Справа № 621/2465/13-ц
Провадження № 2-о/621/92/13
РІШЕННЯ

Іменем України

16.08.2013 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого Бібіка О.В..,

народних засідателів: ОСОБА_1

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві Харківської області цивільну справу за заявою Комунального закладу охорони здоровя Обласний протитуберкульозний диспансер № 3 про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад охорони здоровя Обласний протитуберкульозний диспансер №3 14 серпня 2013 року звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, в якій зазначив, що у ОСОБА_3 туберкульоз легень вперше виявлено в 2003 році.

В періоди з 11.11.2003 року по 09.12.2003 року; з 15.12.2003 року по 26.02.2004 року; з 05.03.2005 року по 01.04.2005 року; з 17.06.2008 року по 03.09.2008 року хворий проходив лікування в стаціонарному відділенні Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 (ОПТД №3) та в Обласному протитуберкульозному диспансері № 1.

Але, перебуваючи на стаціонарному лікуванні хворий постійно зловживав спиртними напоями, порушував режим медичного закладу і самовільно припиняв лікування. Лікувався короткостроковими курсами. Після виписки з диспансеру ухилявся від лікування. Тому, туберкульоз у хворого постійно прогресував, лікування не давало бажано результату, бактеріовиділення зберігалися.

ОСОБА_3 з 25.02.2003 року є інвалідом ІІ групи.

В період коли хворий не лікується в стаціонарному відділенні, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні. ОСОБА_3 неодноразово попереджався про наслідки його недбалого ставлення до лікування, але будь-якої позитивної реакції з його боку не було. Хворий не бажає розуміти своєї небезпеки для суспільства.

Враховуючи, що хворий ухилявся від лікування та приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 становить загрозу розповсюдження хвороби, в 2009 році було вирішено звернутися до суду з заявою про примусову госпіталізацію хворого.

15 травня 2012 року хворий був госпіталізований до Обласної психіатричної лікарні № 1 на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 листопада 2009 року для примусового лікування, де він перебував до 15.11.2012 року.

З 15.11.2012 року ОСОБА_3 і по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні в ОПТД № 3

17.10.2008 року та 17.01.2013 року ОСОБА_3 консультований лікарем наркологом. Під час обстеження та враховуючи медичну документацію лікарем наркологом було встановлено, що хворий систематично зловживає спиртними напоями, від спеціального лікування відмовляється, у нього сформувався синдром алкогольної залежності. Тобто, у хворого встановлено також і діагноз хронічний алкоголізм В звязку з чим, лікар нарколог рекомендує для хворого примусове лікування.

Тобто, в добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу. Хоча йому доведе до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути вкрай небезпечними.

Вимоги протиепідемічного режиму ОСОБА_3 не дотримуються.

В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини хворого, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби.

В період коли хворий не лікується в стаціонарному відділенні, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Хворий не розуміє своєї небезпеки для суспільства.

Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 17.07.2013 року за № 50 ОСОБА_3 має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхніх долей легень (фіброзно-кавернозний), правосторонній осумковатий тубплеврит. Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм та ряд інших захворювань. В звязку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров»я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на шість місяців . Оскільки, гр. ОСОБА_3 створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні № 1 є відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на шість місяців. Бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім.

Представник заявника в судове засіданні не зявилася, 19 липня 2013 року подала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позову наполягає, просила справу розглядати за її відсутності, без фіксування технічними засобами звукозапису.

ОСОБА_3 в судове засідання, будучи повідомленим належним чином, не зявився.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судове засідання проведено за відсутності заінтересованої особи у відповідності до ст. 185 ЦПК України, так як за даними протитуберкульозного закладу ОСОБА_4 становить загрозу розповсюдження хвороби.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 17.07.2013 року за № 50 ОСОБА_3 має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхніх долей легень (фіброзно-кавернозний), правосторонній осумковатий тубплеврит. Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм та ряд інших захворювань. В звязку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров»я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на шість місяців (а.с. 4)

Крім того, наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу у ОСОБА_3 підтверджується витягом з його історії хвороби (а.с. 5)

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобовязані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обовязкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та примусовій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_3 хворий на заразну форму туберкульозу, а також враховуючи той факт, що він має супроводжуючий діагноз: хронічний алкоголізм, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і постановлення рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до Обласної психіатричної лікарні № 1 для примусового лікування алкоголізму та заразної форми туберкульозу строком на шість місяців.

Керуючись ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 212-215, 218, 234, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального закладу охорони здоровя Обласний протитуберкульозний диспансер № 3 - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: Харківська область,. АДРЕСА_1, до Обласної психіатричної лікарні № 1, терміном на шість місяців для лікування заразної форми туберкульозу та алкоголізму.

Допустити негайне виконання рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до Обласної психіатричної лікарні № 1, терміном на шість місяців для лікування заразної форми туберкульозу та хронічного алкоголізму.

Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до Обласної психіатричної лікарні № 1 копію рішення надіслати органу місцевого самоврядування за місцем його фактичного місця проживання.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.В. Бібік

народні засідателі: З.П. Давидова

ОСОБА_2