Справа № 2114/5778/12
УХВАЛА

30 травня 2013 року

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого – судді Черниш
О.Л.

при секретарі Рушелюк О.М.

за участю представників
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвоката
ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, її
представника — адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним, -

в с т а н о в и в :

У зазначеній цивільній
справі призначалася посмертна
комплексна судова
психолого-психіатрична експертиза,
згідно висновку якої ОСОБА_7 в період
складання заповіту 8 квітня 2009 року не
могла в повній мірі розуміти значення
своїх дій і керувати ними, передбачати
їх наслідки.

Після дослідження Акту
посмертної комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи
№175 відповідачка ОСОБА_4 заявила
клопотання про призначення повторної
експертизи.

На обґрунтування заявленого
клопотання зазначені такі обставини:
-          відповідно
до Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень та
науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень у вступній частині висновку
експерта зазначаються найменування
документу (“Висновок”), а в даному
випадку надійшов незрозумілий
документ під назвою Акт, складання
якого не передбачено жодним
нормативно-правовим актом:

-          згідно ч.3 ст.147 ЦПК України
та п.4.13 Інструкції у висновку експерта
провинні бути зазначені дані про
експерта (експертів): посада, клас
судового експерта, науковий ступінь та
вище звання, прізвище, ім’я та по
батькові, ІНФОРМАЦІЯ_1, спеціальність,
стаж експертної роботи, номер
свідоцтва про присвоєння кваліфікації
судового експерта. В даному ж випадку
не міститься інформації про освіту
експертів, освітньо-кваліфікаційний
рівень, чи отримали вони кваліфікацію
судового експерта з певної
спеціальності та інші дані;

-          всупереч п.4.13 Інструкції у
вступній частині висновку зазначена
тільки одна дата 27 березня 2013 року, і не
зрозуміло чи є це дата початку
експертизи, чи її закінчення, не
зазначена дата надходження матеріалів
справи до експертної установи,
кількість аркушів в дослідженій
експертами справі;

-          у матеріалах справи
відсутні будь-які дані, які б свідчили
про патологію у ОСОБА_7 у квітні 2009 року,
натомість особи, які проводили
експертизу, беручи за основу показання
свідків, які стверджують про
неадекватність ОСОБА_7, протягом
останніх трьох років. Хоча жоден із
свідків не дав чіткого і вичерпного
пояснення в чому полягала її
неадекватність і ніхто не підтвердив,
що вона не розуміла значення своїх дій
та не могла керувати ними;

-          відсутня інформація про
хворобливий стан ОСОБА_7, а відтак і
сумніви у її психічному здоров’ї, мали
тлумачитися на користь ОСОБА_7;

-          в акті наводиться багато
різних аргументів, які не стосуються
висновку або не обов’язково доводять
його, якість аргументів підміняється
їх кількістю;

-          після досліджуваної
частини одразу викладається висновок.
Цим експерт намагається викликати
враження, що зв’язок між фактами і
висновками настільки очевидний і
зрозумілий, що будь-яке обґрунтування
його є зайвим;

-          особи, які проводили
експертизу, виклали висновки суцільним
текстом, не наводячи жодних аргументів
на їх користь.

Представники позивача
заперечували проти призначення
повторної експертизи, пояснивши, що
висновок експерта є об’єктивним, а
обставини, зазначені у клопотанні, не є
підставами для призначення повторної
експертизи.

Заслухавши думку сторін, суд
прийшов до висновку, що клопотання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав:

Повторна експертиза
відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України
призначається, якщо висновок експерта
буде визнано необґрунтованим або
таким, що суперечить іншим матеріалам
справи або викликає сумнів в його
правильності.

У клопотанні не зазначені
обставини, визначені ч.2 ст.150 ЦПК
України.

Обставини, на які
посилається представник, є аналіз
висновку експертів, його відповідність
поясненням сторін та іншим доказам у
справі.

Фактично клопотання про
призначення повторної експертизи є
оцінкою експертного висновку, як
доказу у справі, а не обґрунтуванням
призначення повторної експертизи.

Посилання, що в Акті не
зазначені відомості про експертів є
безпідставною, оскільки в Акті
зазначені всі відомості про експертів,
які проводили експертизу.

Та обставина, що неправильно
зазначено найменування документу,
прийнятого за результатами проведення
експертизи, не є підставою для
призначення повторної експертизи.

За вказаних обставин, суд
приходить до висновку, що підстави для
призначення повторної експертизи,
відсутні.

Керуючись ст.150 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в :

Відмовити відповідачці
ОСОБА_4 у призначенні повторної
експертизи.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

СуддяОСОБА_8