що позов визнає
у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, однак подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
вказавши, що позов підтримує в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши та
оцінивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вступила в
члени колгоспу ім. Івана Франка з 1950
року і працювала до 1975 року, про що
зазначено у трудовій книжці
колгоспника НОМЕР_1

Згідно історичної довідки № 209 від
16.10.2013 року, виданої Мозолівською
сільською радою Підгаєцького району
Тернопільської області, в 1950 році в с.
Мозолівка утворено артіль ім.
Ворошилова, який в 1958 році
перейменовано в колгосп «Комунар». В
березні 1970 року колгосп «Комунар»
приєднано до колгоспу ім. Івана Франка
с. Голгоча Підгаєцького району. В 1990
році колгоспи роз'єднано в результаті
чого в с. Мозолівка утворено колгосп ім.
Лесі Українки. В 1994 році колгосп ім.
Лесі Українки перейменовано в
селянську спілку «Гетьманська воля». В
квітні 2000 року селянську спілку
«Геттьманська воля» реорганізовано, а
на її основі утворено ДП «Мозолівка
Сільгоспхімія».

Встановлено, що на даний час архівні
книги по оплаті праці передані в
Мозолівську сільську раду.

Відповідно до рішення Мозолівської
сільської ради №1 від 11.09.1995 року
селянській спілці «Гетьманська воля»
передано у колективну власність 1010 га
землі для сільськогосподарського
використання, про що видано Державний
акт на право колективної власності на
землю під №10.

Відповідно до п.2 Указу Президента
України від 8 серпня 1995 року «По порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», право на земельну
частку (пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю.

Згідно п. 24 постанови Пленуму
Верховного суду №7 від 16 квітня 2004 року
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», член колективного
сільськогосподарського підприємства,
включений до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю, набуває права на
земельну частку (пай) з дня видачі
цього акта, і в разі його смерті
успадкування права на земельний пай
здійснюється за нормами Цивільного
Кодексу України, у тому числі й у
випадку, коли з різних причин ця особа
не отримала сертифікат на право на
земельну частку (пай). Невнесення до
зазначеного вище списку особи, яка була
членом колективної селянської спілки
на час передачі у колективну власність
землі, не може позбавити її права на
земельну частку.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.
Мозолівка, що підтверджено свідоцтвом
про смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_6 була членом колгоспу ім. І.
Франка та після виходу на пенсію
залишалась членом зазначеного
сільськогосподарського підприємства.
На час видачі колективному
сільськогосподарському товариству
селянській спілці «Гетьманська воля»
державного акту на право колективної
власності на землю ОСОБА_6 була живою.

Однак, ОСОБА_6 не була внесена у списки,
що додавались до даного державного
акту, та їй не видавався сертифікат на
право на земельну частку (пай).
Підстави невнесення її у зазначені
списки невідомі.

Судом не було здобуто доказів того, що
ОСОБА_6 була виключена з членів
колективного сільськогосподарського
підприємства. Таким чином суд
приходить до висновку, що ОСОБА_6 дійсно
належало право власності на земельну
частку пай в селянській спілці
«Гетьманська Воля», однак у зв'язку з
тим, що вона була безпідставно
невнесена у списки, що додавались до
даного державного акту, вона була
позбавлена права на отримання
земельної частки (паю) з земель, що
знаходяться у власності даного
колективного сільськогосподарського
підприємства.

Довідкою № 12.11.2013 року № 1-1-16/1791
підтверджено, що середній розмір
земельної частки (паю) колишньої
селянської спілки «Гетьманська воля»
Мозолівської сільської ради становить
4,05 га в умовних кадастрових гектарах.

ОСОБА_2 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3
вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі
з ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР
спадкоємцями першої черги за законом є,
в рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і
батьки(усиновителі) померлого.

Згідно довідки №210 виданої
Мозолівською сільською радою від 17.10.2013
року, вбачається, що позивач ОСОБА_2 на
день відкриття спадщини проживала із
спадкодавцем ОСОБА_6 час, тому згідно
ст. 549 ЦК УРСР, позивач вважається таким,
що прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_6.

У листі Підгаєцької державної
нотаріальної контори від 24.10.2013 року
№693/01-16 вказано, що після смерті ОСОБА_6
заведена спадкова справа №164 від 03.11.2000
року.

Згідно свідоцтва про прийняття
спадщини за заповітом серії НОМЕР_4
ОСОБА_5 належить право власності на
житловий будинок, який знаходиться по
АДРЕСА_1, успадкований після смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач ОСОБА_5 не заперечує щодо
визнання за позивачем права на
земельну частку (пай), право на яку мала
спадкодавець.

На підставі ст. 537 Цивільного кодексу
УРСР, частина майна, що залишилась
незаповіданою, розподіляється між
спадкоємцями за законом, закликаними
до спадкоємства в порядку статей 529 - 533
цього Кодексу. До числа цих спадкоємців
входять і ті спадкоємці за законом,
яким інша частина майна була залишена
за заповітом, якщо в заповіті не
передбачено інше.

Згідно ч. 2 п.24 Пленуму Верховного суду
№7 від 16 квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», при неможливості надати такій
особі земельну частку (пай) з
колективної власності через
відсутність необхідної для цього землі
остання відповідно до пункту 7 Указу
Президента України від 8 серпня 1995 р. №
720/95 «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» має бути надана із
земель запасу, створеного місцевою
радою під час передачі землі у
колективну власність.

Крім того, суд вважає поважними причини
пропущення позивачем строку позовної
давності, передбаченого ст. 71
Цивільного кодексу РСР, яка дізналась
про порушення її права лише у 2002 році,
що не було спростовано в судовому
засіданні, тому суд приходить до
переконання, що порушене право
позивача підлягає до захисту
відповідно до ч. ст. 80 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини та
визнання відповідачами позову, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку порушене право власності
позивача, яке підлягає захисту, а позов
до задоволення шляхом визнання за
позивачем ОСОБА_2 права на успадковану
за законом земельну частку (пай) площею
4,05 в умовних кадастрових гектарах, що
відповідає розміру середньої
земельної частки (паю) колишньої
селянської спілки «Гетьманська воля»
із земель запасу Мозолівської
сільської ради Підгаєцького району
Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 529,
549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року,
ст.ст. 2,3 Указу Президента України від 8
серпня 1995 року «По порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям», п. 24
постанови Пленуму Верховного суду №7
від 16 квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну
частку (пай) в порядку спадкування
після ОСОБА_6 в розмірі 4,05 умовних
кадастрових гектарів, що відповідає
розміру середньої земельної частки
(паю) колишньої селянської спілки
«Гетьманська воля» із земель запасу
Мозолівської сільської ради
Підгаєцького району Тернопільської
області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підгаєцький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
підпис К.М. Грицай