Справа № 462/7129/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 грудня 2013 року
Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі -
Гіряк С.І.

за участю позивачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, районне паспортне відділення
Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області про визнання
таким, що втратив право на користування
жилим приміщенням та зняття з
реєстрації, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом, в
якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право на користування жилим
приміщенням – квартирою № 23 на вул.
Петлюри, 17 в м. Львові та зняти його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою. Свої вимоги мотивує тим, що
вона являється власником квартири
АДРЕСА_1, крім неї у вказаній квартирі
зареєстрований відповідач, який
являється їй племінником. Відповідач
зареєстрований у спірній квартирі
22.04.2003 року, проте проживав у ній лише
кілька місяців, крім того ніколи не
оплачував комунальних послуг та з
липня 2008 року не проживає у вказаній
квартирі без поважних причин. Факт
непроживання відповідача
підтверджується актами, письмовими
доказами. Знятись з реєстраційного
обліку добровільно відповідач не
бажає. Реєстрація відповідача у
вказаній квартирі породжує для неї
численні незручності, зокрема створює
перешкоди у реалізації права приватної
власності на квартиру в частині
володіння, користування та
розпорядження належним майном,
призводить до додаткових матеріальних
витрат, вона не може оформити субсидії,
тому просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала, пояснення дала аналогічні
наведеним у фабулі позовної заяви
доповнила, що відповідач її племінник,
після його реєстрації у квартирі він
неодноразово приходив у стані
алкогольного сп’яніння, не цікавився
її утриманням, а в липні 2008 році він
добровільно залишив спірну квартиру,
перешкод у проживанні йому не чинила.
Просить позов задовольнити.

Відповідач викликався в суд
через оголошення в пресу (газета
"Високий Замок" за 22-24 листопада 2013
року), проте в судове засідання не
з'явився, з опублікуванням оголошення
про виклик вважається повідомленим про
час і місце розгляду справи, про
причини неявки суд не повідомив і від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, тому зі
згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК
України проведено заочний розгляд
справи за відсутності відповідача на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідач, районне
паспортне відділення Залізничного РВ
ЛМУ ГУМВС України у Львівській області
будучи належним чином повідомленим
про час розгляду справи, не скерував
свого представника і суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності такого.

Заслухавши пояснення
позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
безпосередніх сусідів, які підтвердили
факт непроживання відповідача у
спірній квартирі з 2008 року без поважних
причин, з'ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, вирішуючи спір
в межах заявлених позовних вимог, на
підставі наданих доказів, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних мотивів та передбачених
законом підстав.

Чинним законодавством права
власника житлового будинку (квартири)
визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК
Української РСР, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім"ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власності можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української
РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім"ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Статтею 405 ЦК України визначено,
що члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається
його власником. Член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Судом встановлено, що квартира №
23 на вул. Петлюри, 17 в м. Львові належить
на праві приватної власності ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на квартиру від 07.03.1995
року та копією свідоцтва про право на
спадщину за законом.

З довідки ЛКП «Скнилівок» від
16.09.2013 року вбачається, що в квартирі №
23 на вул. Петлюри, 17 в м. Львові
зареєстровані три особи: власник –
ОСОБА_2, ОСОБА_6 – наймач та ОСОБА_3 – син
наймача.

Актами складеними
комісією в складі сусідів та
затвердженими директором ЛКП
«Скнилівок» від 20.06.2013 р., 16.09.2013 р.
підтверджується, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, проте за вказаною не
проживає з липня 2008 року.

Виходячи з вищевикладеного,
аналізуючи зібрані по справі докази,
суд приходить до переконання, що
відповідач ОСОБА_3 не проживає в
спірній квартирі будинку понад
встановлені законом строки, поважних
причин його відсутності, а також
вчинення дій, які б свідчили про намір
зберегти право на користування жилим
приміщенням – квартирою № 23 на вул.
Петлюри, 17 в м. Львові судом не
встановлено та не здобуто жодних
доказів того, що позивач чинила
перешкоди відповідачу в
користуванні вказаною квартирою, а
тому наявні правові підстави для
визнання його таким, що втратив право
користування вказаним жилим
приміщенням.

Згідно ст.7 Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні"
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі заяви особи,
запиту органу реєстрації за новим
місцем проживання особи, остаточного
рішення суду (про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть. Враховуючи те, що
згідно вимог ст. 7 вищезазначеного
Закону наявність судового рішення про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщення є
підставою для зняття такої особи з
реєстрації, відтак додаткового
правового вирішення дана позовна
вимога не потребує.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212,
214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 383, 391,405 ЦК
України, ст. ст. 72, 150, 156 ЖК Української
РСР, Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що
втратив право на користування жилим
приміщенням квартирою № 23 на вул.
Петлюри, 17 в м. Львові.

В решті заявлених позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача про його перегляд,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії вказаного рішення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через районний суд.

Суддя: (підпис)

ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя:

Б.
М.Гедз