Справа № 2-22/11
№ производства 2/646/4/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2013 року

м.
Харків

Червонозаводський районний суд
м.Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

при секретарі Шеховцовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа –
Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Виконавчого
комітету Харківської міської ради,
Червонозаводський РВ у м.Харкові ГУДМС
України в Харківській області,
Виконавчий Комітет Харковської
міської ради в особі Центру
приватизації державного житлового
фонду Управління комунального майна та
приватизації, про усунення порушення
права користування, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з
цим позовом, який був нею неодноразово
уточнений. Остаточною редакцією
позовних вимог є (т.1 а.с.201-203):

-          скасувати розпорядження
відділу приватизації №12493НИ1 від
09.11.2006р.,

-          визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
квартиру №2 у будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові, від 09.11.2006р.,
р.№9-06-265698,

-          визнати недійсною
реєстрацію ОСОБА_2 за адресою: м.Харків,
пров.Повстання, 4/6, кв.2,

-          визнати недійсним договір
купівлі продажу від 07.02.2007р. квартири №2
у будинку №4/6 по пров.Повстання у
м.Харкові, укладений між ОСОБА_2 лідією
Олександрівною та ОСОБА_3.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка
разом зі своєю родиною з 1988 року мешкає
за адресою: м.Харків, пров.Повстання, 4/6,
кв.1, і є основним наймачем цією
квартири. У зв'язку з тим, що будинок №4/6
був визнаний ветхим, у 1988 році мешканці
спірної квартири №2 отримали нову
квартиру та виїхали з квартири №2.
Більше нікого у цю квартиру не
заселили. Позивачка звернулася до
виконкому з Червонозаводської
районної ради з проханням надати їй та
її сім'ї спірну квартиру як підсобне
приміщення. Рішенням виконкому
Червонозаводської райради від 12.05.1992р.
спірна квартира була виділена
позивачці як підсобне приміщення.
Позивачка зробила у спірній квартирі
ремонт за власні кошти, а також
звернулася до ЖЕД, і площа квартири №2
була приєднана до площі квартири №1.
Тому позивачка стала сплачувати
квартирну плату за всю площу квартири
№1 та квартири №2. Крім того, на
підставі вказаного рішення виконкому
позивач відкрила особовий рахунок для
сплати електроенергії. 22.02.2007р. до неї
звернулися ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 з проханням віддати ключі від
спірної квартири та вивезти з неї свої
особисті речі. Відтоді позивач
дізналася, що ОСОБА_2, яка ніколи не
проживала у спірній квартирі,
приватизувала її та продала ОСОБА_3
Позивачка звернулася до виконкому
Червонозаводської районної ради, і цей
орган надав їй відповідь, що ОСОБА_2 не
значилася на квартирному обліку у
виконкомі, і рішення про надання їй
спірної квартири виконкомом не
приймалося. Позивач вважає, що вона є
наймачем спірної квартири, і оскільки
своєї згоди на вселення ОСОБА_2 у спірну
квартиру не надавала, правових підстав
для реєстрації ОСОБА_2 у спірній
квартирі та приватизації нею спірної
квартири немає.

У судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_6А.О. підтримали
уточнений позов та підтвердили
обставини, які в ньому викладені.

Представник співвідповідача ОСОБА_2 –
ОСОБА_7 у судовому засіданні
заперечувала проти позову та пояснила,
що у 1990 році вони сім'єю у складі 7 осіб
були прописані та проживали у квартирі
№4 будинку №4/6 по пров.Повстання у
м.Харкові. З метою поліпшення житлових
умов вони звернулися до виконавчого
комітету Червонозаводської районної
ради для отримання спірної квартири №2
як підсобного приміщення, яке було
вільним, оскільки його мешканці - сім'я
ОСОБА_8 виїхала у січні 1990 року.
Рішенням виконкому від 20.02.1990р. це
приміщення було надано їх сім'ї. В
подальшому деякі члени сім'ї виїхали з
квартири №4, у тому числі,
співвідповідач ОСОБА_3, але інші
залишились проживати у квартирі №4, а
потім – у квартирі №7 будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові. У 1992 році
подруга позивачки попросила дозволити
їй тимчасово пожити у спірній квартирі
№2, і вони дозволили їй. У 2001 році ОСОБА_2
була прописана у Тернопільскій
області, але враховуючи вік та стан
здоров'я потребувала догляду, тому
переїхала у м.Харків до своєї доньки –
ОСОБА_7 У 2001 році ОСОБА_7, яка перебувала
на квартирному обліку 17 років,
звернулася до виконкому
Червонозаводської районної ради з
проханням прописати ОСОБА_2 у спірній
квартирі №2, і з дозволу виконкому
ОСОБА_2 була прописана у спірній
квартирі. Спірна квартира, хоча і
надавалася сім'ї як підсобне
приміщення, ніколи не переводилася зі
статусу жилого у статус нежилого
приміщення.

Співвідповідач ОСОБА_3 заперечувала у
судовому засіданні проти позову та
пояснила, що у 1990 році вона (тоді –
ОСОБА_9О.) та її чоловік виписалися з
квартири №4 у будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові, де
проживали з сім'єю. У 2006 році у зв'язку з
сімейними обставинами вона купила
ОСОБА_2 спірну квартиру №2 у будинку №4/6
по пров.Повстання у м.Харкові. При
цьому, коли ОСОБА_2 пустила її до
квартири, будь-яких речей, окрім шафи,
що залишалася ще від сім'ї ОСОБА_8, у
спірній квартирі не було. З 1990р. по 1994 р.
з дозволу її матері ОСОБА_10 у спірній
квартирі проживала подруга позивачки
ОСОБА_1 – Гетьман. Позивачка ніколи не
користувалася спірною квартирою так,
як вона зазначає у своєму позові, а лише
деякий час на початку 1990-х р.р. до кінця
1991 року підробляла прасувальницею у
кооперативі, який був відкритий їх
сім'єю та використовував приміщення
спірної квартири. У зв'язку з цим
позивачка мала ключі від спірної
квартири, які після залишення роботи у
кооперативі не повернула.

Представник співвідповідача ОСОБА_3 –
ОСОБА_11 також заперечував проти позову,
посилаючись на його безпідставність.

Представники третіх осіб, належно
повідомлених про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не прибули з
невідомих причин.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно з довідкою дільниці
№58 КП «Жилкомсервіс» від 21.04.2011р. №935 до
07.02.1990р. у спірній квартирі №2 у будинку
№4/6 по пров.Повстання у м.Харкові були
зареєстровані та проживали ОСОБА_8,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, та були
виписані 07.02.1990р. (т.2 а.с.134).

Довідкою дільниці №58 КП
«Жилкомсервіс» від 11.05.2010р. №694
підтверджується, що ОСОБА_10 разом з
членами сім'ї (чоловіком ОСОБА_15,
донькою ОСОБА_9, сином ОСОБА_5, невісткою
ОСОБА_7, онукою ОСОБА_16 та онуком
ОСОБА_15В.) з 12.06.1955р. проживала у
квартирі №4 будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові (т.2 а.с.229).

Рішенням виконавчого комітету
Червонозаводської районної ради
народних депутатів від 20.02.1990р. №33/2
спірна квартира №2 у будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові у якості
підсобного приміщення була надана
гр..ОСОБА_10, яка перебувала на
квартирному обліку у виконкомі, та її
родині, з 7 осіб, які мешкали у квартирі
№4 будинку №4/6 по пров.Повстання у
м.Харкові (т.2 а.с.32-36).

Рішенням виконавчого
комітету Червонозаводської районної
ради народних депутатів від 12.05.1992р.
№86/2 спірна квартира №2 у будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові у якості
підсобного приміщення була надана
позивачці ОСОБА_1 з сім'єю 3 особи, які
мешкають у квартирі №1 будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові (т.2 а.с.85-87).

В той же час суду не надано
будь-яких належних, допустимих та
достатніх доказів того, що усі члени
сім'ї ОСОБА_10 виїхали з квартири №4
будинку №4/6 по пров.Повстання у
м.Харкові, і, як наслідок, звільнили
надану їй під підсобне приміщення
спірну квартиру №2, на момент прийняття
рішення виконкому від 12.05.1992р. №86/2.

Постановою
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 24.07.2013р. у справі
№2а-639/11/2035 було визнано незаконним п.13.1
рішенням виконавчого комітету
Червонозаводської районної ради
народних депутатів від 12.05.1992р. про
надання ОСОБА_1 з сім'єю із трьох осіб в
підсобне приміщення квартири №2 площею
23,6 кв.м у будинку №4/6 по пров.Повстання
у м.Харкові. Це судове рішення було
залишене без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 01.10.2013р. та набрало законної сили (т.2
а.с.210-212).

Відповідно до копії листа
від 27.03.2008р. №26Е-06/12-6473 за адресою:
м.Харків, пров.Повстання, буд.4/6, кв.2, з
01.08.1994р. по 21.06.2007р. було відкрито
особовий рахунок №1255234 на ім'я ОСОБА_1
(т.1 а.с.175).

Згідно з листом АК «Харківобленерго»
від 14.02.2007р. №26-с/30-2238 за адресою:
м.Харків, пров.Повстання, буд.4/6, кв.2,
відкрито особовий рахунок №1255234 на ім'я
ОСОБА_3 на підставі договору про
користування електричної енергією
№1255234 від 08.06.2007р., а за адресою:
м.Харків, пров.Повстання, буд.4/6, кв.1,
відкрито особовий рахунок №1255015 на ім'я
ОСОБА_1 (т.1 а.с.104).

Як вбачається з листа
виконавчого комітету
Червонозаводської районної у м.Харкові
ради від 30.01.2008р. №01-10/201 (т.1 а.с.114) та
довідки дільниці №58 КП «Жилкомсервіс»
(т.1 а.с.115), спірна квартира не
переводилася у нежиле приміщення.

Згідно з довідкою дільниці
№58 КП «Жилкомсервіс» договір найму
щодо квартири №1 у будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові між ОСОБА_1
та КЄЕП №61 не укладався, а
заборгованість з квартплати щодо цієї
квартири станом на 01.01.2008р. становить
725,22 грн. при щомісячном нарахуванні 27,19
грн. (т.1 а.с116).

Надана позивачкою копія
типового договору не є допустимим
доказом, оскільки не містить
конкретної дати його укладення, а також
підпису наймача (т.1 а.с.172).

Згідно листа
Червонозаводського РВ у м.Харкові
ГУДМС України в Харківській області
від 04.12.2013р. №24/3287 гр.ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою: м.Харків,
пров.Повстання, 4/6, кв.2. з 10.10.2001р. по
28.02.2007р. (т.2 а.с.240).

Комунальним підприємством
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» на запит суду було
надано копію інвентаризаційної справи
№П9-15109, у тому числі приватизаційної
справи (т.1 а.с.146), які були досліджені в
судовому засіданні.

Як вбачається з копії
вищевказаної інвентаризаційної
справи, 12 жовтня 2006 року ОСОБА_2
звернулася до відділу приватизації
житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації
Харківської міської ради з заявою про
оформлення передачі у приватну
власність згідно з Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» квартири №2 у будинку
№4/6 по пров.Повстання у м.Харкові.

Розпорядженням відділу приватизації
житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації
Харківської міської ради від 09.11.2006р.
№12493НИ1 вищевказана заява ОСОБА_2 була
задоволена, та було вирішено передати у
приватну власність ОСОБА_2 квартиру №2
у будинку №4/5 по пров.Повстання у
м.Харкові.

На підставі цього
розпорядження відділом приватизації
житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації
Харківської міської ради було
оформлене свідоцтво про право
власності на житло від 09.11.2006р.
№9-06-265698НИ1 на спірну квартиру на ім'я
ОСОБА_2.

Право власності ОСОБА_2 на
спірну квартиру на підставі вказаного
свідоцтва було зареєстроване 22.01.2007р.,
про що свідчить копія витягу №13292567,
який також міститься в матеріалах
інвентаризаційної справи.

07.02.2007р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу
квартири №2 у будинку №4/5 по
пров.Повстання у м.Харкові, посвідчений
нотаріусом ХМНО ОСОБА_17 в реєстрі за
№443.

Право власності на спірну
квартиру на підставі вказаного
правочину було зареєстроване за
ОСОБА_3, про що свідчить копія витягу
№13509493, який також міститься в
матеріалах інвентаризаційної справи.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»- приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Передача квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках здійснюється
в спільну сумісну або часткову
власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї, які постійно
мешкають у цій квартирі (будинку),
житловому приміщенні у гуртожитку, в
тому числі тимчасово відсутніх, за
якими зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність
громадян здійснюється на підставі
рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина.

Згідно з нормами п.п.5, 13, 14, 15,
15 Положення про порядок передачі
квартир (будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян,
затвердженого наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
15.09.1992р. №56 (яке було чинним на час
приватизації ОСОБА_2 спірної квартири),
передача займаних квартир (будинків)
здійснюється в приватну (для одиноких
наймачів) та у спільну (сумісну або
часткову) власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і
більше років) членів сім'ї з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку). До членів сім'ї наймача
включаються лише громадяни, які
постійно мешкають у квартирі (будинку)
разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло.
Приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною виконавчою владою,
державними підприємствами,
організаціями, установами, у повному
господарському віданні або в
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків) у власність
громадян здійснюється на підставі
рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина. Підготовку та оформлення
документів про передачу у власність
громадян квартир (будинків) може бути
покладено на спеціально створювані
агентства, бюро та інші організації,
які виконують покладені на них
обов'язки на договірних умовах з
органом приватизації. Передача
квартир (будинків) у власність громадян
з доплатою, безоплатно чи з
компенсацією оформляється свідоцтвом
про право власності на квартиру
(будинок), яке реєструється в органах
приватизації і не потребує
нотаріального посвідчення.

З огляду на встановлені в судовому
засіданні факти, проаналізувавши всі
докази у їх сукупності та
взаємозв'язку, суд не вбачає підстав
для скасування розпорядження відділу
приватизації про передачу спірної
квартири у власність ОСОБА_2 та
визнання свідоцтва про право власності
недійсним.

Позивачка не є наймачем спірної
квартири і не була ним на момент
звернення ОСОБА_2 з зачвобю про
приватизацію спірної квартири.

Разом з тим, як зазначалося вище, п.13.1
рішення виконавчого комітету
Червонозаводської районної ради
народних депутатів від 12.05.1992р. про
надання ОСОБА_1 з сім'єю із трьох осіб в
підсобне приміщення спірної квартири
визнано незаконним.

Крім того обставин, які
передбачені законом як підстави для
визнання правочинів недійсним, щодо
спірного договору купівлі-продажу від
07.02.2007р. в судовому засіданні не
встановлено.

окрім зазначеного, законом,
зокрема статтею 16 Цивільного кодексу
України, положеннями Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» не
передбачено такого способу захисту
цивільного права як визнання недійсною
реєстрації місця проживання фізичної
особи.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.1-11, 58-61, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи – Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Виконавчого
комітету Харківської міської ради,
Червонозаводський РВ у м.Харкові ГУДМС
України в Харківській області,
Виконавчий Комітет Харковської
міської ради в особі Центру
приватизації державного житлового
фонду Управління комунального майна та
приватизації, про усунення
порушення права користування -
відмовити у повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову,
які були вжиті ухвалою суду від 07.12.2007р.,
скасувавши арешт, накладений на
квартиру №2 у будинку №4/6 по
пров.Повстання у м.Харкові.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводськнй районний суд
м.Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

І.С.Блага