06 листопада 2013 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
визначення часток із спільної сумісної
власності, визнання права власності,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
визначення часток у земельній ділянці
по АДРЕСА_1, ща належить сторонам на
праві спільної сумісної власності та
визнання за нею права власності на 31/100
частку вищевказаної земельної ділянки.
В судове засідання позивачка не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
вимоги позову підтримала та просила
про їх задоволення, проти заочного
розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки до суду не
повідомили, заперечень проти позову не
Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності сторін, оскільки у справі
достатньо даних про їх права та
Вивчивши доводи позову, дослідивши
письмові докази, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
Згідно договору дарування, укладеного
між ОСОБА_11 та позивачкою, посвіченого
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_12
р. №3383 від 16.09.2005 року, позивачка
придбала у власність 21/100 частину
домоволодіння АДРЕСА_1.
Співвласниками вказаного
домоволодіння на той час були: ОСОБА_2
3/100 часток, ОСОБА_3 5/100 часток, ОСОБА_4 3/100
часток, ОСОБА_14 4/100 часток, ОСОБА_6 4/100
часток, ОСОБА_7 7/100 часток, ОСОБА_8 9/100
часток, ОСОБА_9 7/100 часток, ОСОБА_177/100
Зазначене майно розташоване на
земельній ділянці, площею 710 кв.м., право
спільної сумісної власності на яку
зареєстровано за власниками
вищевказного домоволодіння на
підставі державного акту на право
власноті на землю№748767, виданого на
підставі рішення Миколаївської
міської ради від 11.07.2005 року, р.№ 34/29.
Цільове призначення земельної ділянки
- будівництво та обслуговування
житлового будинку та господарських
ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки ОСОБА_11
Рішенням Центрального районного суду
м.Миколаєва №2/3/3186/06 частки
співвласників вищевказаного
домоволодіння були змінені, внаслідок
чого частка ОСОБА_2 стала складати 4/100
часток, ОСОБА_3 4/100 часток, ОСОБА_4 4/100
часток, ОСОБА_5 6/100 часток, ОСОБА_6 6/100
часток, ОСОБА_1 31/100 частка, ОСОБА_7 13/100
часток, ОСОБА_16 13/100 часток, ОСОБА_9 10/100
часток, ОСОБА_10 9/100 часток.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.120 ЗК
України у разі переходу права
власності на будинок або його частину
від однієї особи до іншої за договором
довічного утримання право на земельну
ділянку переходить на умовах, на яких
ця земельна ділянка належала
попередньому землевласнику
(землекористувачу).

Відповідно ч.4 ст.120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Відповідно до ст.377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача). Розмір та
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв'язку з
переходом права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, є
істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Згідно ст.355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ст.356 ЦК України, власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного зних у праві власності є
спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Відповідно до ст. 89 ЗК України
земельна ділянка може належати на
праві спільної сумісної власності лише
громадянам. У спільній сумісній
власності перебувають земельні
ділянки: подружжя; членів фермерського
господарства, якщо інше не передбачено
угодою між ними; співвласників жилого
будинку. Володіння, користування
та розпорядження земельною ділянкою
спільної сумісної власності
здійснюються за договором або законом.
Співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.
Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст.90 ЗК України
власники земельних ділянок мають
право: продавати або іншим шляхом
відчужувати земельну ділянку,
передавати її в оренду, заставу,
спадщину; самостійно господарювати на
землі; власності на посіви і насадження
сільськогосподарських та інших
культур, на вироблену продукцію; Пункт
"в" частини першої статті 90 із змінами,
внесеними згідно із Законом N 3404-IV від
08.02.2006 використовувати у встановленому
порядку для власних потреб наявні на
земельній ділянці загальнопоширені
корисні копалини, торф, лісові
насадження, водні об'єкти, а також інші
корисні властивості землі; на
відшкодування збитків у випадках,
передбачених законом; споруджувати
жилі будинки, виробничі та інші будівлі
і споруди. Порушені права власників
земельних ділянок підлягають
відновленню в порядку, встановленому
законом.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що позивачка при отриманні в
дар 21/100 частки домоволодіння по
АДРЕСА_1 набула право власності на
земельну ділянку, яка відповідає цій
частині домоволодіння. При цьому
враховуючі рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва про зміну
часток вказаного домоволодіння, суд
вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1
право власності на 31/100 частку
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
виділивши цю частку зі спільної
сумісної власності співвласників
вказаної земельної ділянки.

Таким чином вимоги позову в частині
визнання права власнсоті обгрунтовані
та підлягають задоволенню.

При цьому вимоги про визначення частки
ОСОБА_11 в розмірі 31/100 вищевказаної
земельної ділянки задоволенню не
підлягають, оскільки на момент зміни
часток домоволодіння АДРЕСА_1 ця особа
вже не була його співвласником,
оскільки подарувала свою частку
домоволодіння 16.09.2005 року позивачці.

За такого позов підлягає частковому
задоволенню.

В силу ст.88 ЦПК України судовий збір
сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання
права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
31/100 частку земельної ділянки, площею 710
кв.м., розташовану у АДРЕСА_1.

В задоволенні інших вимог позову -
відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачами
протягом десяти днів з моменту
отримання копії даного рішення.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Подзігун Г.В.