Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 2-604/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2013 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.,

секретаря Вовк О.С.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування Перемишлянської РДА ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та органу опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 та органу опіки та піклування Перемишлянської РДА про повернення дитини за попереднім місцем проживання покликаючись на те, що 18 вересня 2012р. його дружина ОСОБА_4 таємно без його згоди вивезла їх дочку ОСОБА_5 з м. Перемишляни, де остання з ними постійно проживала, ІНФОРМАЦІЯ_1 та є зареєстрована. Вважає, що життя і здоровя його дитини перебуває у небезпеці, оскільки вона тривалий час проживала з чужими людьми в Рівненській області, а потім її перевезли в м. Тернопіль в квартиру, де проживають батьки відповідачки. Просить відібрати ОСОБА_5 у ОСОБА_4 та повернути її за попереднім місцем проживання, застосувати негайне виконання рішення, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги та просять відібрати від ОСОБА_4 дитину ОСОБА_5 та повернути її за попередній місцем проживання, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, проте надіслала заперечення на предявлений позов в якому зазначила, що зважаючи на те, що позивач створював неналежні умови для проживання у його квартирі, постійно скандалив, погрожував їм з дочкою фізичною розправою, виганяв їх з квартири, що негативно впливало на стан дитини, вона була змушена переїхати з дитиною проживати до своїх батьків в м. Тернопіль, де вона і зареєстрована. Згодом, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13.05.2013р. шлюб між нею та позивачем було розірвано, а також відкрито провадження за її позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини. Зазначає, що відповідно до принципу №6 Декларації прав дитини від 20.11.1959р. дитина може бути розлучена з матірю лише у винятковій ситуації.

Представник органу опіки та піклування Перемишлянської РДА позов заперечила та зазначила, що документально підтвердженого факту про викрадення дитини немає, малолітня ОСОБА_5 перебуває з своєю матірю ОСОБА_4 за місцем реєстрації останньої на законних підставах, з акту обстеження житлово-побутових умов від 20.05.2013р. вбачається, що побутові умови за місцем реєстрації та проживання матері дитини по вул. Золотогірська, 12/23 в м. Тернопіль відповідають санітарно-гігієнічним умовам та знаходяться на належному рівні, а тому немає підстав розлучати дитину з матірю.

Вислухавши пояснення та доводи представника сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з свідоцтва про шлюб 1-СГ№068265 та свідоцтва про народження від 07.10.2009р., між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 28.08.2007р. в Корелицькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області було зареєстровано шлюб, актовий запис за №4, який в подальшому згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2013 року було розірвано, та від якого у них 24 вересня 2009р. народилась дочка ОСОБА_5.

Як ствердив позивач та вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки№1289 від 05.10.2012р. (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) малолітня ОСОБА_5Л, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Як вбачається з матеріалів справи та зокрема рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.05.2013р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, який був зареєстрований 28 серпня 2007р. Корелицькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №4 розірвано.

Відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.05.2013р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

З огляду листа служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради №1214/04-24.1 від 25.06.2013р. та акту обстеження житлово-побутових умов від 20.05.2013р. вбачається, що при обстеженні житлово-побутових умов за місцем проживання малолітньої ОСОБА_5 по вул. Золотогірська, 12/23 в м. Тернопіль встановлено, що за даною адресою зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 У помешканні малолітня ОСОБА_5 проживає з бабусею, дідусем та матірю. Санітарно-гігієнічні умови на належному рівні, в квартирі чисто та прибрано, підстав стверджувати про загрозливу ситуацію, яка б негативно впливала на життя, здоровя та розвиток дитини немає.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 показала, що неодноразово бачила, як ОСОБА_1 забирав з садочку дочку, гуляв з нею у вільний від роботи час.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що позивач розповідав йому, що переживає з приводу забрання дружиною їх дочки з м. Перемишляни в м. Тернопіль без його відома.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що відповідачкою на прохання зустрічі батька з дитиною було категорично відмовлено.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що на прохання позивача перевіряла присутність його дружити та дитини в приміщенні квартири по вул. Привокзальна, 9/25 в м. Перемишляни, однак на її дзвінки у двері ніхто не відповів.

В судовому засіданні встановлено, що сімейні відносини, що склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 призвели до розриву сімейних стосунків між ними, що призвело до вимушеного переїзду відповідачки за місцем проживання батьків разом з дитиною.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав передбачених ст. 170 СК України для задоволення заявленого позову з мотивів наявного судового спору між батьками про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989р. держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 30, 57, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 160-162. 170 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та органу опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації про відібрання дитини - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_14