Справа № 152/1992/13-ц
У Х В А Л А

03 жовтня 2013 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Славінської Н.Л.

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 про забезпечення позову,

встановив:

12.09.2013 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи його тим, що 16.01.1996 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, а 1.04.2013 року шлюбні відносини фактично припинені, відповідач залишив сімю. В період шлюбу нею та відповідачем спільно було придбано транспортні засоби: легковий автомобіль DAEWO LANOS TF 69Y 2007 року випуску з номерним знаком АВ 9404 АМ, вантажно пасажирський автомобіль Mercedes-Benz 2008 року випуску, вантажно пасажирський автомобіль FORD Transit 1991 року випуску. ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, займається реалізацією товарів повсякденного попиту. Вона та відповідач під час спільного проживання підприємницькою діяльністю також займалися спільно. За отримані від підприємницької діяльності кошти були придбані вказані транспортні засоби, тому вказане майно є спільною сумісною власністю. Відповідач з квітня 2013 року проживає окремо, проте, ? частину доходів, отриманих від підприємницької діяльності їй не надавав. Відтак, просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на транспортні засоби DAEWO LANOS TF 69Y 2007 року випуску з номерним знаком АВ 9404 АМ та FORD Transit 1991 року випуску, а відповідачу залишити автомобіль Mercedes-Benz 2008 року випуску; стягнути з відповідача на її користь ? частину одержаних ним доходів від підприємницької діяльності, починаючи з 1.04.2013 року по даний час.

13.09.2013 року ухвалою судді означений позов залишено без руху у звязку із порушенням вимог ст. 119 ЦПК України і надано строк позивачці на виправлення недоліків позовної заяви, що не може перевищувати трьох днів з дня отримання ухвали судді.

Як убачається із зворотного повідомлення, ухвала судді від 13.09.2013 року отримана позивачкою 20.09.2013 року (а.с.49).

На виконання ухвали судді від 13.09.2013 року позивачкою подано до суду 23.09.2013 року заяву про уточнення позовної заяви з квитанцією про сплату судового збору, представником позивачки ОСОБА_4 заяву про виконання ухвали суду, яка не виправляє недоліків позову і є по своїй суті запереченням на означену ухвалу судді від 13.09.2013 року, а також представником позивачки ОСОБА_3 23.09.2013 року надіслано позовну заяву із виправленими недоліками, яка надійшла до суду 24.09.2013 року.

Відтак, вимоги ухвали судді від 13.09.2013 року виконано, у звязку із чим судом, відповідно до вимог ч.3 ст.122 ЦПК України, з метою вирішення питання про відкриття провадження у справі зроблено запит в Шаргородський РС УДМС України у Вінницькій області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2

30.09.2013 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі.

Разом із позовною заявою позивачкою та її представником ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби DAEWO LANOS TF 69Y 2007 року випуску з номерним знаком АВ 9404 АМ, FORD Transit 1991 року випуску, Mercedes-Benz 2008 року випуску та заборони відповідачу вчиняти інші дії щодо відчуження означених автомобілів; витребувати із МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області інформацію на транспортні засоби FORD Transit 1991 року випуску, Mercedes-Benz 2008 року випуску щодо марки, року випуску, кольору, типу транспортних засобів, обєму двигуна, номерів агрегатів, номерів кузова, номерних знаків, мотивуючи заяву тим, що відповідач має намір зняти транспортні засоби з реєстрації Жмеринського МРЕВ ДАІ УМВС України у Вінницькій області з метою подальшого їх відчуження, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя. Крім того, позивачка позбавлена можливості надати суду належну інформацію про предмети спільного майна подружжя, оскільки їй відмовлено у наданні інформації про транспортні засоби.

Статтею 151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З розяснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вбачається, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.153 ЦПК України).

Оскільки провадження у справі відкрито 30.09.2013 року, то днем надходження заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову є день відкриття провадження у справі.

До заяви про забезпечення позову позивачкою ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_3 додано документ, що підтверджує сплату судового збору, в силу вимог ст.151 ЦПК України.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам (ч.1 ст.152 ЦПК України).

У заяві про забезпечення позову позивачка та її представник ОСОБА_3 просять накласти арешт на транспортні засоби DAEWO LANOS TF 69Y 2007 року випуску з номерним знаком АВ 9404 АМ, FORD Transit 1991 року випуску, Mercedes-Benz 2008 року випуску та заборонити відповідачу вчиняти інші дії щодо відчуження означених автомобілів.

Із розяснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вбачається, що при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи, що позивачкою ОСОБА_1 подано до суду позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, і, відповідно до вимог ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а також враховуючи, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя, яке складається, в тому числі із транспортних засобів, які, як стверджує позивачка, набуті в період шлюбу, вивчивши заву про забезпечення позову, матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.01.1996 року до даного часу, хоча шлюбні відносини припинено, виходячи із змісту заяви, в квітні 2013 року (а.с.8).

Оскільки позивачкою ОСОБА_1 подано до суду позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зокрема, предметом поділу є транспортні засоби, то суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір.

Як зазначила позивачка, транспортні засоби DAEWO LANOS TF 69Y 2007 року випуску з номерним знаком АВ 9404 АМ, FORD Transit 1991 року випуску, Mercedes-Benz 2008 року випуску, придбані у період шлюбу.

З доданої до справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС №054807 автомобіля DAEWO LANOS TF 69Y 2007 року випуску з номерним знаком АВ 9404 АМ вбачається, що він належить відповідачу ОСОБА_2 і зареєстрований на його імя 19.12.2007 року, тобто у період шлюбу з позивачкою (а.с.13).

З обсягу позовних вимог вбачається, що позивачка просить в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності, в тому числі, на означений транспортний засіб.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідач має намір відчуження транспортного засобу, у звязку із чим, враховуючи, що предметом позову є поділ майна подружжя, до складу якого входить і вказаний автомобіль, то суд вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1

Відтак, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб автомобіль DAEWO LANOS TF 69Y 2007 року випуску з номерним знаком АВ 9404 АМ, зареєстрований на імя відповідача, а також заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження транспортного засобу до вирішення спору в судовому порядку.

При цьому суд враховує, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.10-11), можливо, використовує у своїй господарській діяльності зазначений транспортний засіб, проте, на думку суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та заборони вчиняти дії по відчуженню транспортного засобу є відповідним заявленим позовним вимогам та не перешкоджатиме здійсненню відповідачем господарської діяльності як фізичній особі-підприємцю.

Щодо накладення арешту на транспортні засоби FORD Transit 1991 року випуску, та Mercedes-Benz 2008 року випуску, а також заборони відповідачу вчиняти дії по відчуженню означених транспортних засобів, то суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій частині задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не представлено доказів на підтвердження того, що ці транспортні засоби придбані у період шлюбу та зареєстровані на імя позивачки чи відповідача.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що зазначені транспортні засоби належать одному із подружжя, що є сторонами позову, і що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про можливе задоволення позову ОСОБА_1, а також робить неможливим виконання такої ухвали суду, тому вимоги позивачки про забезпечення позову в цій частині задоволенню не підлягають.

У другому пункті прохальної частини заяви про забезпечення позову позивачка ОСОБА_1 просить витребувати докази із МРЕВ УДАІ УМВС України, зокрема, інформацію про транспортні засоби FORD Transit 1991 року випуску, та Mercedes-Benz 2008 року випуску, посилаючись, як на підставу даної вимоги, на ст.ст.27,137,151, 152 ЦПК України.

Як зазначено вище, витребування доказів не передбачено, як вид забезпечення позову у ст.152 ЦПК України. Частиною 2 ст.152 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Проте, витребування доказів є одним із видів забезпечення доказів, відповідно до ст.137 ЦПК України, на яку в тому числі, як на підставу своєї заяви про забезпечення позову посилається позивачка ОСОБА_1, та відповідно до ст.133 ЦПК України.

Відтак, суд вважає, що витребування доказів не може розглядатися в контексті заяви про забезпечення позову, оскільки до заяви про забезпечення доказів, відповідно до ст.ст.133, 134 ЦПК України, предявляються певні вимоги, до такої заяви можуть застосуватися наслідки ст.121 ЦПК України, що не передбачено чинним цивільним процесуальним законодавством для заяв про забезпечення позову. Крім того, до заяви про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині витребування доказів інформації із МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області про транспортні засоби FORD Transit 1991 року випуску, та Mercedes-Benz 2008 року випуску, задоволенню не підлягає.

Суд вважає за необхідне розяснити позивачці її право звернення до суду із заявою про забезпечення доказів, зокрема, про витребування доказів, щодо витребування яких у неї є труднощі.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на належний на підставі свідоцтва про реєстрацію від 19.12.2007 року серії АВС №054807, ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання якого м. Шаргород вул. Пушкіна, 16, фактичне місце проживання с. Мурафа, вул. Заводська, 12, транспортний засіб автомобіль марки DAEWO, модель LANOS TF 69Y 2007 року випуску, типу легковий седан-В, з реєстраційним номером АВ 9404 АМ, зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) SUPTF69YD7W322876, повна маса 1595, маса без навантаження 1111, об'єм двигуна 1498, тип пального бензин.

Заборонити відчуження будь-яким способом відповідачем ОСОБА_2 належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію від 19.12.2007 року серії АВС №054807 транспортного засобу марки DAEWO, модель LANOS TF 69Y 2007 року випуску, типу легковий седан-В, з реєстраційним номером АВ 9404 АМ, зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) SUPTF69YD7W322876, повна маса 1595, маса без навантаження 1111, об'єм двигуна 1498, тип пального бензин.

В решті вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали щодо накладення арешту на належний ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію від 19.12.2007 року серії АВС №054807 транспортний засіб марки DAEWO, модель LANOS TF 69Y 2007 року випуску, типу легковий седан-В, з реєстраційним номером АВ 9404 АМ та заборони на вчинення відповідачем ОСОБА_2 будь-яких дій щодо відчуження даного транспортного засобу надіслати державному нотаріусу Шаргородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, в відділ Державної виконавчої служби Шаргородського РУЮ Вінницької області, у МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області для відома і негайного виконання.

Копію ухвали направити позивачці ОСОБА_1 для відома.

Копію ухвали направити відповідачу ОСОБА_2 для відома і виконання.

Розяснити позивачці ОСОБА_1 її право звернення до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування доказів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: