Справа № 2-51/11
Провадження 2/496/5/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2013 Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

При секретарі - Загарнюк Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк про визнання недійсним договору кредиту, зобовязання надати розстрочку,-

ВСТАНОВИВ:

АКБ Укрсоцбанк звернулась до суду, в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договром кредиту в сумі 2129381,88 гривент та судові витрати. Свої вимоги мотивують тим, що 05 лютого 2008 року між АКБ Укрсоцбанк та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 2008/694-Ф03.7/30, відповідно до якого відповідачка отримала у тимчасове користування грошові кошти в сумі 205 000,00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договром кредиту до 04 лютого 2018 року або дострокового у випадках, передбачених договром кредиту зі сплатою 13 процентів річних. Однак відповідачка порушила умови кредитного договору, у звязку з чим виникла заборгованість за наданим кредитним договором.

В свою чергу, ОСОБА_1, звернулася до суду із зустрічним позовом до Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк, в якому просить суд визнати недійсним договір кредиту № 2008/694-Ф03.7/30 від 05 лютого 2008 року та надати розстрочку. Свої вимоги мотивує тим, що банк зобовязаний в кредитному договорі вказати графік платежів( згідно зі строковістю, зазначеною у договорі,- щомісяця, щокварталу тощо) у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних.

Представник позивача АКБ Укрсоцбанк вимоги первісного позову підтримав, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Представник ОСОБА_1І в судовому засіданні первісний позов не визнав, в його задоволенні просить відмовити, на задоволенні зустрічного позову наполягає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

05 лютого 2008 року між АКБ Укрсоцбанк та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 2008/694-Ф03.7/30, відповідно до якого відповідачка отримала у тимчасове користування грошові кошти в сумі 205 000,00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договром кредиту до 04 лютого 2018 року або дострокового у випадках, передбачених договром кредиту зі сплатою 13 процентів річних.

Неналежне виконання відповідчкою взятих на себе зобовязань за договром кредиту призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01 вересня 2009 року, згідно з розрахунком заборгованості становить 2129 381,88 гривень, з яких:

- сума заборгованості по кредиту -201568,11 доларів США, що по курсу НБУ станом на 01.09.2009 року ( 100 доларів США= 798,90 гривень) становить 1610 327,63 гривень;

- сума заборгованості по процентам - 30 086,33 доларів США , що по курсу НБУ станом на 01.09.2009 року становить 240 359,69 гривень;

- сума пені -13263,90 гривень;

- штраф за порушення п.п.3.3.6,3.3.8,3.3.9,3.3.10 кредитного договору 30 000,00 дол. США що по курсу НБУ станом на 01.09.2009 року становить 239,670,00 гривень.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконувала взяті на себе зобовязання, та підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходить з наступного.

Згідно з умовами ст. 202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми ( договори), тобто договір це різновид правочину, що є домовленістю двох або більше сторін, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних права та обовязків.

У разі недійсності правочину кожна сторона із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, тобто у випадку визнання договору кредиту недійсним ОСОБА_1 зобовязана повернути банку у повному обсязі заборгованість за кредитом.

Статею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, які є необхідними для дійсності правочину. До них, зокрема, відносяться наявність у особи, яка укладає правочин необхідного обсягу дієздатності, волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин повинен бути направлений на реальне настання правових наслідків, а також правочин має укладатися у формі встановлені законом. Всі ці вимоги були дотриманні обома сторонами при укладенні договору кредиту. Крім того, вже наявність самого правочину свідчить про те, що сторони бажали укласти договір кредиту, і що зовнішнє вираження їхньої волі відповідають їх внутнішньому переконанню.

ОСОБА_1 підписала договір кредиту добровільно, що свідчить про те, що всі умови кредитного договору її влаштовували.

Що стосується проведення реструктуризації, то це є правом банку, а не його обовязком.

Керуючись ст.ст.10,88,169,209, 212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 203, 215,236,509,525,526,549-553,612,1048,1050 ЦК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк заборгованість в сумі 2129381,88 грн. ( два мільйона сто двадцять девять тисяч триста вісімдесят одна гривня вісімдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк судові витрати в сумі 1820гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк про визнання недійсним договору кредиту, зобовязання надати розстрочки відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення або отримання його копії.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області ОСОБА_2.