АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2211/2126/2012
Провадження № 22-ц/792/2659/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого
- судді Варвус Ю.Д.,

суддів -
Купельського А.В., Федорової Н.О.,

при
секретарі - Сацюк Г.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 28 жовтня 2013
року у справі за позовом Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
від імені і за дорученням якого діє
відокремлений підрозділ «Хмельницька
атомна електрична станція» до ОСОБА_1
про стягнення боргу за надані
комунальні послуги та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
від імені і за дорученням якого діє
відокремлений підрозділ «Хмельницька
атомна електрична станція» про
припинення зобов'язання шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування позову зазначив, що
01.02.2008 року між ДП НАЕК «Енергоатом» ВП
«Хмельницька АЕС» та ПП ОСОБА_1
укладено договір № 334 на подачу питної
води та приймання стічних вод до
каналізації від адміністративного
будинку, що по АДРЕСА_1. Відповідно до
умов договору ДП НАЕК «Енергоатом» ВП
«Хмельницька АЕС» прийняло на себе
зобов'язання забезпечити відповідача
питною водою та приймати стічні води до
каналізації, відповідач в свою чергу
зобов'язався щомісячно проводити
розрахунок за надані йому послуги в
грошовій формі шляхом проведення
попередньої оплати в розмірі 50 % на
розрахунковий рахунок ВП ХАЕС до 10
числа поточного місяця та провести
кінцевий розрахунок до 20 числа місяця,
наступного за розрахунком, на підставі
одержаного рахунку. Він в повному
обсязі виконав свої зобов'язання щодо
надання зазначених послуг, проте
відповідач не розрахувався за надані

________________________________________________________________________
________

Головуючий у першій інстанції -
Гаврищук Л.П. Провадження №
22-ц/792/2659/13

Доповідач -Федорова Н.О.
Категорія № 24

послуги. 06.08.2012 року відповідачу було
направлено вимогу про стягнення
заборгованості в сумі 415 грн. 45 коп.,
однак оплату заборгованості
відповідачем не проведено. На підставі
наведеного представник позивача в
даній позовній заяві просив стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за надані
комунальні послуги в сумі 415 грн. 45 коп.

Рішенням Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 28 жовтня 2013
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
від імені і за дорученням якого діє
відокремлений підрозділ «Хмельницька
атомна електрична станція» 415 грн. 45
коп. боргу з надані комунальні послуги.
Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з таким рішенням,
відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити повністю.

Вважає це рішення незаконним та
необґрунтованим, оскільки недоведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленим, та
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для правильного вирішення
цієї справи. При цьому, посилаючись на
Закон України «Про питну воду та питне
водопостачання», Правила користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення в містах і селищах
України, приходить до висновку, що
споживач питної води повинен
відповідати певним ознакам. Зокрема:
бути фізичною особою, яка використовує
питну воду для забезпечення
фізіологічних, санітарно-гігієнічних,
побутових та господарських потреб;
бути власником будинку, що перебуває у
приватній власності; бути фізичною
особою-підприємцем, що має у власності,
господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення. Однак, він усім цим
ознакам не відповідає, про що є певні
докази в матеріалах справи.

Зокрема вказує, що в матеріалах справи
наявна довідка комунального
підприємства Нетішинської міської
ради «Бюро технічної інвентаризації»
від 25.09.2013 року № 246, зі змісту якої
слідує, що згідно правоустановлюючих
документів з 2007 року нерухомого майна
за ОСОБА_1 не зареєстровано, у тому
числі й адміністративний будинок по
АДРЕСА_1.

Згідно з повідомленням державного
реєстратора виконавчого комітету
Нетішинської міської ради від 12 жовтня
2009 року № 101/09, останнім було проведено
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 Таким чином,
він не є споживачем питної води, в силу
викладених обставин не міг споживати
комунальні послуги позивача, тому не
повинен їх оплачувати.

У судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явились, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення. Відповідач надіслав
заяву, у якій просив справу розглядати
у його відсутність, апеляційну скаргу
підтримує.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Давши належну оцінку доказам у справі,
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, а його висновки
узгоджуються з матеріалами справи і
відповідають закону.

Встановлено, що 01.02.2008 року між ДП НАЕК
«Енергоатом» в особі начальника
комунального господарства ВП ХАЕС
Сніщуком С.В., який діє на підставі
доручення ДП НАЕК «Енергоатом», з
однієї сторони та приватним
підприємцем ОСОБА_1 з другої сторони
був укладений договір № 334 про подачу
питної води та приймання стічних вод до
каналізації. Однак, останній належним
чином не виконував умови даного
договору, у зв'язку з чим станом на
01.01.2010 року заборгував позивачу за
надані послуги 415 грн. 45 коп.

14.11.2008 року ОСОБА_1 припинив
підприємницьку діяльність. 06.08.2012 року
позивач надіслав йому вимогу, з
проханням погасити заборгованість по
вищевказаному договору. Однак,
останній відмовляється це робити,
посилаючись на те, що на даний час він
не є споживачем по договору і станом на
01.01.2010 року також ним не був.

Вказане підтверджується даними
договору (а.с. 4, 5); даними рахунків № 4164
від 31.08.2009 року, № 4665 від 30.09.2009 року, №
5224 від 30.10.2009 року, № 5840 від 30.11.2009 року,
№ 6419 від 31.12.2009 року (а.с. 8-12); даними
листа від 06.08.2012 року № 45-1052/8119,
адресованого керівництвом ВП
«Хмельницька АЕС» ОСОБА_1 (а.с. 13); даними
повідомлення виконавчого комітету
Нетішинської міської ради від 12.10.2009
року № 101/09 про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (а.с. 135).

Відповідно до ч.4 ст. 501 ЦК України
вимоги кредиторів, не визнані фізичною
особою-підприємцем, діяльність якої
припиняється, якщо кредитор у місячний
строк з дня одержання повідомлення про
повну або часткову відмову у визнанні
його вимог не звертався до суду з
позовом, та вимоги, у задоволенні яких
за рішенням суду кредиторові
відмовлено, а також вимоги, не
задоволені через відсутність майна,
вважаються погашеними.

Як вбачається з матеріалів справи і
сторонами це не оспорено, позивач,
зважаючи на те, що договір між ним та
відповідачем розірваний не був, на те,
що останній добровільно не здійснював
погашення заборгованості, на те, що
ОСОБА_1 порушив процедуру письмового
повідомлення про прийняте рішення щодо
припинення його підприємницької
діяльності, передбачену ст. 501 ЦК
України, 06.08.2012 року надіслав йому
вимогу, з проханням погасити
заборгованість в сумі 415 грн. 45 коп.
Однак, ОСОБА_1, дану вимогу не виконав,
хоча визнав (а.с.49). А тому, позивач
звернувся в межах строку,
передбаченого ч.4 ст. 501 ЦК України,
22.10.2012 року до суду про стягнення
заборгованості, яка відповідно до
вищевказаних рахунків становить 415 грн.
45 коп.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що було достатньо
підстав для задоволення позову,
оскільки приписи ст. 501 ЦК України
покладають на фізичну особу-підприємця
за зобов'язаннями, що виникли під час
проведення підприємницької
діяльності, обов'язки по їх виконанню,
незалежно від припинення
підприємницької діяльності.

При цьому, судом враховано, що за
відповідачем станом на 25.09.2013 року не
зареєстровано нерухомого майна. Однак,
відсутність нерухомості не є належним
та достатнім доказом того, що в
останнього відсутнє інше майно, за
рахунок якого можуть бути задоволені
вимоги позивача. Не надано доказів
цьому і у суді першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги про те,
що відповідач не повинен відповідати
за даними зобов'язаннями, оскільки
припинив свою підприємницьку
діяльність, та він немає майна, з якого
б можна було задовольнити вимоги
позивача, не ґрунтуються на законі та
не підтверджені доказами.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і містять
посилання на обставини, які з
достатньою повнотою досліджені і
оцінені судом першої інстанції. Вони не
впливають за законність рішення, яке
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини,
тому апеляційний суд не знаходить
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 28 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду Н.О.
Федорова