інстанції - Костенко В. Г.Номер
провадження 22-ц/788/2628/13 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В., Гагіна М. В.,

за участю секретаря судового засідання
-Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе"

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 18 жовтня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
"Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе", третя особа - Відділення
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л
а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 18 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В.
Фрунзе» на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі 10000 грн. Вирішено
питання судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське МНВО
ім. М.В. Фрунзе», посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.
При цьому посилається на те, що
застосовуючи до спірних правовідносин
ст. 237-1 КЗпП України про порядок
відшкодування працівнику моральної
шкоди, суд не врахував, що професійні
захворювання виникли у позивача у
зв'язку з неефективним використанням
засобів індивідуального захисту і не
з'ясував в чому полягає моральна шкода
та чим вона підтверджується.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи,
позивачка з 14 березня 1991 року по 26
лютого 2008 року перебувала в трудових
відносинах з ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.
Фрунзе» і була звільнена з роботи у
зв'язку з виходом на пенсію. (а.с. 5-6)

Актом розслідування хронічного
професійного захворювання № 1 від
03 січня 2008 року позивачці встановлено
професійне захворювання: «Хронічне
обструктивне захворювання легень
пилової етиологіїї ІІ стадії у фазі
загострення. Емфізема легень І стадії.
Легенева недостатність ІІ стадії.
Нейросенсорна туговухість ІІІ стадії.»
(а. с. 7) та направлено повідомлення про
професійне захворювання. (а.с. 9, 10)

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від
24 березня 2008 року ОСОБА_3 встановлено 65 %
втрати професійної працездатності та
третя група інвалідності. (а.с. 8)

Внаслідок професійного захворювання у
позивачки порушилися нормальні
життєві зв'язки. Постійно хворіє, крім
того, має значні обмеження в
життєдіяльності, звичках, бажаннях. Все
це вимагає додаткових зусиль по
організації її життя і веде до нових
переживань. Позивачці внаслідок
отриманого на виробництві
професійного захворювання було
заподіяно моральну шкоду, яка не
відшкодована.

Суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи,
вірно визначився у спірних
правовідносинах та дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Згідно з ч.1, п.1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці, забезпечення
яких ч. 2 вказаної статті покладено на
власника або уповноважений орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено
проведення відповідно до
законодавства власником або
уповноваженим ним органом
відшкодування моральної шкоди
працівнику у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством.

Відповідно до п. 17 Акту розслідування
хронічного професійного захворювання
ОСОБА_3 від 03 січня 2008 року № 1 причиною
професійного захворювання є
проведення робіт в умовах підвищеного
рівня шуму та запиленості. (а.с. 7)

Колегія суддів не може взяти до уваги
доводи апелянта про те, позивачка
неефективно використовувала засоби
індивідуального захисту, а тому
відсутні підстави для стягнення
моральної шкоди, оскільки з акту № 1
розслідування хронічного професійного
захворювання від 03 січня 2008 року не
відображено в чому виявлялось
порушення норм закону з боку позивачки.
(а.с. 7)

У зв'язку з тим, що відповідно до ст. 237-1
КЗпП України обов'язок відшкодувати
працівникові моральну шкоду у випадку,
передбаченому вказаною статтею,
покладено на власника або
уповноважений ним орган, і, як
встановлено судом, втрата
працездатності позивача настала
внаслідок професійного захворювання,
спричиненого негативними виробничими
факторами під час виконання позивачем
трудових обов'язків, і моральну шкоду
йому завдано ушкодженням здоров'я,
пов'язаним із виконанням трудових
обов'язків, а роботодавець не
забезпечив створення безпечних умов
праці, то суд обґрунтовано стягнув на
його користь відшкодування моральної
шкоди з відповідача.

Трудове законодавство не містить
положень про звільнення підприємств з
небезпечними й тяжкими умовами праці
від відшкодування моральної шкоди,
завданої їх працівникам такими
умовами.

Крім того, колегія суддів не може взяти
до уваги доводи апеляційної скарги про
те, що позивачкою не доведено факт
спричинення їй моральної шкоди,
оскільки встановлення особі
інвалідності свідчить про моральні
страждання.

Отже, рішення суду першої інстанції
постановлене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
є законним та обґрунтованим і підстав
для його зміни чи скасування не
вбачається.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 18 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко