РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2013 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у
складі:

головуючого -судді Чішман Л.М.

секретаря Українця Р.Р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 про
визнання іпотечного договору
недйсним,-

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», третя
особа ОСОБА_2 про визнання недійсним
іпотечного договору від 14.11.2007 року
укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1, який посвідчений приватним
нотаріусом Житомирського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі № 5275. При
цьому посилалась на те, даний договір
укладено для забезпечення виконання
кредитного договору № МК 312-07 від 09.11.2007
року укладеного між ПАТ КБ
«Приватбанк» з ФОП ОСОБА_2. Однак, банк
звернувся до Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровськ з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № МК 312-07 від 09.11.2007 року з
ОСОБА_2, як з фізичної особи. За таких
обставин позивач вважає, що банк ввів
її в оману зазначивши, що вона
відповідає за боржника, як за
приватного підприємця, а кредитні
кошти видав боржнику як фізичній особі
громадянину України.

В судовому засіданні представник
позивачки та представник третьої особи
позовні вимоги підтримали з підстав
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив відмовити в
задоволенні позову, зазначив, що
кредитний договір укладався з ФОП
ОСОБА_2, так само як і договір іпотеки
укладено з метою забезпечення
виконання зобов»язань ФОП ОСОБА_2

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 09.11.2007 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ФОП ОСОБА_2
укладено кредитний договір № МК 312-07. З
метою забезпечення зобов»язання за
кредитним договором, 14.11.2007 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено
іпотечний договір, який посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі № 5275.

Зі змісту заочного рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ТОВ «Українське фінансове агенство
«Верус» про стягнення заборгованості
за кредитними договорами, одним з яких
є кредитний договір № МК 312-07 від 09.11.2007
року.

Позивач вважає доведенною
обставиною те, що ПАТ «Приватбанк»
звернувшись з позовом до ОСОБА_2, як до
фізичної особи, банк підтвердив, що
кредитні кошти видав боржнику, як
фізичній особі та таким чином ввів
позивача в оману зазначивши, що остання
відповідає за боржника як за
приватного підприємця, а кредитні
кошти видав боржнику, як фізичній
особі, дана обставина для позивача є
істотною.

У відповідності до ст. 230 ЦК
України якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення (частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним.
Обман має
місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування. Разом
з тим, наведені позивачем обставини,
які вона вважає такими, що банк
навмисно ввів її в оману, а саме, щодо
зазначення сторони правочину, не може
бути визнано як обставину, яка могла
перешкодити вчиненню правочину,
оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» уклав
кредитний договір саме з ФОП ОСОБА_2, а
звернення банку до суду, як до
фізичної особи ОСОБА_2 є правом банку,
оскільки чинне законодавство не
містить будь яких заборон щодо
визначення відповідача для звернення
до суду та дана обставина не може бути
підставою для визнання договору таким,
що укладений внаслідок обману.

Відповідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009р. №9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" -
правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої строни в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу в
діях відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.
Позивачем не надано жодних
доказів про наявність обману з боку
відповідача і здійснення ним дій по
введенню позивача в оману. Кредитний
договір укладено з ОСОБА_2 як з ФОП, за
договором іпотеки позивач виступила
майновим поручителем, як за ФОП ОСОБА_2
Отже, аналізуючи
наведене, оцінюючи всі докази по
справі, суд вважає, що позивачем не
доведено факту введення його
відповідачем в оману і це дає
можливість зробити висновок про
відсутність підстав для визнання
договору недійсним, а тому позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10.11.60.88.212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ПАТ КБ "ПриватБанк", третя особа
ОСОБА_2 про визнання недійсним
іпотечного договору від 14.11.2007 року
укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1, який посвідчений приватним
нотаріусом Житомирського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі № 5275 за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засідінні під час
проголошеня судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: