Провадження № 2/755/7900/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарі
Нестеровському Б. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства „Родовід Банк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т
а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
„Родовід Банк" звернулось до суду з
позовом про стягнення з відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за
договором кредиту, мотивуючи свої
вимоги тим, що 06.06.2007 року між Відкритим
акціонерним товариством „Родовід
Банк", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
„Родовід Банк" (далі - ПАТ „Родовід
Банк"), та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір №37.3/АА-056.07.2, згідно умов якого
банк відкриває відповідачці
відновлювану кредитну лінію на
загальну суму 40 590,00 доларів США,
терміном по 06.06.2014 року включно, з
процентною ставкою в розмірі 12,5%
річних. Кредитні кошти надаються
виключно на наступні цілі: купівлю
автомобіля та сплату страхових
платежів. Для обліку нарахованих
процентів за користування кредитами
Банк відкриває позичальнику рахунок
НОМЕР_3.

З метою забезпечення вимог кредитора
06.06.2007 року між ВАТ „Родовід Банк" та
ОСОБА_2 був укладений договір поруки,
згідно умов якого поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед Банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором №37.3/АА-056.07.2 від 06.06.2007 року, а
також усіх додаткових угод, які можуть
бути укладені до закінчення строку дії
кредитного договору.

Крім того, в забезпечення виконання
зобов'язання по кредитному договору
між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1
укладено договір застави
транспортного засобу 37.3/АА-056.07.2 від
06.06.2007 року, згідно п. 1.1. якого позивачу
передано в заставу автомобіль марки
„Toyota Land Cruiser Prado" 2007 року випуску.

У зв'язку з недотриманням ОСОБА_1
зазначених умов кредитного договору,
станом на 04.02.2013 року загальна
заборгованість відповідачів перед
позивачем складає 51 507,71 доларів США, з
яких заборгованість за кредитом - 31 823,23
доларів США; заборгованість по
процентам - 16 914,19 доларів США, 3% річних -
2 770,29 доларів США та пеня - 184 484,03 грн.
Однак, станом на дату подання даного
позову до суду відповідачі не виконали
умови кредитного договору, що є
предметом позовних вимог.

Представник позивача Ткачов О.Ю. в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, про день, час та
місце судового розгляду справи
повідомлялися належним чином, про
причини неявки суд не повідомили,
доказів поважності причини неявки суду
не надали.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

З матеріалів справи убачається, що на
виконання вимог Закону України „Про
акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008
року Відкрите акціонерне товариство
„Родовід Банк" змінив своє
найменування на Публічне акціонерне
товариство „Родовід Банк".

Публічне акціонерне товариство
„Родовід Банк" є правонаступником усіх
прав та обов'язків Відкритого
акціонерного товариства „Родовід
Банк" згідно Довідки з єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України. (а.с. 51-52)

Відповідно до пунктів 3, 4 частини
першої статті 3 Цивільного кодексу
України загальними засадами
цивільного законодавства є: свобода
договору, свобода підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків визначені в статті 11
Цивільного кодексу України, зокрема з
договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Виконання
цивільних обов'язків забезпечується
засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства.

Під кредитними правовідносинами
розуміють такі, що виникають з приводу
надання (передачі, використання)
грошових коштів на умовах повернення.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України „Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
(у редакції Закону України від 23.10.2013 р.),
фінансовий кредит - кошти, які
надаються у позику юридичній або
фізичній особі на визначений строк та
під процент.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про
банки та банківську діяльність" ( у
редакції Закону України від 11.10.2013 р.),
банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо
повернення заборгованої суми, а також
на зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Більш повне визначення міститься в
Положенні про кредитування,
затвердженому постановою Правління
Національного банку України від 28
вересня 1995 р. № 246. Цим актом кредит
визначається як позичковий капітал
банку у грошовій формі, що передається
у тимчасове користування на умовах
забезпеченості повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання. Кредитна
операція - це договір щодо надання
кредиту, який супроводжується записами
за банківськими рахунками, з
відповідним відображенням у балансах
кредитора та позичальника.

Принцип забезпеченості кредиту
передбачає наявність у банку права для
захисту своїх інтересів, недопущення
збитків від неповернення боргу через
неплатоспроможність позичальника.
Принципи повернення, строковості та
платності означають, що кредит має бути
повернений позичальником банку у
визначений у кредитному договорі строк
із відповідною платою за його
користування. Цільовий характер
використання передбачає вкладення
позичкових коштів із конкретною метою,
визначеною кредитним договором.

Кредитний договір є різновидом
договору позички, тому до
правовідносин, що виникають на його
основі, застосовуються ті ж правила, що
діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

06.06.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством „Родовід Банк" та ОСОБА_1
укладено кредитний договір
№37.3/АА-056.07.2, згідно п.1.1., п. 1.5. Банк
відкриває Позичальнику відновлювальну
кредитну лінію на загальну суму 40 590,00
доларів США терміном до 06.06.2014 року
включно, з процентною ставкою 12,5%
річних. Згідно з п. 1.2. та 1.6. кредитні
кошти надаються виключно на наступні
цілі: купівлю автомобіля та сплату
страхових платежів, для обліку
нарахованих процентів за користування
кредитами Банк відкриває позичальнику
рахунок НОМЕР_3.

Відповідно до п.3.1. Договору,
Позичальник зобов'язується, починаючи
з місяця, наступного за звітним,
щомісяця до « 10»-ого числа (включно)
кожного календарного місяця, частково
погашати заборгованість за кредитами у
сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири)
доларів США. (а.с. 38-42)

Позивачем виконано умови кредитного
договору про №37.3/АА-056.07.2 від 06.06.2007 року
та надано відповідачці грошові кошти
на суму 40 590,00 доларів США, що
підтверджується заявою на видачу
готівки № 509.4 від 06.06.2007 року та заявкою
на переказ готівки № 767 1_6 від 06.06.2007 ,
копію яких долучено до матеріалів
справи. (а.с. 73, 74)

Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, при триманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за кредитним договором
№37.3/АА-056.07.2 від 06.06.007 року, між ВАТ
„Родовід Банк" та ОСОБА_2 укладено
договір поруки, відповідно до п. 1.1.
якого Поручитель зобов'язується
солідарно відповідати перед Банком у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань ОСОБА_1 за
кредитним договором №37.3/АА-056.07.2 від
06.06.007 року, а також усіх додаткових
угод, які можуть бути укладені до
закінчення строку дії кредитного
договору. (а.с. 47)

Крім того, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№37.3/АА-056.07.2 від 06.06.2007 року між ОСОБА_1
та ВАТ „Родовід Банк" укладено договір
застави транспортного засобу
№37.3/АА-056.07.2 від 06.06.2007 року, згідно п. 1.1.
якого заставодавець для забезпечення в
повному обсязі своїх зобов'язань перед
заставодержателем за кредитним
договором №37.3/АА-056.07.2 від 06.06.2007 року та
можливих змін та доповнень до нього
щодо сплати процентів, неустойки
(штрафу, пені), вчасного та в повному
обсязі погашення основної суми боргу
за кредитом та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачено
умовами кредитного договору,
відшкодування збитків, іншої
заборгованості , передає в заставу
заставодержателю належне їй на праві
власності майно: автомобіль марки „Toyota
Land Cruiser Prado", рік випуску 2007. (а.с. 45-46)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного
кодексу України)

Кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів на суму
кредиту у розмірах і в порядку, що
встановлені договором. Якщо договір не
містить умови про розмір процентів, він
визначається обліковою ставкою
банківського процента (ставкою
рефінансування), встановленою
Національним банком України. У разі
відсутності іншої угоди проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення суми кредиту.

Позичальник зобов'язаний повернути
кредитодавцеві відповідну суму коштів
у строк та в порядку, встановленому
договором. Якщо позичальник не виконав
цього зобов'язання, він повинен
сплатити пеню (у вигляді процентів) від
дня, коли настав строк виконання, до дня
повернення коштів кредитодавцеві,
незалежно від сплати процентів за
умовами договору.

Відповідно до частини першої статі 625
Цивільного кодексу України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Таким чином, проценти можуть
нараховуватись (сплачуватись) і за
зобов'язаннями в разі прострочення
платежу. В цьому разі підставою
застосування процентів є порушення
зобов'язання. Так, відповідно до ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Слід зазначити, що проценти можуть
нараховуватись (сплачуватись) і за
зобов'язаннями в разі прострочення
платежу. В цьому разі підставою
застосування процентів є порушення
зобов'язання, в тому числі відповідно
до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, при
вирішенні спорів про дострокове
повернення кредиту, суд має
враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК
і виходити з того, що якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути кредит частинами (із
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
кредитодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому від суми
кредиту.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5,
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Відповідно до п. 3.9. кредитного
договору, за порушення строків
повернення кредитів чи сплати
процентів, Позичальник зобов'язується
сплатити Банку пеню за кожен день у
розмірі подвійної процентної ставки,
встановленої у п. 1.5. кредитного
договору від суми простроченого
платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного
кодексу України, при солідарному
обов'язку боржників кредитор має право
вимагати виконання обов'язків частково
або в повному обсязі як від усіх
боржників разом, так і від будь-кого з
них окремо.

З огляду на викладене, в розрізі даного
спору вбачається, що між сторонами
виникли договірні відносини, які
регулюються укладеними кредитним
договором та договором поруки, у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачами умов зазначених
договорів, у позивача виникло право
вимоги солідарного стягнення
заборгованості по кредитному договору,
яка станом на 04.02.2013 року складає 51 507,71
доларів США та 184 484,03 грн.

Як убачається з матеріалів справи та
наданих позивачем розрахунків
відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 порушено
умови кредитного договору та договору
поруки в частині своєчасного
повернення кредиту, процентів за
користування кредитом та пені, у
зв'язку з чим, станом на 04.02.2013 року сума
заборгованості відповідачів за
кредитом становить 51 507,71 доларів США, з
яких: заборгованість за кредитом - 31 823,23
доларів США; заборгованість по
процентам - 16 914,19 доларів США, 3% річних -
2 770,29 доларів США. (а.с. 29-31, 32-32-37)

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

При цьому, згідно з положенням ч. 3 ст. 551
Цивільного кодексу України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до частини 1-3 статті 18
Закону України "Про захист прав
споживачів", продавець (виконавець,
виробник) не повинен включати у
договори із споживачем умови, які є
несправедливими. Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Несправедливими є, зокрема,
умови договору про встановлення вимоги
щодо сплати споживачем непропорційно
великої суми компенсації (понад
п'ятдесят відсотків вартості
продукції) у разі невиконання ним
зобов'язань за договором.

Разом з тим, ураховуючи принцип
розумності та справедливості, на
підставі положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 18 Закону України
"Про захист прав споживачів",
ураховуючи положення частини 3 статті
551 Цивільного кодексу України,
керуючись правилами строку позовної
давності, визначеними роз'ясненнями п.
31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, судом
визначено суму пені, що підлягає до
стягнення, а саме: пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом у
розмірі 5 343,03 доларів США, та пені за
несвоєчасне погашення процентів по
кредиту у розмірі 3 743,35 доларів США, а
всього на загальну суму - 9 086,38 доларів
США, що станом на 04.02.2013 року становить
72 627,43 грн.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, у
разі якщо кредит правомірно наданий в
іноземній валюті та кредитодавець
(позивач) просить стягнути кошти в
іноземній валюті, суд у резолютивній
частині рішення зазначає про стягнення
таких коштів саме в іноземній валюті,
що відповідає вимогам частини третьої
статті 533 Цивільного кодексу України .

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства „Родовід
Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
підлягає до часткового задоволення, а
саме підлягає солідарному стягненню з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№37.3/АА-056.07.2 від 06.06.007 року на загальну
суму 51 507,71 доларів США та пеня у розмірі
72 627,43 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує до стягнення з відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 441,00 грн., тобто
по 1720,50 грн. з кожного, які сплачено
позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 543, 611, 625, 629, 1054 Цивільного
кодексу України, Постановою Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, ст.ст.
10, 31, 58, 60, 88, 208-210, 212-215, 218, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного
акціонерного товариства „Родовід
Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на
користь Публічного акціонерного
товариства „Родовід Банк"
заборгованість за кредитним договором
№37.3/АА-056.07.2 від 06.06.2007 року в сумі 51 507,71
доларів США та в сумі 72 627,43 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
„Родовід Банк" судовий збір у розмірі
1720,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
„Родовід Банк" судовий збір у розмірі
1720,50 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :