Справа № 627/1168/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року

смт.
Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого – Л.В. Вовк

з участю секретаря - Т.І. Яхно,

представника позивача-адвоката
–ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Краснокутськ Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Краснокутської селищної ради
Краснокутського району Харківської
області про визнання права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями, -

в с т а н о в и в :

3 вересня 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Краснокутської селищної ради про
визнання права приватної власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, який розташований за
адресою: вул. Кірова, 54 смт.
Краснокутськ Краснокутського району
Харківської області.

В обґрунтування своєї заяви
позивачка вказала, що вона тривалий час
працювала в колгоспі «Маяк», який надав
їй для проживання будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться за вищевказаною адресою. У
1992 році вона вирішила придбати даний
житловий будинок, для чого звернулася з
відповідною заявою до адміністрації
колгоспу «Маяк». На засіданні
уповноважених членів колгоспу «Маяк»
вказана заява була розглянута, за
результатами розгляду якої було
вирішено продати вказаний будинок
ОСОБА_2 . В подальшому позивачка внесла
обумовлену вартість домоволодіння до
каси підприємства, однак
правовстановлюючих документів не
отримала. На даний час позивачка не має
змоги зареєструвати право власності на
придбане нею домоволодіння в органах
реєстраційної служби, оскільки
юридично за нею це право не закріплено.
Викладені обставини змусили позивачку
звернутися до суду , тому що іншим
способом захистити свої права
неможливо. Прохала визнати за нею
право приватної власності на житловий
будинок з господарськими будівлями за
набувальною давністю, так як , на її
думку , вона добросовісно заволоділа
чужим майном, та користується ним
більше 10 років.

9 жовтня 2013 року позивачка
уточнила позов та прохала визнати за
нею право приватної власності на
житловий будинок не за набувальною
давністю , а в зв»язку з тим , що
будинок вона купила в колгоспі , але
своєчасно не змогла оформити
нотаріально договір купівлі-продажу
та зареєструвати його органах БТІ.

У відкритому судовому засіданні
представник позивачки підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача у
відкрите судове засідання не з»явився,
однак надав до суду заяву, згідно якої
позов визнав та прохав слухати справу у
його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, прийшов до наступних
висновків.

Як було встановлено в судовому
засіданні, позивачка ОСОБА_2 працювала
в колгоспі «Маяк» Краснокутського
району Харківської області. В 1987 році
колгосп надав ОСОБА_2, як члену
підприємства , для проживання будинок з
господарськими будівлями,
розташований по вул. Кірова, 54 в смт.
Краснокутськ. З 23 січня
1987 року позивачка зареєструвалася та
проживає за вище вказаною адресою по
цей час.

Право власності на вказане
домоволодіння зареєстроване за
колгоспом «Маяк» на підставі рішення
виконкому Краснокутської селищної
ради від 3 листопада 1987 року за № 229, що
підтверджується відповідним
реєстраційним посвідченням, виданим
Богодухівським БТІ 10 листопада 1987 року
.

Як вбачається з довідки РКП
«Краснокутське БТІ» від 03.10.2013 року №
414, на даний час житловий будинок з
господарськими будівлями по
вул.Кірова ,54 в смт.Краснокутськ існує
та право власності зареєстровано за
колгоспом « Маяк».

З часу надання вказаного житла для
проживання, позивачка разом з сім»єю
стала мешкати у вказаному
домоволодінні, а в 1992 році звернулася з
заявою до адміністрації колгоспу з
проханням продати за готівковий
розрахунок наданий їй житловий
будинок.

Відповідно до виписки з протоколу №3
зборів уповноважених колгоспників
колгоспу « Маяк» Краснокутського
району Харківської області від 2
жовтня 1992 року , заяву позивачки було
розглянуто на зборах уповноважених
членів колгоспу та прийнято рішення
продати домоволодіння заявниці.
Оформлення документів щодо
купівлі-продажу було доручено
юрисконсульту колгоспу.

Балансова вартість домоволодіння на
момент продажу становила 22685 крб.

Вказана сума коштів була внесена
позивачкою до каси підприємства
,згідно квитанції до прибуткового
касового ордера № 455, копія якого
мається в матеріалах справи. Однак,
договір купівлі-продажу своєчасно
оформлений не був.

Оформити належним чином угоду
купівлі-продажу нерухомого майна на
даний час немає можливості, оскільки
колгосп «Маяк» ліквідовано.
Правонаступники вказаного
підприємства відсутні, що
підтверджується довідкою з єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб .

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивачки, ОСОБА_2 до цього
часу проживає у наданому їй будинку,
підтримує його в належному стані,
сплачує рахунки за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

.

Одним із способів захисту цивільних
прав, у відповідності до вимог ст. 16 ЦК
України, є визнання права. На даний час
право позивачки, як законного набувача
нерухомого майна, ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК
України суд розглядає справи на
підставі наданих сторонами доказів, в
межах заявлених позовних вимог. Кожна
сторона зобов’язана довести
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
тобто тягар доказування лежить на
сторонах цивільно-правового спору.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості.

Таким чином, суд, на підставі
досліджених в судовому засіданні
доказів приходить до висновку, що
вимоги ОСОБА_2 законні, обґрунтовані та
підтверджені необхідними доказами,
претензій до позивачки відносно того,
що вона купила будинок ніхто не має,
відповідач позов визнає. За таких
підстав позов ОСОБА_2 підлягає
задоволенню не за набувальною
давністю , а в зв»язку з тим , що
позивачка купила вказаний будинок .

Крім того, суд зазначає , що
строки позовної давності позивачкою
не пропущені, так як вона постійно
проживає в будинку, користується ним ,
сплатила гроші колгоспу за будинок,
однак своєчасно не оформила право
власності.

Керуючись ст.ст. 16, 328 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 73, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 - з а д о в о л ь н и т и .

Визнати за ОСОБА_2 право
приватної власності на житловий
будинок з господарськими будівлями,
який розташований по вул. Кірова, 54 в
смт. Краснокутськ Краснокутського
району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Краснокутський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набрало законної сили 9 грудня
2013 року.

Суддя:

ОСОБА_3