Справа № 2/489/3678/13
Ухвала

Іменем України

26 грудня 2013 року
місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м.
Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши
заяву представників позивачів -
адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
забезпечення позову,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до Державного підприємства
"Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект"
про визнання протиправним та
скасування наказу, мотивуючи свої
вимоги тим, що 25.11.2013 їх - працівників
загону воєнізованої охорони комплексу
було ознайомлено із наказом по ДП «НВКГ
«Зоря» - «Машпроект» «Про зміну
організаційної структури управління
підприємством» за № 282-01-П від 25.11.2013.

Посилаючись на те, що даний наказ
прийнято із порушенням норм діючого
законодавства України, позивачі
просили суд скасувати його.

24.12.2013 року від представників позивачів
- адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_3 надійшла
заява про забезпечення позову, в якій
представники позивачів вказують, що на
теперішній час на підприємстві видано
наказ № 312-01-П від 11.12.2013 «О
высвобождении персонала» (мовою
оригіналу) в преамбулі якого зазначено
«У відповідності з наказом в. о.
Генерального директора від 25.11.2013 №
282-01-П з 25.02.2014 ліквідується загін
воєнізованої охорони зі скороченням
штатних одиниць...», підприємством
вживаються заходи щодо реалізації
наказу, який позивачами оскаржується,
які, в свою чергу, змушують позивачів
вступати із відповідачем в інші
правовідносини, які регулюються
нормами ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що
безпосередньо впливає та погіршує
права позивачів за захистом яких
останні звернулися до суду. Разом із
тим, наказ № 312-01-П від 11.12.2013, який є в
розпорядженні позивачів, не містить
погодження голови профспілкового
комітету НВКГ «Зоря» - «Машпроект», що є
порушенням вимог ст. 43 КЗпП України.
Представники позивачів просили
забезпечити позов шляхом заборони
відповідачеві вчиняти будь-які дії в
частині ліквідації загону
воєнізованої охорони НВКГ «Зоря» -
«Машпроект», які здійснюються в межах
реалізації приписів наказів № 282-01-П
від 25.11.2013 та № 312-01-П від 11.12.2013,
зобов'язати відповідача зупинити дію
наказу № 282-01-П від 25.11.2013 «Об изменении
организационной структуры
предприятия», як такого, що є предметом
оскарження та судового розгляду
відповідно, зобов'язати відповідача
зупинити дію наказу № 312-01-П від 11.12.2013
«О высвобождении персонала», як такого,
що прийнято на підставі наказу № 282-01-П
від 25.11.2013, який позивачами
оскаржується.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку про те, що в
задоволенні заяви слід відмовити,
оскільки представники позивачів
просять забезпечити позов шляхом
зупинення дії наказів № 282-01-П від
25.11.2013, № 312-01-П від 11.12.2013 та № 312-01-П від
11.12.2013, оскільки таким чином суд
фактично ухвалює рішення без розгляду
по суті.

Така ж правова позиція висловлена в
абзаці 3 п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006, а саме у справах про
захист трудових чи корпоративних прав
не допускається забезпечення позову
шляхом зупинення дії рішення про
звільнення позивача з роботи та
зобов'язання відповідача й інших осіб
не чинити перешкод позивачеві у
виконанні ним своїх попередніх
трудових обов'язків, оскільки таким
чином фактично ухвалюється рішення без
розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України
суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви представників
позивачів - адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2
про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 5 днів з дня її
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв