Справа № 2/489/2294/13
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2013 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Бреженюк Н. С.,

за участю представника позивача
ОСОБА_2, представників відповідача
Бондаренко А. В., Іконнікова С. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до Державного підприємства
"Одеська залізниця" про визнання
незаконним та скасування наказу від 17
липня 2013 року за № ЛВЧДК-В/33-353/ос,
поновлення на роботі та стягнення
компенсації за час вимушеного прогулу,

встановив:

В липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до Державного
підприємства «Одеська залізниця»
мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.02.2002
працювала в Пасажирському вагонному
депо Миколаїв ДП «Одеська залізниця»
на посаді провідника пасажирського
вагону.

01.07.2011 між нею та відповідачем було
укладено контракт з працівником за №
4048.

17.07.2013 вона була ознайомлена з наказом
про її звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП
України з підставі передбачених п/п "а"
п. 18 контракту.

З вказаним наказом вона не згодна,
вважає його несправедливим та
незаконним.

Так, 09.06.2013 працівниками Інспекції ЦІК
УЗ на дільниці Гребінка-Конотоп на
шляху прямування причіпного вагону
сполученням Херсон-Москва до поїзда
Миколаїв-Москва було складено Акт №
007093 про те, що в вагоні № 10/27579 виявлене
перевезення надлишкової ручної
поклажі загальною вагою 1955 кг, яка
знаходилась по салону вагону.

Зазначає, при складенні Акту № 007093 від
09.06.2013 працівниками Інспекції ЦІК УЗ не
вимірювалася вага поклажі, вага - 1955 кг
зазначена безпідставно. За її працю у
депо відповідача протягом 10 років у неї
не було жодного порушення, жодного
притягнення до дисциплінарної
відповідальності. Крім того, посадовою
інструкцією провідника пасажирських
вагонів не передбачений порядок
визначення надлишкової покладі,
відсутні і засоби перевірки наявності
надлишкової ваги в поклажі пасажирів.

Посилаючись на викладене, просила суд
поновити її на роботі в Пасажирському
вагонному депо Миколаїв ДП «Одеська
залізниця» на посаді провідника
пасажирського вагону та стягнути з
відповідача на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
17.07.2013 по день винесення судового
рішення.

В серпні 2013 року ОСОБА_5 надала суду
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, в якій просила суд визнати
незаконним та скасувати наказ від
17.07.2013 про її звільнення, поновити її на
роботі в Пасажирському вагонному депо
Миколаїв ДП «Одеська залізниця» на
посаді провідника пасажирського
вагону та стягнути з відповідача на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 17.07.2013 по день
винесення судового рішення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві. Просила позов
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, надали
заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення сторін, свідчення
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено такі
обставини та відповідні
правовідносини.

З 25 лютого 2002 рок ОСОБА_5 працювала в
Пасажирському вагонному депо Миколаїв
Одеської залізниці, що підтверджується
копією трудової книжки та
заперечується відповідачем (а. с. 3).

01 липня 2011 року між Пасажирським
вагонним депо Миколаїв в особі
начальника пасажирського вагонного
депо Миколаїв Іконніковим С. Д. та
ОСОБА_5 було укладено Контракт з
працівником № 4048 на роботу провідником
пасажирського вагону на підставі
Закону України «Про залізничний
транспорт» (а. с. 25-29). Також 30.01.2012 та
23.11.2012 між начальником пасажирського
вагонного депо Миколаїв Іконніковим С.
Д. та ОСОБА_5 було укладено додаткові
угоди до Контракту з працівником № 4048
(а. с. 30).

09.06.2013 на дільниці Гребінка-Конотоп
працівниками Інспекції з контролю
обслуговування пасажирів на вокзалах і
в поїздах ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8,
ОСОБА_14, ОСОБА_9 було проведено
перевірку поїзда № 62 сполученням
«Миколаїв-Москва» та причіпної групи
вагонів поїзду № 957/62 сполученням
«Херсон-Москва».

За результатами перевірки
працівниками Інспекції з контролю
обслуговування пасажирів на вокзалах і
в поїздах було складено Акт ф.ЛУ-4 № 007093
про виявлення в рейсовому журналі
порушення, а саме: в вагоні № 10/27579
виявлено перевезення 1955 кг надлишкової
ручної поклажі, яка знаходилася по
салону вагону (під пасажирами, на
третіх полицях, в котловому відділенні)
(а. с. 32).

В своїх поясненнях до Акту ОСОБА_5
зазначила, що було проведено посадку на
станції Новий Буг пасажирки з дитиною
та валізами. На погляд були об'ємні, але
легкі. Їй приносили на кожній станції
сумки, вона пояснила, що переїжджає. Що
знаходилося в сумках їй невідомо (а. с.
33).

12.06.2013 на оперативній нараді при
начальнику депо були розглянуті
матеріали перевірки. В ході наради було
прийнято рішення - надати клопотання до
профспілкового комітету щодо
погодження звільнення з роботи за
систематичне порушення Інструкції
провідника пасажирського вагону №
ЦЛ-0038 без поважних причин ОСОБА_5 згідно
з ч. 3 ст. 40 КЗпП України, про що складено
протокол № ЛВЧД-13/09-415 від 12.06.2013 (а. с.
38-42).

17.06.2013 відбулася оперативна нарада при
першому заступнику начальника
Одеської залізниці де розглянуті
матеріали перевірки та прийнято
рішення про розірвання трудового
контракту з ОСОБА_5 за порушення п.п «а»
п. 18 Контракту (встановлення факту
перевезення надлишкової ручної
поклажі), про що складено протокол №
НЗ-1-05/116 від 17.06.2013 (а. с. 43-46).

Відповідно до довідки від 13.08.2013 ОСОБА_5
мала дисциплінарне стягнення у вигляді
догани, накладене наказом № ЛВЧДк-13/09-72
від 29.05.2013 за перевезення безквиткового
пасажиру.

03.07.2013 ОСОБА_5 вручено повідомлення про
розірвання контракту та звільнення (а.
с. 47). 17.07.2013 ОСОБА_5 звільнено за п. 8 ст. 36
КЗпП України за порушення пп «а» п. 18
Контракту.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України
контракт є особливою формою трудового
договору, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (у
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін.

Невиконання або неналежне виконання
зобов'язань з вини працівника може бути
умовою припинення контракту, що
сторони і закріплюють у його тексті.

Відповідно до п.п «а» п. 18 Контракту з
працівником № 4048 додатковими
підставами припинення та розірвання
контракту, не передбаченими чинним
законодавством є встановлення факту
перевезення безквиткових пасажирів та
надлишкової ручної поклажі.

Відповідно до п. 3.9 Інструкції
провідника пасажирських вагонів ЦЛ-0038
на шляху прямування провідникам
забороняється: п.п. 3.9.2 використовувати
рундуки купе для зберігання сторонніх
предметів, крім особистих речей
пасажирів; п.п 3.9.5 допускати у вагон
осіб з надлишковою ручною поклажею.

Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України
підставами припинення трудового
договору є підстави, передбачені
контрактом.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» № 9
від 06.11.1992 вирішуючи позови про
поновлення на роботі, осіб, звільнених
за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на
увазі, що на підставі цієї норми
припиняється трудовий договір при
наявності умов, визначених сторонами в
контракті для його розірвання.

Оскільки на працівників, з якими
укладено контракт, поширюється
законодавство про працю, що регулює
відносини по трудовому договору, за
винятком, встановленим для цієї форми
трудового договору, їх трудовий
договір може бути припинено й з інших
підстав, передбачених законодавством
(статті 36, 39-41 КЗпП).

В поясненнях від 09.062013 позивач проти
наявності надлишкової ручної поклажі
не заперечувала, вказала, що зайшла
жінка з дитиною та сумками, які з виду
були об"ємними, але легкими, окрім цього
жінці приносили ще сумки, на що вона
пояснила, що переїзджає.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що позов не підлягає
задоволенню у зв"язку з
необгрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
Державного підприємства "Одеська
залізниця" про визнання незаконним та
скасування наказу від 17 липня 2013 року
за № ЛВЧДК-В/33-353/ос, поновлення на
роботі та стягнення компенсації за час
вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв