Справа № 0310/3738/2012
Провадження № 2/163/20/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2013 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Чишія С.С.

при секретарі Семенюк К.М.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,

в с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення про стягнення з аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини його пенсії. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого народилась донька, шлюб на даний час розірвано. Дитина навчається на платній формі у вищому навчальному закладі в Росії і потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, взуття, приладдя для навчання. Позивачка має на утриманні ще і неповнолітнього сина, тому сама доньці не в змозі надати належних засобів для утримання. Відповідач спроможний надавати допомогу, оскільки отримує пенсію як інвалід І групи, а інших утриманців не має.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідача позов не визнав.

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що, хоча прикладає всі зусилля, через низьку заробітну плату не в змозі сама надати достатнє утримання доньці, яка навчається. Відповідач не підтримує її матеріально, хоча має для цього засоби.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що донька весь час ставиться до нього непривітно і не узгодила місце навчання. Вона вчиться заочно, може працювати і сама здобувати доходи для оплати навчання. Сам же живе за рахунок пенсії інваліда і значну її частину витрачає на лікування.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 09.01.1997 року, що стверджено відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ №009487.

Донька сторін народилась 29.06.1994 року, що стверджено свідоцтвом серії І-ЕГ №298291.

Згідно із довідкою Московського інституту економіки ОСОБА_3 є студенткою вказаного вузу заочної форми навчання строком з 06.08.2012 по 06.08.2017 року.

Як вбачається з довідки Любомльської міської Ради, донька сторін проживає із позивачкою.

З посвідчення серії А №051957, посвідчення №2910 та довідки МСЕК вбачається, що відповідач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом І групи.

Сторони не оспорюють, що заробітна плата позивачки становить 1600 гривень, пенсія відповідача 3500 гривень.

Отже, по справі встановлено, що донька сторін навчається у вищому навчальному закладі, а відповідач утримання їй для цього не надає, хоча може це робити.

Згідно з ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, встановлені фактичні обставини та положення чинного законодавства приводять суд до висновку, що в порушення вимог закону відповідач не приймає участі в утриманні доньки, яка продовжує навчатись, хоча спроможний надавати таке утримання. Заперечення відповідача щодо заочної форми навчання та спроможності доньки самостійно отримувати дохід суд вважає безпідставними, оскільки такі обставини законом не визначено підставою для звільнення батьків від їх обовязку.

З врахуванням викладеного позов по суті заявлених вимог підлягає задоволенню. Однак, зважаючи на статус відповідача як інваліда і джерела його доходів, суд з огляду на принципи справедливості і розумності вважає за необхідне стягувати аліменти у меншому, ніж заявлено, розмірі. Крім цього, досягнення донькою сторін 23-річного віку настає раніше закінчення строку навчання, тому строк стягнення аліментів слід визначити з огляду на таку обставину.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі ј всіх видів заробітку(доходу), на період навчання ОСОБА_3 в Московському інституті економіки, починаючи з 06 грудня 2012 року і до 29 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 229(двісті двадцять девять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів в сумі 875(вісімсот сімдесят пять) гривень звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Головуючий : суддя Чишій С.С.