Провадження № 2-6347/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ІНГОССТРАХ» до ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2 про стягнення шкоди в порядку
регресу -

В С Т А Н О В И В :

28.10.2013 року позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом та просив стягнути
з відповідача на його користь суму
страхового відшкодування в розмірі 53
795,82 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що між ЗАТ «СК «ІНГОССТРАХ»,
назву якого відповідно до рішення
Загальних зборів акціонерів від
27.04.2011р. змінено на ПАТ "СК "ІНГОССТРАХ"
та ОСОБА_2 22.02.2010 року було укладено
договір страхування №cnglau33083, згідно
якого позивач зобов'язався у разі
настання страхового випадку сплатити
страхове відшкодування у межах
страхової суми у порядку та на умовах,
передбачених договором.

30.07.2010 року в м. Київ., на пр. Відрадний
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
автомобіля Opel Astra, реєстраційний №
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля НONDA, реєстраційний № НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_1.

В наслідок зазначеної ДТП було
пошкоджено автомобіль «Opel Astra», д.н.
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2 та застрахований в ПАТ «СК
«Інгосстрах» відповідно до договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів.

Позивач зазначає, що у відповідності до
розгорнутої інформації ДАЇ
Соломянського району м. Києва від 30.07.2010
року винним у спричиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди є водій
автомобіля НONDA реєстраційний № НОМЕР_2,
ОСОБА_1

Посилається, що у відповідності до
Звіту про оцінку вартості майнової
шкоди, заподіяної ушкодженням
транспортного засобу, № 67-2010 від 30.08.2010
року, складеного ТОВ ЄАК «Довіра»,
розмір заподіяної шкоди автомобілю
третьої особи склав 54 353,32 грн. Сума
страхового відшкодування до виплати
Страхувальнику з урахування
визначеної Договором страхування
франшизи на підставі Страхового акту
№И-7461 від 10.11.2010 року складає 53545,82 грн.

Зазначене страхове відшкодування
виплачено ОСОБА_2 на підставі
платіжного доручення в повному обсязі.

Витрати на проведення оцінки шкоди
заподіяної автомобілю ОСОБА_2 склали
250,00 грн.

Враховуючи, що позивачем відшкодовано
шкоду завдану ОСОБА_2, останній
звернувся до суду з регресним позовом
до відповідача та просить його
задовольнити з наведених вище підстав.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував посилаючись на те,
що він не є винною особою в ДТП, що мала
місце 30.07.2010 року в м. Києві, на пр.
Відрадний, оскільки визнано винним
саме водія автомобіля „Деу-Ланос”, д.н.
НОМЕР_10, ОСОБА_3. Зазначив, що ці дані
підтверджуються постановою про
закриття кримінального провадження
від 26.04.2011 року, яка набрала чинності. А
тому, просив відмовити в задоволені
позову в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не
з»явилася, про дату та час розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суд до відома не
поставив, а тому суд, з урахуванням
думки сторін, вважає за можливе
розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши та
оцінивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 22.02.2010 року між
ЗАТ «СК «ІНГОССТРАХ», назву якого
відповідно до рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.04.2011р. змінено на ПАТ
"СК "ІНГОССТРАХ" та ОСОБА_2 було укладено
договір страхування №cnglau33083, згідно
якого позивач зобов'язався у разі
настання страхового випадку сплатити
страхове відшкодування у межах
страхової суми у порядку та на умовах,
передбачених договором.

30.07.2010 року в м. Київ., на пр. Відрадний
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів
„Деу-Ланос”, д.н. НОМЕР_10, під
керуванням водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
«Хонда-Сівік» д.н. НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
«Опель-Астра», д.н. НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
автобус А-09202 «Богдан», д.н. НОМЕР_8, під
керуванням водія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
«Мітсубісі - L 200», д.н. НОМЕР_9 під
керуванням водія ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

На підставі заяви страхувальника та
Страхового акту №И-7461 від 10.11.2010 року,
позивачем було виплачено суму
страхового відшкодування в розмірі
53545,82 грн.

Вбачається, що розмір страхового
відшкодування визначався на підставі
Звіту про оцінку вартості майнової
шкоди, заподіяної ушкодженням
транспортного засобу, № 67-2010 від 30.08.2010
року, складеного ТОВ ЄАК «Довіра», та
який становив 54 353,32 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Зазначені вимоги закріплені і в
статті 27 Закону України «Про
страхування».

Статтею 1166 ЦК України визначено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно положень ст. 1187 ЦК України
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб є джерелом підвищеної
небезпеки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Позивачем пред'явлено позов до
відповідача,як винної особи в ДТП, яка
сталася 30.07.2010 року посилаючись на
довідку ДАІ від 30.07.2010 р.

Разом з тим, згідно постанови про
закриття кримінального провадження
від 26.04.2011 року вбачається, що винним в
ДТП, яка сталася 30.07.2010 року в м. Києві,
на пр. Відрадний, визнано водія
автомобіля „ЗАЗ-TF699P”, д.н. НОМЕР_10
ОСОБА_3.

Як вбачається з даної постанови водій
ОСОБА_3 грубо порушив п.8.7.3 (е)ПДР
України виїхавши на перехрестя бул Ів.
Лепсе та пр.-ту Відрадного на
забороняючий йому рух , червоний
сигнал світлофору, де здійснив
зіткнення із автомобілем «Хонда-Сівік»
д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. «Опель-Астра», д.н.
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, автобус А-09202 «Богдан», д.н.
НОМЕР_8, під керуванням водія ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, «Мітсубісі - L 200», д.н.
НОМЕР_9 під керуванням водія ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно постанови також встановлено, що
ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження ,
від яких помер в КМКЛ №17 .

Дана постанова набрала чинності.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів висновків експертів.

Як випливає зі ст.58,57 ЦПК України докази
повинні бути належними та допустимими,
зокрема, певні обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, тобто
письмовими доказами, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, в даному випадку
поясненнями сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальному провадженні,
що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Оскільки, з постанови про закриття
кримінального провадження від 26.04.2011
року вбачається, що винним в ДТП, яка
сталася 30.07.2010 року є ОСОБА_3, то
відповідно до ст. 61 ЦПК України дана
обставина не підлягає доказуванню.

Доказів того, що винним у ДТП, яка
сталася 30.07.2010 року є саме відповідач по
справі, позивачем не надано та дані
обставини не підтверджені матеріалами
справи.

З огляду на викладене суд вважає, що
вимоги позивача про стягнення з
відповідача сплаченого страхового
відшкодування, як винної особи в ДТП ,
яка сталася 30.07.2010 року є недоведеними.

Таким чином, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову в
повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі», Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», ст.ст. 993, 1166, 1187,
1191 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 169, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ІНГОССТРАХ» до ОСОБА_1 про
стягнення шкоди в порядку регресу,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту проголошення рішення.

Суддя: