Справа № 667/3594/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року Комсомольський
районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді:
Котьо І.В.

при
секретарі:
Яворській А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із
спільної часткової власності та
визначення порядку користування
земельною ділянкою, –

встановив:

Позивач подав до суду вище вказану
позовну заяву посилаючись на ту
обставину, що йому на праві власності,
відповідно до нотаріально
посвідченого договору дарування від 13
липня 2012 року, належить 14/100 частин
житлового будинку № 56/102 по вул.
Запорізькій в м. Херсоні. В свою чергу
інша частина зазначеного житлового
будинку належить на праві власності
відповідачам у справі ОСОБА_2, яка є
власником 33/100 частин, та ОСОБА_3, який є
власником 53/100 частин. Даний житловий
будинок розташований на земельній
ділянці площею 558 м2. На теперішній час
позивач бажає виділити у натурі
належну йому частку із спільної
часткової власності на житловий
будинок № 56/102 по вул. Запорізькій в м.
Херсоні та визначити порядок
користування земельною ділянкою на
якій розташований зазначений будинок.
У зв’язку з чим позивач змушений
пред’явити до відповідачів
відповідний позов шляхом подання до
суду даної позовної заяви, в якій
просить суд виділити у натурі належні
йому 14/100 частини житлового будинку 56/102
по вул. Запорізькій в м. Херсоні та
визначити порядок користування
земельною ділянкою за адресою: м.
Херсон, вул. Запорізька, 56/102 відповідно
до висновку судової
будівельно-технічної експертизи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з’явився, про причини неявки суду не
повідомив, про час і місце судового
розгляду був своєчасно повідомлений
належним чином в порядку встановленому
ч.ч.4-5 ст. 74, ч.5 ст. 76 та ч.3 ст. 191 ЦПК
України, про що свідчить наявна в
матеріалах справи відповідна розписка
представника за довіреністю позивача
– ОСОБА_4 При цьому, позивач звернувся
до суду з письмовою заявою, в якій
просив суд розглянути справу за його
відсутності та зазначив проте, що
підтримує заявлені ним позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з’явилися, про причини
неявки суду не повідомили, про час і
місце судового розгляду був своєчасно
повідомлений належним чином в порядку
встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 та ч.3 ст. 191 ЦПК
України, про що свідчить наявна в
матеріалах справи відповідна розписка
відповідача. При цьому, відповідач
звернулася до суду з письмовою заявою,
в якій просила суд розглянути справу за
її відсутності та зазначила проте, що
позовні вимоги заявлені позивачем
визнає. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з’явився, про причини неявки суду не
повідомив, про час і місце судового
розгляду своєчасно повідомлявся
належним чином в порядку встановленому
ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчать
наявні в матеріалах справи
повідомлення ф.119 № 0002272 5 та № 0002279 2
відділення поштового зв’язку в с.
Токарівка Херсонської обласної
дирекції УДППЗ «Укрпошта» про вручення
21 і 22 листопада 2013 року рекомендованих
поштових відправлень № 2271438 5 та № 2263938 3
із судовими повістками про виклик.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив, що сторони у справі є
співвласниками домоволодіння № 56/102 по
вул. Запорізькій в м. Херсоні. Так,
позивачеві ОСОБА_1 належить на праві
власності 14/100 частини домоволодіння №
56/102 по вул. Запорізькій в м. Херсоні,
відповідно до нотаріально
посвідченого договору дарування від 13
липня 2012 року. В свою чергу інша частина
зазначеного домоволодіння належить на
праві власності відповідачам у справі
ОСОБА_2, яка є власником 33/100 частин, та
ОСОБА_3, який є власником 53/100 частин.
Дане домоволодіння розташоване на
земельній ділянці площею 558 м2.

Висновком № 37/13 судової
будівельно-технічної експертизи
судового експерта ОСОБА_5 від 14 серпня
2013 року на розгляд суду було надано
один можливий варіант виділу у натурі
14/100 частин домоволодіння № 56/102 по вул.
Запорізькій в м. Херсоні належної
позивачеві – співвласнику ОСОБА_1
складений на основі порядку
користування домоволодінням, який
фактично склався між його
співвласниками, згідно якого у
власність позивача ОСОБА_1 виділяється:
в житловому будинку літ. «А» приміщення
2-1 (магазин) площею 26,4 м2 вартістю 27146
грн., приміщення 2-1а (магазин) площею 4,6
м2 вартістю 4730 грн., приміщення 2-2
(кладова/комора) площею 10,9 м2 вартістю
11210 грн., ганок вартістю 586 грн. та в
підвалі під житловим будинком літ. «А»
приміщення Іа площею 13,9 м2 вартістю 11670
грн. Дійсна вартість загальної
виділеної у натурі частини споруд
становить 55342 грн., що складає 14/100
частин від всього домоволодіння. При
цьому, у вище згаданому висновку
судової будівельно-технічної
експертизи, на розгляд суду було надано
один варіант встановлення порядку
користування та розпорядження
земельною ділянкою площею 558 м2 на якій
розташоване домоволодіння № 56/102 по
вул. Запорізькій в м. Херсоні складений
на основі порядку користування
домоволодінням, який фактично склався
між землекористувачами –
співвласниками домоволодіння, у
відповідності з яким позивачеві ОСОБА_1
пропонується виділити у користування
1-шу частину земельної ділянки площею 64
м2, з якої земельну ділянку площею 21 м2
пропонується виділити у спільне
користування позивача ОСОБА_1 з
відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Враховуючі вище викладене суд
вважає, що позов заявлений позивачем в
частині виділу у натурі частки із
спільної часткової власності
обґрунтований та підлягає задоволенню,
у зв’язку з чим позивачеві ОСОБА_1 в
домоволодінні № 56/102 по вул.
Запорізькій в м. Херсоні необхідно
виділити у власність: в житловому
будинку літ. «А» приміщення 2-1 (магазин)
площею 26,4 м2 вартістю 27146 грн.,
приміщення 2-1а (магазин) площею 4,6 м2
вартістю 4730 грн., приміщення 2-2
(кладова/комора) площею 10,9 м2 вартістю
11210 грн., ганок вартістю 586 грн. та в
підвалі під житловим будинком літ. «А»
приміщення Іа площею 13,9 м2 вартістю 11670
грн. Дійсна вартість загальної
виділеної у натурі частини споруд
становить 55342 грн., що складає 14/100
частин від всього домоволодіння.

Згідно до пункту (а) ст. 95 ЗК України,
землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право самостійно господарювати
на землі.

Враховуючі вище викладене суд
вважає, що позов заявлений позивачем в
частині визначення порядку
користування земельною ділянкою
необґрунтований так як єдиний варіант
виділу у користування позивачеві
ОСОБА_1 частини земельної ділянки на
якій розташоване домоволодіння № 56/102
по вул. Запорізькій в м. Херсоні,
запропонований у висновку № 37/13
судової будівельно-технічної
експертизи судового експерта ОСОБА_5
від 14 серпня 2013 року, суперечить
порядку користування земельною
ділянкою встановленому для
відповідача ОСОБА_2 рішенням ухваленим
Комсомольським районним судом м.
Херсона 03 вересня 2003 року у цивільній
справі № 2-1866/03, яке набрало законної
сили. Тому суд не має можливості
визначити позивачеві ОСОБА_1 порядок
користування земельною ділянкою у
відповідності до варіанту
запропонованого у висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 14
серпня 2013 року, оскільки це в свою чергу
призведе до порушення прав відповідача
ОСОБА_2 як землекористувача. У зв’язку
з чим, за зазначених обставин, суд
вважає необхідним відмовити в
задоволенні даної частини заявленого
позивачем позову.

Відповідно до вимог першого
речення ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Відповідно до положень
ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов’язаних з розглядом справи. При
поданні позовної заяви до суду
позивачем було сплачено судові витрати
у вигляді судового збору в розмірі 230
грн. Згідно пункту 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України,
у позовах про право власності на
нерухоме майно, що належить фізичним
особам на праві приватної власності,
ціна позову визначається дійсною
вартістю нерухомого майна. При цьому,
на момент подачі позивачем до суду
даної позовної заяви суд не мав
відомостей щодо дійсної вартості
спірного нерухомого майна у зв’язку з
чим не мав можливості визначити ціну
позову та точний розмір судового збору,
який підлягав би сплаті позивачем.
Згідно положень ч.2 ст. 80 ЦПК України,
якщо на момент пред’явлення позову
встановити точну його ціну неможливо,
розмір судового збору попередньо
визначає суд з наступним стягненням
недоплаченого судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом при вирішенні
справи. У висновку судової
будівельно-технічної експертизи
судового експерта ОСОБА_5 від 14 серпня
2013 року вартість частки домоволодіння,
яка є предметом спору та виділяється
позивачеві у натурі, визначено в сумі
55342 грн. На момент подачі до суду даної
позовної заяви позивач повинен був
сплатити судовий збір в розмірі
визначеному ч.2 ст. 79 ЦПК України та ст. 4
Закону України «Про судовий збір» від 08
липня 2011 року № 3674-VI, згідно яких за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру сплачується
ставка судового збору в розмірі 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плат. Тобто на даний час
розмір судового збору за даним позовом
становить також 553,42 грн. На підставі
вище викладеного суд вважає необхідним
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 230 грн., що
були понесені позивачем у справі і
документально підтверджені. Крім
цього, з відповідачів на користь
держави підлягають солідарному
стягненню судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 323,42 грн., що не
були доплачені позивачем при поданні
позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216
ЦПК України, ст. 364 ЦК України, ст. 95 ЗК
України, ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08 липня 2011 року №
3674-VI, пунктами 2, 6 постанови Пленуму
Верховного Суду «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» від 04 жовтня
1991 року № 7, суд –

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виділ у натурі частки із спільної
часткової власності та визначення
порядку користування земельною
ділянкою – задовольнити частково.

Виділити у натурі в власність
ОСОБА_1 із спільної часткової власності
на домоволодіння № 56/102 по вул.
Запорізькій в м. Херсоні: в житловому
будинку літ. «А» приміщення 2-1 (магазин)
площею 26,4 м2 вартістю 27146 грн.,
приміщення 2-1а (магазин) площею 4,6 м2
вартістю 4730 грн., приміщення 2-2
(кладова/комора) площею 10,9 м2 вартістю
11210 грн., ганок вартістю 586 грн. та в
підвалі під житловим будинком літ. «А»
приміщення Іа площею 13,9 м2 вартістю 11670
грн., дійсна вартість виділеної частини
становить 55342 грн., що складає 14/100
частин від всього домоволодіння,
згідно висновку № 37/13 судової
будівельно-технічної експертизи
судового експерта ОСОБА_5 від 14 серпня
2013 року.

В іншій частині заявлених вимог про
визначення порядку користування
земельною ділянкою відмовити за
необґрунтованістю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
230 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в
сумі 323,42 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції, яким є
Комсомольський районний суд м. Херсона,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
І. В.
Котьо