Провадження № 2/470/366/13
Справа № 470/1224/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.

при секретарі Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної
ради Миколаївської області про
визнання права власності на земельні
ділянки в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2013 року позивач звернувся до
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області з позовом до
відповідача про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування за законом.

В позові зазначив, що 20 квітня 2008 року
померла його мати ОСОБА_2. Після її
смерті відкрилася спадщина на земельні
ділянки площею 1,96 та 4,09 гектара для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
межах території Березнегуватської
селищної ради Миколаївської області.
За оформленням спадщини він звернувся
до нотаріуса, однак у вчиненні
нотаріальних дій йому було відмовлено
через те, що у державному акті на землю
прізвище його матері зазначено як
«Власенко», а вона на час його видачі
вийшла заміж та змінила прізвище на
«Швець».

В судове засідання позивач та його
представник не з’явилися, направили
заяви про розгляд справи у їх
відсутність та підтримання позовних
вимог.

Представник відповідача в судове
засідання також не з’явилася,
направила заяву про розгляд справи за
її відсутності та визнання позовних
вимог позивача в повному обсязі.

Дослідивши докази у справі, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

20 квітня 2008 року померла мати позивача
ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва
про смерть, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Березнегуватського районного
управління юстиції Миколаївської
області 23 квітня 2008 року, актовий запис
№ 39 Книги реєстрації смертей, копія
свідоцтва про народження позивача,
виданого 10 січня 1975 року
Березнегуватським райвідділом ЗАГС
Миколаївської області, де прізвище
його матері зазначено як «Євтушук»,
витяг з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію шлюбів, виданого 17 грудня 2013
року відділом ДРАЦС реєстраційної
служби Березнегуватського районного
управління юстиції, в якому прізвище
матері позивача після одруження 25
січня 1983 року вказано як «Власенко» та
копія свідоцтва про одруження,
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану
Березнегуватського районного
управління юстиції 15 жовтня 2002 року, в
якому прізвище матері позивача після
одруження стало ОСОБА_2 (а.с.4,5,7,19).

Після її смерті відкрилася спадщина на
земельні ділянки, площею 1,96 та 4,09
гектара для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
межах території Березнегуватської
селищної ради Миколаївської області,
що належали померлій на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії МК № 062182,
виданого Березнегуватською
райдержадміністрацією Миколаївської
області 22 грудня 2003 року на прізвище
«Власенко», кадастрові номери
:20:000:0177, :20:000:0161 (а.с.8).

Позивач є спадкоємцем першої черги
померлої за законом оскільки є її сином
та вважається таким, що прийняв
спадщину, оскільки на момент смерті
проживав та був зареєстрований разом з
нею. Зазначене підтверджується
довідкою Березнегуватської селищної
ради від 06 листопада 2008 року та копією
паспорта позивача (а.с.6,10).

В оформленні права на спадщину за
законом завідувачем Снігурівської
державної нотаріальної контори
Миколаївської області позивачу було
відмовлено, оскільки на час видачі
державного акту на землю його матір
вийшла заміж та змінила прізвище на
«Швець» (а.с.9).

Суд вважає, що між сторонами мають
місце цивільно-правові відносини, щодо
захисту права власності на спадкове
майно.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 зазначеного Кодексу у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 ст.1268 Кодексу передбачає, що
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини , вважається таким, що прийняв
спадщину.

З огляду на викладене, враховуючи, що
позивач є спадкоємцем першої черги
після смерті матері ОСОБА_2, вважається
таким, що прийняв спадщину, оскільки на
час її смерті проживав та був
зареєстрований разом нею, державний
акт на право власності на землю виданий
померлій із зазначенням її
попереднього прізвища «Власенко», суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 – 215, 218 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Березнегуватської селищної ради
Миколаївської області про визнання
права власності на земельні ділянки в
порядку спадкування за законом,
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
земельні ділянки, площею 1,96 та 4,09
гектара для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
межах території Березнегуватської
селищної ради Миколаївської області,
що належали його матері ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії МК
№ 062182, виданого Березнегуватською
райдержадміністрацією Миколаївської
області 22 грудня 2003 року на прізвище
«Власенко», кадастрові номери
:20:000:0177, :20:000:0161.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Березнегуватський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя
С. А. Луста