Справа № 206/578/2012 Провадження № 22-ц/772/309/2013Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 47Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" січня 2013 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Іванюка М.В., Камзалова В.В., з участю секретаря Руденко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення часток зі спільного майна за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2012 року,

Встановила:

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання про встановлення дійсної ринкової вартості 21/100 частин майнового комплексу у м. Вінниці по вул. Уборевича, 13, визначення можливості розподілу цієї частини майнового комплексу на два окремих ізольованих приміщення з урахуванням рівності часток сторін та варіантів такого розподілу. Проведення експертизи просив доручити експертам Вінницької торгово-промислової палати.

Представники позивачки заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, оглянувши її матеріали, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Як зазначено у висновку експерта № 387/556/12-21 від 25 вересня 2012

року та згідно з п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року (далі Національний стандарт), ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження обєкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

П. п. 13, 14 Національного стандарту встановлено, що для визначення ринкової вартості враховується найбільш ефективне використання об'єкта оцінки; визначення ринкової вартості об'єкта оцінки можливе із застосуванням усіх методичних підходів у разі наявності необхідної інформації.

Згідно з п. п. 35, 36, 37 Національного стандарту оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур; оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення; з метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об'єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки; неможливість або недоцільність застосування певного методичного підходу, пов'язана з повною відсутністю чи недостовірністю необхідних для цього вихідних даних про об'єкт оцінки та іншої інформації, окремо обґрунтовується у звіті про оцінку майна.

Проте, для визначення ринкової вартості обєкту дослідження експерт застосовував лише дохідний підхід, який базується на врахуванні принципів найбільш використання та очікування, відповідно до яких вартість обєкта оцінки визначається як поточна вартість очікуваних доходів від найбільш ефективного використання обєкта оцінки, включаючи дохід від його можливого перепродажу (п. 42 Національного стандарту), і не обґрунтував у висновку неможливість або недоцільність застосування інших методичних підходів (витратного та порівняльного).

Отже, колегія суддів приходить до висновку про небезпідставність сумнівів відповідача у правильності висновку експерта № 387/556/12-21 від 25 вересня 2012 року, який покладено в основу рішення суду першої інстанції, а відтак необхідність призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 150, 202, 203, 304 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Призначити у справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницької торгово-промислової палати, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити такі питання:

1.Яка дійсна ринкова вартість 21/100 частин майнового комплексу у м. Вінниці по вул. Уборевича, 13?

2.Чи можливі варіанти розподілу вказаної частини майнового комплексу між сторонами, з урахуванням часток співвласників по 1/2, і, якщо так, то визначити такі варіанти?

Експертизу провести в строк до 1 березня 2013 року.

Для дослідження експертам надати матеріали цивільної справи.

Експертне дослідження провести за участю сторін чи їх представників, попередивши їх про час його проведення.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_4.

Провадження у справі зупинити до закінчення проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в частині зупинення провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу її проголошення.

Головуючий

Судді: