Справа №: 653/3557/13-ц
Провадження № 2/653/1186/13
УХВАЛА

11.12.2013

Генічеський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Хоменко В.Г.

при секретарі Кідалові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулись до суду із заявами про забезпечення позову, в яких посилаються на те, що в провадженні Генічеського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів на загальну суму 71062 грн.45 коп.

В своїй заяві про забезпечення позову від 09.12.2013 року заявники посилаються на те, що їм відомо про намір відповідачки переоформити на свого сина частину будинку по вул. Гагаріна,52 в смт. Лазурне Садовського району, тому вони просять суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачці та знаходиться в смт. Лазурне Скадовського району по вул. Гагаріна,52 та в м. Генічеську по вул. Гагаріна, 6. В аналогічній за змістом заяві про забезпечення позову поданої до суду заявниками 11.12.2013 року, просять суд забезпечити позов по даній справі шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії по відчуженню нерухомого та рухомого майна, яке належить відповідачці на праві приватної власності та знаходиться за вказаними вище адресами.

Будь-яких обґрунтувань стосовно того, що невжиття заходів забезпечення позову по справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заяви позивачки та її представника не містять.

Згідно вимог ч. З ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного суду України в п.4 своєї Постанови від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявляючи зазначені вище вимоги, позивач та його представник не надали жодних доказів на їх підтвердження, що виключає можливість у суду пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. З урахуванням того, що належне відповідачці житло не є предметом даного спору, заявниками необґрунтована необхідність застосування таких видів забезпечення позову, як накладення арешту на належне ОСОБА_3 нерухоме майно та заборона на його відчуження.

Посилання заявників на нібито наміри відповідачки переоформити житловий будинок на свого сина, жодним доказом не підтверджена. З наданих суду матеріалів не вбачається, що накладення арешту на рухоме майно, яке належить відповідачці, відповідає вимогам ч.3 ст. 152 ЦПК України, щодо співмірності виду забезпечення позову, заявленим позивачем вимогам.

Крім того, ОСОБА_3 надала суду заву, в якій заперечує проти тверджень заявників викладених в їх заявах про забезпечення позову щодо її намірів відчужити належне їй рухоме і нерухоме майно, та додала до нього рішення суду про відмову позивачці у позові про визнання договору на який вона посилається, як на підставу своїх вимог, недійсним. В цій же заяві відповідачка зі свого боку зобовязується не вчиняти ніяких дій по відчуженню належного їй майна до вирішення даного спору судом.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин суд вважає, що заяви про забезпечення позову не відповідають вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України, а тому згідно вимог ч.8 ст.153 ЦПК України вони підлягають поверненню заявникам.

К е р у ю ч и с ь ч. 2 ст.151, ч.8 ст.153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 від 09.12.2013 року та 11.12.2013 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, повернути заявникам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Херсонської області через Генічеський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_4