Справа № 390/1136/13-ц
Провадження № 2/390/808/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р. Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді - Пасічника Д. І.,

при секретарі - Кулик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за зустрічною позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Фермерського
господарства «Сузір'я Стрільця-Агро»,
про визнання недійсним договору позики
та додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із зустрічним
позовом до ОСОБА_2, Фермерського
господарства «Сузір'я Стрільця-Агро»,
про визнання недійсним договору позики
та додаткової угоди, мотивуючи тим що,
договір позички, додаткова угода
підписані особами у яких відсутні
повноваження на укладання даної угоди,
у ОСОБА_2 відсутнє доручення ОСОБА_1, а у
ОСОБА_3 згода власника ФГ, а тому
звертається до суду з позовною заявою.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні просив зустрічну
позовну заяву задовольнити, зустрічний
позов підтримує в повному обсязі, надав
пояснення по обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час, місце та дату
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Представник відповідача ФГ «Сузір'я
Стрільця-Агро» в судове засідання не
з'явився, про час, місце та дату
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

На підставі ст. 224 ЦПК України суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи.

Судом встановлено, що 23.09.2004 року між
ОСОБА_1 та ФГ «Сузір'я Стрільця-Агро»
укладений договір позички, строком на 3
календарних місяці, остаточною датою
користування позичкою є 1 січня 2005 року.

На підставі вказаного договору 19.10.2004 р.
ОСОБА_1 отримав від ФГ «Сузір'я
Стрільця-Агро» грошові кошти в сумі 35200
грн., факт отримання грошей
підтверджується видатковим касовим
ордером № 199 про отримання грошових
коштів.

Відповідно до п. 8.3 вказаного договору
строк надання позички може бути
продовжено за згодою сторін, а тому
25.12.2004 року сторонами було продовжено
строк користування позичкою до 01.01.2010
р.

01.12.2009 року між ОСОБА_1 та ФГ «Сузір'я
Стрільця-Агро» була укладена додаткова
угода, на підставі якої подовжено строк
надання позички та строк дії договору
до 01.01.2012 року.

На час укладання оспорюваних
договорів, тобто на 02.09.2004 року
основного договору позички та
додаткової угоди - на 01.09.2009 року, єдиною
особою, що зареєстрована як власник,
засновник та керівник Фермерського
господарства «Сузір'я Стрільця-Агро»
був - ОСОБА_2. Дані про повноваження та
посаді ОСОБА_3 в Статуті Фермерського
господарства «Сузір'я Стрільця-Агро»,
відсутні. ОСОБА_3 була зареєстрована
керівником ФГ шляхом внесення змії до
Статуту лише 13 лютого 2013 року, тобто на
час підписання оспорюваних договорів
ОСОБА_3 діяти від імені ФГ повноважень
не мала.

Згідно оспорюваних договорів позички,
від імені ОСОБА_1 договори нібито на
підставі доручення підписав ОСОБА_2
Однак таке твердження нічим не
підтверджується.

В п. 1.2. Договору від 23.09.2004 року мається
не оговорена дописка, нижче суми
позички 17 600 грн. додатково дописано
число «17 600». Що значить це число і яке
воно має значення в договорі сторони не
описали.

Згідно статті 237 ЦК України,
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Відповідно ч. 3 ст. 238 ЦК України,
представництво виникає на підставі
договору. Представник не може вчиняти
правочин від імені особи, яку він
представляє, у своїх інтересах або в
інтересах іншої особи, представником
якої він одночасно є, за винятком
комерційного представництва, а також
щодо інших осіб встановлених
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

Згідно ст. 829 ЦК України позичкодавцем
може бути фізична або юридична особа.

Згідно ст. 827 ЦК України за договором
позички одна сторона (позичкодавець)
безоплатно передає або зобов'язується
передати другій стороні
(користувачеві) річ для користування
протягом встановленого строку.
Користування річчю вважається
безоплатним, якщо сторони прямо
домовилися про це або якщо це випливає
із суті відносин між ними. До договору
позички застосовуються положення
глави 58 цього ЦК України.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку кількість речей то ж
роду та такої ж якості. Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Згідно з ст. 1051 ЦК України позичальник
має право оспорити договір позики на
тій підставі що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.

Враховуючи вище викладене, суд
дійшов висновку, що доручення на
підставі якого ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 повноваження представляти його
інтереси при укладанні оспорюваних
договорів позички у ФГ відсутнє, в
договорах не вказано, тому твердження
про наявність повноважень у ОСОБА_2 на
підписання договору позички від імені
ОСОБА_1 нічим не підтверджуються, крім
того враховуючи, що ОСОБА_3 не мала
повноважень представляти інтереси та
укладати угоди від імені ФГ, а ОСОБА_2
підтвердження своїх повноважень діяти
від імені ОСОБА_1 не надав, тому
оспорюванні договори від імені ОСОБА_1
та ФГ підписано особами які не мали
повноважень на вчинення таких дій.
Особа, яка здійснює управління майном,
в даному випадку ОСОБА_3, може бути
позичкодавцем за згодою власника,
тобто ОСОБА_2 Таким чином на порушення
ст. 238 ЦК України в оспорюваних
договорах позички, ОСОБА_2 одночасно
виступає представником обох сторін
оспорюваних договорів. Тобто
фермерського господарства та ОСОБА_1
Додаткова угода теж підписана особами
у яких відсутні повноваження на
укладання даної угоди, у ОСОБА_2
відсутнє доручення ОСОБА_1, а у ОСОБА_3
згода власника ФГ.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, оцінивши всі надані докази у їх
сукупності, суд вважає, що зустрічну
позовну заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Фермерського господарства «Сузір'я
Стрільця-Агро», про визнання недійсним
договору позики та додаткової угоди,
слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 237, 238, 827, 829, 1000, 1046, 1051
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 83, 88, 209, 212- 215,
224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Зустрічну позовну заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Фермерського господарства
«Сузір'я Стрільця-Агро», про визнання
недійсним договору позики та
додаткової угоди - задовольнити.

Визнати недійсними договір позички від
23 вересня 2004 року та додаткову угоду
від 01 грудня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного
суду

Кіровоградської області

Д.І. Пасічник