УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2013 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Литвиненко Н. В при секретарі Рибро С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Територіальне управління Держгірпромнагляду по Донецькій області) про розслідування нещасного випадку на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась із позовом до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Територіальне управління Держгірпромнагляду по Донецькій області) про розслідування нещасного випадку на виробництві.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що вона з 1982 року по 01 грудня 2010 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «ММК імені Ілліча». 25 грудня 2001 року вона була травмована. У вказаний період позивачка перебувала на посаді інженера по ремонту цеха КІПіА з виконанням роботи пов'язаної з отриманням, зберіганням та видачею дорогоцінних металів, в зв'язку з чим з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Отримання приборів, що містять дорогоцінні метали здійснювалося нею на складі №716 ЦПП, їх зберігання та видача здійснювались в цеху КІПіА. 25 грудня 2001 року отримавши на складі №716 ЦПП платинові термопари, позивачка поверталась в свій цех з ними на транспорті цеха - автомобілі РАФ під керуванням водія ОСОБА_3. Приблизно о 10-00 год. - 10-30 год. в районі компресіонної станції кисневого цеху сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля РАФ під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля КРАЗ-6510 державний номерний знак 20-72 ЯНВ під керуванням водія ОСОБА_4. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачка отримала травму та каретою швидкої медичної допомоги доставлена в травматологічний пункт трубопрокатного цеху, де їй була надана перша медична допомога, після чого позивачка була доставлена до нейрохірургічного відділення «Маріупольської міської лікарні №5, де проходила лікування. В січні 2002 року вона приступила до роботи, однак 21 жовтня 2002 року звернулась до невропатолога через погіршення стану свого здоров'я, після чого неодноразово перебувала на амбулаторному лікуванні поперечного відділу хребта. 06 березня 2003 року позивачці була зроблена операція, продовжено амбулаторне лікування, що підтверджується записами в амбулаторній карті. З 26 грудня 2004 року по 11 січня 2005 року вона знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Маріупольської міської лікарні №5 з приводу інсульту та церебрального атеросклерозу, гіпоплазії правої хребтової артерії. Під час медичного обстеження в листопаді 2010 року позивачці стало відомо, що погіршення стану її здоров'я сталося через отримані травми під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 грудня 2001 року. Таким чином, позивачка отримала виробничу травму під час виконання своїх трудових обов'язків. Позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила скласти акт за формою Н-1, однак ПАТ «ММК імені Ілліча» відмовляється класти акт за формою Н-1 та за формою Н-5 з тієї причини, що згідно табеля виходів позивачка знаходилась на своєму робочому місці та в органах ДАІ відсутні відомості про дорожню-транспортну пригоду 25 грудня 2001 року. Просила розслідувати нещасний випадок на виробництві, який стався з нею 25 грудня 2001 року.

Представники відповідача та третьої особи позов не визнали та пояснили, що підстав для проведення розслідування нещасного випадку та складання акту не було, оскільки ОСОБА_1 не надавала ні лікарняний лист ні медичну довідку, тому підстав для утворення комісії не було і розпорядження по утворенню комісії не виносилося.

Свідок ОСОБА_5, яка у грудні 2001 року працювала медсестрою у травмпункті доменного цеху комбінату імені Ілліча, пояснила, що про випадок, який стався із ОСОБА_1, знає із зведення. Підтвердила, що дійсно ОСОБА_1 постраждала у дорожньо-транспортній пригоді. Одразу після ДТП вона до медпункту не прийшла, проте приходила в наступні дні. Також, свідок вказала, що за професійними обовязками вона зобовязана всі звернення фіксувати в журналі.

Свідок ОСОБА_6, яка працювала у КІПіА комбінату імені Ілліча, підтвердила, що у грудні 2001 року ОСОБА_1 на роботі попала в дорожньо-транспортну пригоду, після якої на роботу не вийшла. Через декілька днів вона з колегою ОСОБА_7 відвідала ОСОБА_1 дома. У неї обличчя було подряпане, руки і ноги в синцях. Інших травм не памятає. Зі слів ОСОБА_1 та водія, знає, що під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 випала з автомобіля.

Свідок ОСОБА_8, який працював водієм у КІПіА комбінату імені Ілліча, пояснив, що у грудні 2001 року, коли він та ОСОБА_1 повертались із складу на мікроавтобусі, їхній автомобіль зіткнувся з автомобілем КРАЗ з вини водія КРАЗу, в результаті чого ОСОБА_1 випала з автомобіля та упала у сніжний замет. Її увезла швидка допомога.

Свідок ОСОБА_9, яка є сусідкою позивачки, пояснила, що приблизно 10-12 років тому перед Новим роком ОСОБА_1 зверталась до неї за допомогою, просила зробити обезбалівающий укол, оскільки вона випала з машини. У неї боліла спина, голова, на спині були синці, на руках і ногах подряпини. Уколи вона робила за призначенням лікаря-травматолога більше тижня та застосовувала мазь. На роботу ОСОБА_1 не ходила, її відвідували дві жінки з роботи.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди та бачив, як зіткнулись автомобілі РАФ і самоскид, бачив, що на снігу сиділа позивачка, яка сказала, що випала з автомобіля, на його пропозицію допомогти, відповіла відмовою, оскільки нічого не розуміла.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_1 відмовилася від лікарняного, однак була непрацездатною. Він міг рекомендувати ОСОБА_1 легкий труд, якщо б у неї були для цього показання.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що акт про нещасний випадок та розслідування нещасного випадку проводилось без представника профспілки, що не дозволяється законом. Вважав, що акт сфальсифіковано, оскільки він не був членом комісії і протокол не бачив.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.06.2013р., представник відповідача ОСОБА_13, яка діє за довіреністю, заявила клопотання про призначення комплексної судово-медичної експертизи, на розгляд якої поставити наступні питання: чи можливо без рентгенівського обстеження хребта локалізувати больовий синдром у конкретному відділі хребта, а саме L4, L5; чи можливо одним рентгенівським знімком виконати рентген лівої гомілки і поперекового відділу хребта; чи є працездатною особа при діагнозі: забив лівої гомілки та забив поперекового відділу хребта та чи може виконувати роботу інженера КІПіА, яка за своєю професійною характеристикою не віднесена до категорії тяжких, шкідливих та небезпечних; чи може травматолог самостійно встановлювати діагноз ЗЧМТ (струс головного мозку), якщо нейрохірургом встановлений діагноз: пошкодження м'яких тканин голови, комаційний синдром, та рекомендовано консультацію невропатолога, при цьому консультація невропатолога в амбулаторній карті відсутня; чи можуть хронічні захворювання, наприклад, остеохондроз, викликати больові синдроми у поперековому відділі хребта та які хронічні захворювання мала ОСОБА_1 до 25.12.2001р. згідно її медичної картки.

Позивачка та її представник заявили аналогічне клопотання про призначення судово-медичної експертизи, але ж просили поставити на розсуд експертів питання щодо причинного звязку між тілесними ушкодженнями, які були виявлені у позивачки 25.12.2011р. та тимчасовою втратою її непрацездатності.

Вислухавши думку сторін з приводу заявленого клопотання, які його підтримали, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки дійсно виникла необхідність у призначенні судово-медичної експертизи, проте поставлені відповідачем питання, таким чином як вони сформульовані, не мають суттєвого значення для правильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 168, 143, 144, п.5 ст.202 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Призначити судово-медичну експертизу, провадження якої доручити Донецькому обласному бюро судово-медичних експертиз (пр.Ілліча,14, корпус 9 м.Донецьк, 83099), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 УК України.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Чи були у ОСОБА_1 тілесні ушкодження, отримані при обставинах, викладених в цій ухвалі?

2. Якщо так, то який їх характер, механізм заподіяння та ступінь тяжкості?

3. Чи могли вони утворитися при обставинах, на які посилається ОСОБА_1?

4. Чи спричинили тілесні ушкодження тимчасову втрату працездатності ОСОБА_1?

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд міста Маріуполя протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_14