УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суд м. Києва САВЛУК Т.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум-1" про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум-1" про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Відповідно до ст. 96 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, серед іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_2 просить видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум-1" на свою користь заборгованість по нарахованій, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати за період з 12 серпня 2012 року по 12 вересня 2012 року в сумі 1265, 51 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 10 298, 61 грн., а всього на загальну суму 11 564, 12 грн.

Відповідно до п. 9 та п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової допомоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватись обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні.

Якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР ( 108/95-ВР ) "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III ( 2050-14 ) "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (322-08) визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно частини третьої ст.100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, із заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу та поданих разом із заявою документів вбачається спір про право, оскільки вимоги заявника неможливо вирішити в наказному провадженні, так як заявником заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості по невиплаченій працівникові суми заробітної плати за період з 12 серпня 2012 року по 12 вересня 2012, в той же час на підтвердження заявлених вимог заявником надано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум-1" про доходи за №1 від 31 жовтня 2012 року року, яка не містить відомостей про фактичний розмір нарахованої заробітної плати за вказаний період та проведенні відрахування із заробітної плати, що суттєво впливає на розгляд даного спору по суті, та має бути підтверджено належними доказами, в той же час судовий наказ є особливою формою судового рішення, видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника для заслуховування їх пояснень, що унеможливлює надати об'єктивну оцінку склавшимся між сторонами відносинам, а тому захист заявника - стягувача має здійснюватись шляхом пред'явлення позову з тими же вимогами у порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись п. 9, п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", ст.ст.100, 101, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум-1" про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Роз'яснити заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я