РІШЕННЯ

іменем України

„23" грудня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання сина, який
продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що від шлюбу із
відповідачем має дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу між подружжям залишився
проживати із матір'ю (позивачем за цим
позовом) та перебуває на її утриманні;
зазначаючи у позові про те, що син
продовжує навчання та є студентом
Вищого навчального закладу «Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини «Україна», навчається на
контрактній основі та є студентом УІ
курсу (строк навчання з 01.09.2013 р. по
30.06.2014 р.), та в позасудовому порядку
сторони у цій справі не досягли згоди
щодо порядку участі батька в утриманні
сина, зазначене й стало приводом для
цього звернення до суду та заявлення у
позов вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача на
утримання сина, який продовжує
навчання, аліментів в розмірі ? частини
заробітку відповідача до закінчення
сином навчання.

У судове засідання 23.12.2013 р.
позивач не з'явилася, представник
позивача надала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
просила суд повністю задовольнити
поданий позов; третя особа також у
судове засідання не з'явилася, надала
до суду заяву про розгляд справи у її
відсутності через зайнятість в
університеті.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач,
який був повідомлений належним чином
про розгляд справи, не з'явився, причини
неявки суду не повідомив та не надав
заяви про розгляд справи за його
відсутності, та не скористався правом
надання заперечень проти позову, у
зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК
України вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Таким чином, суд, врахувавши заяву
позивача та дослідивши докази, дійшов
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову повністю, виходячи
з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 народилася дитина - син
ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації
актів про народження було зроблено
відповідний актовий запис та видано
свідоцтво; відповідно до цього
свідоцтва сторони у цій справі є
батьками повнолітнього ОСОБА_3, який є
студентом УІ курсу Миколаївського
міжрегіонального інституту розвитку
людини «ВНЗ Відкритий міжнародний
університет розвитку людини «Україна»
ІУ рівня акредитації, навчається на
контрактній основі, стипендії не
отримує, строк навчання з 01.09.2013 р. по
30.06.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги, якщо
вони можуть таку матеріальну допомогу
надавати; якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 199 СК).

Право на утримання припиняється у
разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК
України).

Як було встановлено судом, батьки
повнолітнього ОСОБА_3 не досягли згоди
щодо виконання батьками обов'язку щодо
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, що й стало приводом
для цього звернення до суду. За
розгляду справи судом було
встановлено, що ОСОБА_3 досяг 18 років
та продовжує навчання.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Отже, за судового розгляду даної
справи відповідач не скористався
правом надання заперечень проти
позову, не надав жодних доказів щодо
його витрат, які унеможливлюють
виконання з його боку обов'язку щодо
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, тому, враховуючи
те, що суд розглядає справу на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, та з
урахуванням наявних у цій справі та
визначених СК підстав, на переконання
суду вбачаються правові підстави для
присудження до стягнення з відповідача
на користь позивача аліментів на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання, в заявленому
позивачем розмірі. Водночас, на
виконання приписів ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує, що відповідач не надав
жодних доказів щодо свого стану
здоров'я та матеріального становища,
стосовно наявності у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
дружини, батьків, дочки, сина, щодо
інших обставини, що мають істотне
значення, за наявності яких для суду
вбачалися би підстави для присудження
до стягнення аліментів в іншому
розмірі, ніж той, що вище визначений
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ст. 88, ст.ст.
212, 214-215, 218, 224, 226 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя
особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на утримання сина, який продовжує
навчання, задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина,
який продовжує навчання - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17.10.2013 р. та
до припинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
навчання до 30.06.2014 р., в розмірі ?
частини заробітку (доходу) відповідача.

Рішення у частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя