Справа № Провадження №2/368/356/13
22-ц/780/6581/13 Головуючий у І інстанції
Закаблук О.В. Категорія47Доповідач у 2
інстанціїПоліщук 05.12.2013
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві матеріали справи
за апеляційною ОСОБА_2 на рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 10 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини та дружини.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом та у
відповідності до вимог ст.ст. 84, 180 СК
України просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до її повноліття та
стягнути аліменти на її утримання в
розмірі 500 грн. до досягнення дитиною
трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх вимог вказувала,
що вона з відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі з 18.02.2011 року, від
шлюбу мають дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає з нею. Також зазначала, що
вона не працює, знаходиться у відпустці
по догляду за дитиною по досягнення нею
3-х років. Матеріальну допомогу в
добровільному порядку відповідач не
надає.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 10 жовтня 2013 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання дочки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку, але не менше ніж 30
% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 15.05.2013
року до повноліття дитини - до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на
утримання ОСОБА_3 в розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 15.05.2013 року і до
досягнення дитиною трьох років, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
незаконність і необґрунтованість
судового рішення, просить рішення
суду змінити та задовольнити позовні
вимоги частково, стягнути з нього
аліменти на утримання дитини в
розмірі 1/6 частини всіх видів
заробітку, а в іншій частині позовних
вимог відмовити.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість судового рішення у
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 18
лютого 2011 року.

Під час спільного проживання в шлюбі у
сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка -
ОСОБА_5, яка проживає разом з позивачкою
по справі та перебуває на її утриманні,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданого
11.05.2012р., та довідкою №1677 від 14.05.2013р.
(а.с.5,7).

Вирішуючи вказаний спір та
задовольняючи позовні вимоги у повному
обсягу, суд першої інстанції погодився
із доводами позивачки про стягнення з
відповідача на її користь на утримання
дочки аліментів в розмірі 1/3 частини зі
всіх видів заробітку та стягнення
аліментів на її утримання в розмірі 500
грн. При цьому суд врахував, що
відповідач фізично здоровий, має
постійне місце роботи.

Проте колегія суддів вважає, що суд
при вирішенні спору неповно з'ясував
обставини справи і неправильно
застосував норми матеріального
права, що відповідно до ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду із ухваленням нового
рішення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Визнаючи розмір аліментів на утримання
дочки у розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку (доходу) ОСОБА_2, суд першої
інстанції не врахував вимоги ст. 182 СК
України, а саме його матеріальне
становище, наявність у відповідача
іншої дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається із матеріалів справи
відповідач працює директором ПП
«Ягуар плюс», його дохід за період з
грудня 2012 року по травень 2013 року
становить 1221,96грн.

Інших доказів про доходи відповідача
матеріали справи не містять.

Заява ОСОБА_2 про те, що відповідач
допомагав їй грошовими коштами на
утримання дочки ОСОБА_8 (а.с.78) не є
належним доказом сплати відповідачем
аліментів на утримання іншої
неповнолітньої дитини.

Визначена судом частка 13 частина
заробітку(доходу) аліментів на
утримання неповнолітньої дитини не
відповідає матеріальному становищу
платника аліментів.

За таких обставин, враховуючи вимоги
ст.ст.181-183 Сімейного кодексу України,
колегія суддів визначає розмір
аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі 14
частини від усіх видів
заробітку(доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 15.05.2013
року до повноліття дитини -
ІНФОРМАЦІЯ_3.

З врахуванням встановлених обставин
справи, що відповідач має постійне
місце роботи, стягнення аліментів на
утримання позивача у твердій грошовій
сумі суперечить нормам СК України.

Відповідно до ч.2 ст.75 Сімейного
кодексу України право на утримання
(аліменти) має той з подружжя, який є
непрацездатним, потребує матеріальної
допомоги, за умови, що другий з подружжя
може надавати матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка не працює, так як перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Колегія суддів вважає за можливе
визначити аліменти на утримання
дружини до досягнення дитиною
трирічного віку у розмірі 1/8 частини
від всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно до досягнення
дитиною трьох років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 15.05.2013 року.

В іншій частині про стягнення
судових витрат рішення суду підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 10 жовтня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дочки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку(доходу), але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
15.05.2013 року до повноліття дитини -
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3
аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно до
досягнення дитиною трьох років, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 15.05.2013 року.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: