Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/2471/2012
Провадження № 2/553/34/2013
У Х В А Л А

про призначення повторної авто-технічної експертизи

09.07.2013м. Полтава

Ленінський районний суд м .Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Довгенко І.О.,

за участю: Представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_4 та його представника - адвоката - ОСОБА_1 про призначення повторної судової авто - технічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 133 653 грн. 11 коп. та 10 000 моральної шкоди, 750 грн. витрат на проведення авто - товарознавчого дослідження та судових витрат у сумі 1445 грн. 93 коп.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2012 року призначено у справі авто - технічну експертизу виконання якої доручено Полтавському відділенню ХНІДЕСЕ ім. Бокаріуса.

09 січня 2013 року справу повернуто з експертної установи на адресу суду без виконання у звязку з не проведенням оплати призначеної по справі експертизи.

29 січня 2013 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави призначено у справі судову авто-технічну експертизу виконання якої доручено Полтавському відділенню ХНІДЕСЕ ім. Бокаріуса.

Так, 08 липня 2013 року позивач ОСОБА_4 надав суду письмове клопотання про призначення у справі повторної судової авто-технічної експертизи посилаючись на те, що висновок № 117 судової авто - технічної експертизи, проведеної експертом Полтавського відділення ХНДІСЕ, оскільки вважає висновок № 117 від 21 березня 2013 року, необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вказане клопотання підтримав та просив призначити повторну судову авто-технічну експертизу в межах визначених судом питань, виконання якої просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, посилаючись на те, що висновки по судово авто-технічній експертизі № 117, проведеної експертом Полтавського відділення ХНДІСЕ, саме по питанню №№ 6 -9 є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи і викликають сумніви в їх правильності зважаючи на наступні обставини:

Так, у висновку вказаної вище експертизи №7 зазначено, що водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути пригоди виконавши вимоги пунктів 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху.

У питанні № 8 даної експертизи вказано, що дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам пунктів 16.13 Правил дорожнього руху.

Так, у висновку вказаної вище експертизи у питанні № 9 зазначено дії водія ОСОБА_4 з технічної точки зору перебували в причинному звязку з пригодою.

В обґрунтування вказаного клопотання представником позивача адвокатом ОСОБА_5 вказано, що при проведенні дослідження експертом не в повному обсязі використані матеріали цивільної справи та справи про адміністративне правопорушення. Крім того, останнім зазначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, експертом досліджувались вибірково, що було підтверджено експертом в судовому засіданні.

Крім того, представником позивача зазначено, що експертом не прийняті до уваги та не досліджувались: постанова Ленінського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2011 року та постанова Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2012 року, що як зазначено останнім мають преюдиційне значення, якими встановлено відсутність вини водія ОСОБА_4 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_4 в письмовому своєму клопотанні вказано, що постанови Ленінського районного суду м. Полтави та Апеляційного суду Полтавської області за результатами дослідження письмових доказів та пояснень свідків було встановлено, що водій ОСОБА_4 при здійсненні повороту ліворуч не міг створити перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, які рухались по вулиці Фрунзе в зустрічному напрямку, оскільки транспортні засоби, що рухалися по крайній правій та крайній лівій смузі, зупинилися перед перехрестям на заборонений сигнал світлофора. Автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на перехрестя з середньої смуги на заборонений сигнал світлофора.

Крім того, заявниками в обґрунтування свого клопотання зазначено, що в частині висновків щодо невідповідності дій ОСОБА_4 пункту 10.1. Правил дорожнього руху висновок експерта є невмотивованим і нічим іншим, як припущенням, оскільки на думку останніх будь-яких доказів невиконання ОСОБА_4 Правил дорожнього руху матеріали справи та мотивувальна частина висновку не містять.

Крім того, на думку заявників у висновку експертизи, а саме у відповідях на запитання поставлених на вирішення експерта питанні №6-8 зазначено , що ОСОБА_4 порушив пункт 16.13 ПДР, в свою чергу відповіді на питання №6-8 не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки пункт 16.13 регулює проїзд лише нерегульованих перехресть не обладнаних світлофорами і де мається зустрічний потік, а дорожньо-транспортна пригода сталася на регульованому перехресті. Правила проїзду регульованих та нерегульованих перехресть суттєво відрізняються.

В судовому засіданні, представником позивача адвокатом ОСОБА_5 наголошено, що при забороненому сигналі світлофора для водія ОСОБА_2 останній був зобовязаний зупинити транспортний засіб, а в свою чергу ОСОБА_4 повинен був звільнити перехрестя завершивши маневр.

Крім того, заявниками зазначено, що експерт в судовому засіданні дав досить сумнівні пояснення , а саме, що водій ОСОБА_4 зобовязаний був пропустити автомобіль ОСОБА_2 , оскільки він повертав ліворуч і мав перешкоду справа. Вказані твердження експерта вважають, абсурдними, оскільки дане правило розповсюджується на проїзд нерегульованих перехресть, проїзд яких не регулюється правилами ( п. 10.11 ПДР).

Більше того, експертом не враховано у висновку, що водій ОСОБА_4 діяв у відповідності до п. 16.18 ПДР, який визначає, що водій, який вихав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

В судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_5 наголошено, що висновок судової авто - технічної експертизи по питанням №6-9 є невмотивованим та таким, що суперечить матеріалам справи та викликає сумніви у останніх в правильності висновків.

Крім того, в судовому засіданні зазначено, що висновки експертизи по питанням №№ 2-3 в частині можливості зупинки автомобіля під управлінням ОСОБА_2 та технічних можливостей уникнення ним зіткнення є необґрунтованими. Крім того, висновки експертизи №№ 4-5 є такими, що суперечать матеріалам справи.

В обґрунтування вказаного вище представником позивача адвокатом ОСОБА_5 зазначено, що експерт при розрахунку швидкості руху автомобіля марки Ніссан під керуванням ОСОБА_2,останній вибірково використав вихідні дані щодо довжини гальмівного шляху внаслідок чого швидкість руху автомобіля (37,4 кв/год.) останнім визначена не вірно.

В судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_5 зазначено, що виходячи з вихідних даних, що маються в матеріалах справи, вбачається , що автомобіль марки Ніссан почав гальмувати після зіткнення з автомобілем марки Шкода під управлінням ОСОБА_4 Таким чином, зазначив, що частина швидкості до початку гальмування вже була втрачена за рахунок зустрічного зіткнення, що і не заперечувалось в судовому засіданні експертом.

Більше того, як зазначено останнім в судовому засіданні експертом при складанні висновку взято до уваги швидкість руху автомобіля ОСОБА_2 55-60 км/год., яка визнана судами першої та апеляційної інстанцій неправдивою.

При проведенні дослідження експертом не враховано, що перехрестя обладнане дублюючими світлофорами на протилежній стороні водій ОСОБА_2 не був позбавлений можливості бачити сигнал дублюючого світлофора. Представником позивача адвокатом зазначено, що зважаючи на вказані дані, ОСОБА_2 при швидкості 55-60 кв/год мав технічну можливість зупинити транспортний засіб, як це передбачено пунктом 8.10 ПДР. Більше того, ОСОБА_2, рухаючись в середній смузі руху і з швидкістю прийнятою експертом 55-60 км/год., мав технічну можливість зупинити транспортний засіб, як це передбачено пунктом 12.3 ПДР а відповідно уникнути зіткнення.

Поряд з цим, в обґрунтування вказаного клопотання представник позивача адвокат ОСОБА_5 зазначив, що представник відповідача ОСОБА_6 є атестованим судовим експертом і в свою чергу проходив атестацію в експертно-кваліфікаційній комісії Харківського НДІСЕ імені засл. проф. ОСОБА_7 та працював в Полтавському відділенні даного інституту. Дані обставини не виключають особистого знайомства останнього з експертом по справі і як наслідок надання переваги відповідачу під час формування висновків експертизи.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5 наполягав на тому, що наведені вище обставини вказують на те, що висновок №117 судової авто - технічної експертизи, проведеної експертом Полтавського відділення ХНІДІСЕ імені засл. проф. ОСОБА_7, викликає у останніх сумніви в його правильності, тому зважаючи на зазначені вище обставини, вважає за доцільне призначити у справі повторну судову авто-технічну експертизу з в межах визначених судом питань.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2 заперечували проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що доручення виконання даної експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз спричинить ускладнення вирішення справи в звязку з віддаленістю експертної установи. Крім того, посилання представника позивача - адвоката ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості висновку експерта № 117 є передчасними та необгрнутованими, оскільки на даний час відсутній інший висновок експерта, з висновків якого можливо було свідчити про необгрунтованість вказаного вище експертного висновку. В своїх поясненнях представник відповідача адвокат ОСОБА_3 зазначила, що посилання заявників, щодо наявності змови у сторони відповідача з експертом, яким було складено висновок № 117, є недоведеними, оскільки експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, як під час складення висновку, так і в судовому засіданні під час допиту останнього. Крім того, представником відповідача адвокатом ОСОБА_3 наголошувалось на тому, що обґрунтування клопотання та обставини, які зазначені в обґрунтування нього, по своїй природі суперечать схемі дорожньо-транспортної пригоди. Більше того, матеріали справи та зібрані судом вихідні дані спростовують вказане клопотання, оскільки самим експертом вказувалось на недостатність даних та зазначала, що на раніше визначені питання судом, які були поставлені на вирішення експерта при призначенні експертизи від 29 січня 2013 року, повної відповіді та змістовних висновків не буде, тому зважаючи на вказані вище обставини, просила відмовити в задоволенні вказаного вищи клопотання.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання в частині призначення по справі повторної судової авто-технічної експертизи з метою постановлення в подальшому обєктивного та обгрунтованого рішення по справі в іншій частині щодо доручення виконання повторної експертизи іншій експертній установі суд вважає безпідставним за наступних обставин.

Пунктом 5 частини 1 статті 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно частини 1 ст. 143 ЦПК України визначено, що для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Так, частиною 2 статті 150 ЦПК України визначено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Законодавцем визначено, що у тому випадку, коли є сумніви у правильності висновку експерта, повязані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, призначається повторна експертиза. Вона також може бути призначена й тоді, коли суду подано кілька експертних висновків, які мають розбіжності, зокрема, коли один з експертів, що не згодний з думкою інших, надає суду власний висновок.

Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи, а саме позову ОСОБА_4 є дорожньо транспортна пригода, яка мала місце 30 вересня 2011 року, за наслідками якої останній змушений був звернутися до суду з вказаним позовом про відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме висновку №117 судової авто-технічної експертизи від 21 березня 2013 року, визначено, що водій автомобіля Шкода СуперВ ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення, та його дії не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України із технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з пригодою ( а.с.108-112).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи в сукупності , та вказано експертом в судовому засіданні, що останнім вибірково досліджувались зібрані матеріали, що свідчить про неповноту первинного висновку судової авто-технічної експертизи.

Крім того, судом встановлено, що висновок експерта № 117 від 21 березня 2013 року, суперечить обставинам встановленим рішенням суду, а саме: постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2011 року та постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2012 року.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать про пряме протиріччя висновку експерта № 117 від 21.03.2013 року, фактам та обставинам встановленим судовими рішеннями, що мають преюдиційне значення.

Повторна експертиза - це нова, не залежна від первинної, експертиза. При призначенні повторної експертизи перед експертами ставляться усі ті питання, які були сформульовані під час призначення первинної експертизи, що, однак, не позбавляє суд можливості ставити на обговорення експертів і нові питання. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку.

Більше того, слід зазначити, що твердження відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3 щодо необґрунтованості клопотання та прямого протиріччя доводів схемі дорожньо транспортної пригоди, суд визнає неспроможними по своїй природі та такими, що прямо суперечать частині 2 статті 150 ЦПК України. Оскільки, як вбачається з аналізу вказаної норми закону, законодавцем чітко визначено обставини за умови яких судом може бути призначена повторна експертиза та перелік даних обставин є виключним.

Крім того, законодавцем чітко врегульовано порядок постановлення питань на вирішення експерту при призначенні повторної експертизи, де чітко визначено, що судом на вирішення експерта ставляться ті питання, які були сформульовані під час призначенні первинної експертизи. Тому, зважаючи на вказані обставини, доводи відповідача та його представника адвоката ОСОБА_3 щодо постановлення на вирішення експерту питань, які були сформульовані при призначенні первинної експертизи, що вкилючає складення обєктивного та обґрунтованого висновку, суд визнає неспроможними.

Крім того, законодавцем чітко визначено порядок доручення судом проведення повторної експертизи, де визначено, що на відміну від додаткової, може бути доручено проведення повторної експертизи тільки іншому експертові ( експертам).

Вказане свідчить про те, що вимоги позивача ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_1 є такими, що суперечать ч.2 ст. 150 ЦПК України, якою визначено, що проведення експертизи доручається іншому експертові. Таким чином, зазначені вище обставини виключають можливість призначення проведення повторної експертизи інший експертній установі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Враховуючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення повторної судової авто-технічної експертизи для зясування даних питань, які потребують спеціальних знань, виконання якої вважає за доцільне призначити експертам Харківського науково-доілсдного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_7 (61077, м. Харків, вул. Золочевська,8а).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 143, 144, 150, 168, п.5 ст. 202 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_1 про призначення повторної судової авто - технічної експертизи задовольнити частково.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди повторну судову авто - технічну експертизу, виконання якої доручити експертам Харківського науково-доілсдного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_7 (61077, м. Харків, вул. Золочевська,8а).

На вирішення експерту поставити наступні питання:

1. Як повинен був діяти водій автомобіля Нісан Х Трейл ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху?

2. Чи мав водій автомобіля Нісан Х Трейл ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху?

3. Чи відповідали дії водія автомобіля Нісан Х Трейл ОСОБА_2 технічним вимогам Правил дорожнього руху?

4. Чи перебували, з технічної точки зору, дії водія автомобіля Нісан Х Трейл ОСОБА_2 у причинному звязку з виникненням ДТП?

5. Як повинен був діяти водій ОСОБА_4 у даній дорожній обстановці, виходячи з технічних вимог ПДР, з метою забезпечення безпеки руху?

6. Чи відповідають дії водія ОСОБА_4 технічним вимогам ПДР?

7. Чи мав технічну можливість водій ОСОБА_4, який керував автомобілем Шкода Супер Класік, уникнути зіткнення з автомобілем Нісан Х Трейл, під керуванням водія ОСОБА_2?

8. Чи мав технічну можливість водій ОСОБА_2 шляхом екстреного гальмування зупинити свій автомобіль з моменту виникнення небезпеки для руху ( від початку до кінця виконання водієм ОСОБА_4 маневру, у разі наявності виконання такого маневру водієм ОСОБА_4М.), не доїжджаючи до автомобіля Шкода Супер Класік, під керуванням водія ОСОБА_8?

9. Чи перебували, з технічної точки зору, дії водія ОСОБА_9, який керував автомобілем Шкода Супер Класік, у причинному звязку з виникненням ДТП?

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_4.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експерта надати цивільну справу № 1616/2471/2012 Провадження № 2/553/34/2013 та матеріали адміністративної справи № 3-1573/11.

Провадження по справі зупинити до отримання експертного висновку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_10