Справа №493/914/13-ц
Провадження № 2/493/444/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2013 року

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі СИРОТІ О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу і визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в :

Позивач в позовній заяві стверджує, що в м. Балта Одеської області по вул. Пролетарська № 2 розташована квартира № 49, яка належала на праві приватної власності відповідачу, який розпорядився нею, за згодою дружини, на свій розсуд, запропонував купити її у нього за 93880 грн., на що позивач дала свою згоду і відповідач попередив її про те, що, спочатку вона повинна уплатити гроші за квартиру і після отримання грошей, він у нотаріуса оформить цю угоду належним чином, що позивач і зробила, уплатила відповідачу 93880 грн., відповідач склав договір купівлі-продажу, підписав його, по акту прийому-передачі передав їй квартиру, написав розписку про отримання грошей, але до нотаріуса неодноразово не зявлявся, що вимушує позивача звернутися до суду.

В судове засідання позивач не зявилася, однак направила суду клопотання про розгляд справи без неї, а також в заяві просила задовольнити позов і дала свою згоду на розгляд справи без відповідача, якщо та не зявиться в судове засідання.

Відповідач і третя особа в судове засідання не зявилися і направили суду клопотання про розгляд справи без них, при цьому підтвердили факт продажу квартири позивачу, однак також повідомили, що наміру оформити угоду належним чином не мають у звязку з відсутністю коштів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у повному обсязі у звязку з наступним.

Вищевказана квартира № 49, розташована в будинку № 2 по вул. Пролетарській в м. Балта Одеської області, належала на праві приватної власності відповідачу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.07.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2019.

Крім того, судом встановлено, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 27.03.2013 року, згідно якого відповідач продав, а позивач купила цю квартиру за 170 тис. грн. і по акту прийому-передачі від 27.03.2013 року відповідач передав, а позивач прийняла квартиру, при цьому третя особа ОСОБА_3 дала свою згоду на відчуження вищевказаної квартири, придбаної відповідачем в шлюбі.

Відповідно до розписки, написаної ОСОБА_2, підписаної дружиною відповідача ОСОБА_3, він отримав від позивача вищевказану суму грошей і взяв зобовязання оформити угоду належним чином.

Згідно рекомендацій викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Судом зясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, про що повідомив в клопотанні про розгляд справи без його присутності, де вказав, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у нього не має, оскільки послуги нотаріуса коштують багато грошей, тому втрачена можливість посвідчення вищевказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 27.03.2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, при цьому наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Що ж стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 220,334, 377, 640,657 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст.10,11,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 49, розташованої в будинку № 2 по вул. Пролетарській в м. Балта Одеської області між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, укладений 27 березня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру, яка раніше належала ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд в 10-денний строк з дня отримання сторонами рішення суду.

С У Д Д Я