АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/191/14
Головуючий 1 інст. Алфьорова
Справа № 2033/7334/12
Доповідач: Кругова С.С.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ЯЦИНИ В.Б.

при секретарях -
Пуль С.І., Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського
районного суду міста Харкова від 23
жовтня 2013 року по справі за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в
и л а :

Позивач звернувся з вказаним
позовом, в якому просив стягнути
солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., на користь ПАТ
"Банк Форум" заборгованість за
Кредитним Договором № 0027/08/27/1-Anewv від
27.08.2008 року: прострочена заборгованість
по поверненню кредитних коштів - 9
807,00 дол. США, що еквівалентно 78 335,37
грн., поточна заборгованість по
поверненню кредитних коштів - 10
038,00 дол. США, що еквівалентно 80 180,53
грн., прострочена заборгованість за
нарахованими процентами - 3,95 дол. США,
що еквівалентно 31,55 грн., загальна сума
пені - 1 316,58 дол. США, що
еквівалентно 10 516,45 грн.; стягнути
солідарно з відповідачів на користь
ПАТ "Банк Форум" судовий збір 1 690,64
грн.

За клопотанням представника позивача
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості з відповідача ОСОБА_4
були залишені без розгляду, оскільки
стало відомо, що є рішення
Новозаводського райсуду м.Чернігова
від 3 листопада 2009 року про стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості за кредитним
договором в розмірі 23 389,43 дол. США
та 5 000 грн., судових витрат 1 820 грн.
і відкрите виконавче провадження у
Новозаводському ВДВС Чернігівського
МУЮ.

За заявою представника позивача справу
за позовом ПАТ "Банк Форум" до ОСОБА_3
було передано до Фрунзенського
районного суду м. Харкова за місцем
проживання відповідача.

Рішенням Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 23 жовтня 2013 року
позовну заяву задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач ОСОБА_3 звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати і зазначає, що рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
воно не відповідає дійсним обставинам
справи, є незаконним та підлягає
скасуванню.

Вказує, що в матеріалах справи немає
доказів того, що предмет застави
знаходиться у ОСОБА_3, а в судовому
засіданні він пояснював, що
автомобіль, придбаний ОСОБА_4, було
передано в аренду у м. Харкові, а потім
його забрав Банк і не надав суду
доказів того, де знаходиться авто.

Зазначає, що у матеріалах справи
відсутній договір поруки і за
клопотанням його копію було надано
представником банку, але як вбачається
- він був укладений 26 липня 2010 року,
тобто, після того, як з ОСОБА_4 рішенням
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 03.11.2009 року були стягнуті
кошти у розмірі 23389,46 дол. США, 5000 грн.,
судові витрати 1820 грн.

Оскільки рішення набрало законної
сили та відносно ОСОБА_4 було відкрито
виконавче провадження, Банк достроково
розірвав кредитний договір з ОСОБА_4 в
односторонньому порядку, тобто, на
момент підписання договору-поруки
26.07.2010 року у ПАТ "Банк Форум" з ОСОБА_4
ніяких відносин не було, тому вважає
його недійсним.

Вважає, що своїми позовними вимогами
ПАТ "Банк Форум" ввів

суд в оману.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Постановляючи рішення про задоволення
позову , суд першої інстанції виходив з
того, що невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором є
підставою для стягнення
заборгованості з поручителя. При цьому,
на нього були покладені судові витрати.

З таким висновком суду, судова колегія
погоджується частково.

Судовим розглядом встановлено, 27.08.2008 р.
між ОСОБА_4 і АКБ "Банк Форум"
правонаступником якого є ПАТ "Банк
Форум"був укладений кредитний договір
№ 0027/08/27/1 Anewv , згідно з яким Банк надав у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності грошові кошти у
сумі 20573 доларів США на строк до 26
серпня 2015 року зі сплатою 13% річних
(а.с.16-18).

Відповідно до п.п.2.3. і п.2.5. Кредитного
договору боржник зобов'язався
щомісячно сплачувати кредитору
грошові кошти у сумі 245 дол. США а також
проценти за користування кредитними
коштами згідно п.2.7.

Умовами кредитного договору (розділ 4)
передбачена відповідальність боржника
за невиконання або неналежне виконання
зобов'язань, а саме, у разі
прострочення строків сплати кредитних
коштів та процентів боржник сплачує
неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 %
за кожен день прострочення (п.4.1.).

За кожний випадок невиконання або
неналежного виконання зобов"язань,
передбачених п.3.3. цього договору
Позичальник сплачує Банку штраф у
розмірі 5 000 грн. (п.4.4).

У забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за кредитним договором було
укладено 26 липня 2010 року між ПАТ "Банк
Форум" і ОСОБА_3 Договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за виконання боржником
умов кредитного договору

Боржником були порушені умови
кредитного договору, а саме, не
сплачувались поточні платежі по
кредиту і проценти за його
користування належним чином, в зв'язку
з чим, виникла заборгованість і Банк
звернувся до суду з позовом про її
стягнення .

Рішенням Новозаводського райсуду
м.Чернігова від 3 листопада 2009 року з
ОСОБА_4 стягнута заборгованість за
кредитним договором в розмірі 23 389,43
дол. США та 5000 грн., судових витрат 1
820 грн. і відкрите виконавче
провадження у Новозаводському ВДВС
Чернігівського МУЮ (а.с.60).

Згідно відповіді начальника
Новозаводського відділу державної
виконавчої служби від 17.07.2013 року за
період перебування виконавчого
документу на виконанні стягнення не
проводилось (а.с.135).

Відповідно до ст..629 ЦК України договір
є обов?язковим для виконання сторін.
Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у
межах,встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, розмір яких встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Статтями 549, 550, 611, 624 ЦК України за
порушення грошового зобов'язання
передбачена сплата неустойки (пені,
штрафу).

Згідно ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини по справі і дав
належну оцінку наданим сторонами
доказам і дійшов правильного висновку
про задоволення позову , але при цьому
помилково стягнув з відповідача судові
витрати.

Що стосується доводів апеляційної
скарги по суті справи, то ці питання
висвітлені в п. 2, 9,17,19 Постанови
Пленуму ВССУ « Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року №5.

Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного зобов'язання -
кредитного договору - характер і
укладається саме для забезпечення
виконання останнього, а поручитель
згідно з частиною першою статті 554 ЦК
відповідає перед кредитором, за
загальним правилом, солідарно із
позичальником, якщо договором поруки
не встановлено його додаткову
(субсидіарну) відповідальність.
Неможливість окремого розгляду цих
договорів може бути пов'язана, зокрема,
із визначенням суми заборгованості,
способу виконання зобов'язання та
іншими умовами договорів.

Разом із тим, оскільки пред'явлення
позову до солідарних боржників є
правом, а не обов'язком банку чи іншої
фінансової установи (частина перша
статті 543 ЦК), то банк може пред'являти
позов до кожного з них окремо.

Задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена. Задоволення
позову кредитора про стягнення
заборгованості з поручителя не є
перешкодою для пред'явлення позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена (п.9).

Зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК). Такі
підстави, зокрема, зазначені у статтях
599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Законодавство України не передбачає
обов'язку банку чи іншої фінансової
установи (кредитора) інформувати
поручителя перед укладенням договору
поруки про фінансовий та/або інший стан
позичальника. Оскільки особа здійснює
свої цивільні права вільно, на власний
розсуд (частина перша статті 12 ЦК), а
порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або в
повному обсязі (право вибору), то
незадовільний майновий стан
позичальника не є підставою для
визнання договору поруки недійсним
(п.19).

Таким чином, необхідно зазначити, що
дострокове присудження до виконання
основного зобов'язання в натурі не
тягне його припинення з дня набрання
законної сили рішенням суду і не
виключає стягнення процентів, пені та
збитків, а також інших штрафних
санкцій, передбачених угодою, до дня
фактичного задоволення (повного
розрахунку) як з боржника так і з
поручителя.

Звернення до суду з вимогою про
дострокове повернення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору згідно з ч. 2
ст. 1050 ЦК не означає односторонньої
відмови від договору, а є наслідком
невиконання чи неналежного виконання
боржником своїх договірних
зобов'язань. Це спосіб
цивільно-правової відповідальності
боржника. У подальшому при невиконанні
рішення суду у кредитора виникає право
стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625
ЦК, оскільки зобов'язальні
правовідносини не припинилися. У ст. 599
ЦК зазначено, що зобов'язання
припиняються його виконанням,
проведеним належним чином (а не в силу
ухвалення рішення суду).

З огляду на це, доводи апеляційної
скарги про розірвання банком договору
в односторонньому порядку є
необгрунтованими.

Суди двох інстанції достовірно
встановили, що боржник не розрахувався
з кредитором, рішення суду про
стягнення з нього заборгованості не
виконано, виконавче провадження
закрито, тому банк вправі звернутись з
позовом до поручителя. Заборгованість
станом на 12 березня 2012 року становила
169063,91 грн.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи .

Відповідач є інвалідом 2 групи і
відповідно до ст..5 ЗУ «Про судовий
збір» звільнений від сплати судового
збору.

Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону
звільнено від сплати судових витрат ,
вони компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги, має право змінити рішення суду
першої інстанції. Підставою для зміни
рішення суду першої інстанції в
апеляційному порядку згідно п.1, п.4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України є неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права.

Керуючись Постановою Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.ст. 3, 14, 258,267,559,589,627,629 ЦК України, ст.
79,88, 303, 304, 307, п. 1, п.4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316,
317, 319 ЦПК України, судова колегія

В и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду
міста Харкова від 23 жовтня 2013 року-
скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3
- судового збору в сумі 1690,64 грн. і
віднести їх за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може
бути подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: