Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2013 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицький В.В.

при секретарі Тарапацькому Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до редакції газети «Вибір», шеф-редактора газети «Вибір» ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, зобовязання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом до редакції газети «Вибір», шеф-редактора газети «Вибір» ОСОБА_2, в якому просить визнати недостовірною інформацію, розповсюджену в газети «Вибір» за №4 від 27 квітня 4 травня 2012 року у статті «Пароха-таки пустили до будинку» щодо ОСОБА_3, зобовязати відповідачів спростувати таку недостовірну інформацію та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 25 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що в газеті «Вибір» за №4 від 27 квітня 4 травня 2012 року у статті «Пароха-таки пустили до будинку» щодо неї розповсюджена неправдива інформація, зокрема в зазначеній статті сказано «в.о. прокурора Львівської області А.Палюх повідомив, що за дорученням Дрогобицької міжрайонної прокуратури Дрогобицький райвідділ міліції перевірив факти, і 29 березня 2012 року порушив кримінальну справу за ст.358 ч.1 Кримінального Кодексу України (підроблення документів з боку ОСОБА_3)». Така інформація невідповідає дійсності, оскільки щодо позивача не було порушено жодної кримінальної справи. Також позивач вважає, що такими діями відповідачів було принижено її честь та гідність, а також вона зазнала значних душевних страждань, у неї розвинулась гіпертонічна хвороба, чим завдано їй моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 25000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, давши пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. Просять позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив та додатково пояснив, що джерелом інформації висвітленої у газеті «Вибір» за №4 від 27 квітня 4 травня 2012 року у статті «Пароха-таки пустили до будинку» про порушення щодо ОСОБА_1 кримінальної справи за ст.358 ч.1 КК України був офіційний лист В.о. прокурора А.Палюха від 30.03.2012 року №05/3-2150-12, а вони лише висвітлили цю інформацію. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, зясувавши фактичні обставини справи, суд переконаний, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Згідно ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація.

У відповідності до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими і фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сім'ї недостовірної інформації недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч.3 ст.227 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно ч.4 ст.277 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно в газеті «Вибір» за №4 від 27 квітня 4 травня 2012 року у статті «Пароха-таки пустили до будинку» була розповсюджена інформація наступного змісту: «В.о. прокурора Львівської області А.Палюх повідомив, що за дорученням Дрогобицької міжрайонної прокуратури Дрогобицький райвідділ міліції перевірив факти, і 29 березня 2012 року порушив кримінальну справу за ст.358 ч.1 Кримінального Кодексу України (підроблення документів з боку ОСОБА_1)».

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2010 р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Як видно з листа В.о. прокурора А.Палюха від 30.03.2012 року №05/3-2150-12, адресованому народному депутату України ОСОБА_4 на його депутатське звернення, останнього повідомлено про те, що при перевірці технічної документації із землеустрою щодо підготовки і видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 виявлено витяг із рішення №226 від 13.03.2008, в якому площа земельної ділянки, що передається у приватну власність для обслуговування житлового будинку, становить 0,1855 га, а відтак не відповідає площі, зазначеній у вищевказаному рішенні. У звязку з цим, матеріали перевірки Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою скеровано на адресу Дрогобицького РВ ГУМСУ у Львівській області для проведення перевірки в порядку ст.97 КПК України, яким 29 березня 2012 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2010 р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Відповідно до ч.2 ст.302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. При цьому фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що інформація стосовно ОСОБА_3, викладена у вищезгаданій статті, є висвітленням офіційної інформації, наданої уповноваженою на те особою, принижує честь та гідність позивача зі сторони відповідачів. Крім того, суд вважає, що позивачем не подано належних доказів на підтвердження причинно-наслідкового звязку між публікацією та заподіянням моральної шкоди позивачу, а також не представлено належного обґрунтування визначеного позивачем розміру моральної шкоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, ,217, 218 ЦПК України, ст.ст.15, 201, 277, 297, 302 ЦК України, Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2010 р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.