Справа № 521/9545/13-ц
№пр.2/521/5037/13
А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2013 року Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:
судді - Буран О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, суд –
Позивач звернулася до суду з
позовними вимогами про стягнення з
відповідача боргу за договором позики
невиконання ОСОБА_2 договірних умов.
Крім того, внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов’язань ОСОБА_1
зазнала психічних переживань та
втратила душевний спокій, спричинену
відповідачем моральну шкоду оцінює у
3000 грн. Також просить стягнути з
відповідача понесені нею судові
витрати, які складаються з суми
судового збору - 229 грн. 40 коп., та витрат
на правову допомогу – 800 грн.
Відповідач, повідомлена належним
чином про час та місце розгляду справи,
в судове засідання не з’явилася,
заперечень проти позову не надала. За
наявності умов, передбачених частиною
першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки
позивач не заперечує проти заочного
вирішення справи, суд вважає за
можливе допустити заочний розгляд
справи.
Дослідивши надані докази, суд
вважає, що позов є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 12 березня 2013
року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 у борг
грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що
в еквіваленті за курсом НБУ становить
На підтвердження отримання
грошової суми відповідачем була надана
власноруч підписана нею розписка із
зобов'язанням повернути зазначену
грошову суму до 19 березня 2013 року.
Таким чином, з моменту
передання позивачем ОСОБА_2 грошових
коштів, відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст.
1047 Цивільного кодексу України був
укладений договір позики, істотні
умови якого зафіксовані у розписці,
наданій відповідачем, а саме: визначено
особу позикодавця та позичальника,
суму грошових коштів, що передаються у
позику, встановлено строк повернення
грошових коштів та сума, яка підлягає
Відносини позики, які
виникли між позивачем, як
позикодавцем, та відповідачем, як
позичальником, за своєю природою є
одностороннім зобов'язанням
(правочином), в якому
ОСОБА_2, як позичальник, зобов'язана
повернути отриману нею грошову суму в
строк, встановлений за домовленістю
сторін (зазначений у розписці), а
позивач, як позикодавець, має право
прийняти виконання зобов'язання або
вимагати належного виконання
відповідачем свого обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
В розписці відповідач
однозначно взяла на себе обов'язок щодо
повернення отриманої грошової суми у
розмірі 2000 доларів США до 19 березня 2013
року, однак до теперішнього часу
грошові кошти ОСОБА_1 не повернула.
Відповідно до ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується,
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків встановлених ч. 2
Як вбачається із вказаних норм ЦК
України, зобов’язання відшкодувати
моральну (немайнову) шкоду виникає лише
за умови, що вказана шкода є
безпосереднім наслідком певної
протиправної дії (бездіяльності).
Пленум Верховного Суду України у п.7
постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
шкоди» від 31 березня 1995р. (у редакції
від 25 травня 2001 р.) зазначає, що
заподіяна моральна шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
Суд приймає до уваги, що
невиконання відповідачем грошового
зобов’язання протягом значного
періоду часу негативно вплинуло на
нервовий стан позивача та завдало їй
психічних переживань, тому вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги
про відшкодування відповідачем
моральної шкоди у розмірі 3000 грн.
Крім того, відповідно до ст.
79 ЦПК України, судові витрати
складаються з судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, поміж іншого, належать
витрати на правову допомогу.
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи викладене,
стягненню з відповідача на користь
ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 229
грн. 40 коп. та витрати на правову
допомогу в сумі 800 грн., сплачені
позивачем, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
квитанціями. Загальна сума судових
витрат позивача становить 1029 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212– 215, 224-226
ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики –
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики в
розмірі 15 986 (п*ятнадцять тисяч
дев*ятсот вісімдесят шість) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 1029
(одна тисяча двадцять дев*ять)грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
О.М. Буран