Справа № 2/593/383/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2013 р.

м.Бережани

в складі:

головуючої - судді
Данилів О.М.

при секретарі
Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережани справу за
позовом ОСОБА_1 до Нараївської
сільської ради Бережанського району
Тернопільської області про визнання
права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивачка, вказуючи, що після
смерті її матері ОСОБА_2 залишилось
спадкове майно у вигляді земельної
частки (паю) розміром 1.73 в умовних
кадастрових гектарах у землі, яка
перебуває у колективній власності с/с
“ Хлібороб України”, і хоч вона
згідно закону є спадкоємцем цієї
спадщини, однак розпорядитись нею не
може, бо нотконтора відмовила їй у
видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку
із відсутністю оригіналу
правовстановлюючого документу про
належність спадкодавиці зазначеного
майна, звернулася до суду з позовом,
яким просить визнати за нею право
власності на вищевказане спадкове
майно.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав, просить їх задоволити.

Представник Нараївської сільської
ради у судове засідання не з`явився,
представив суду заяву, у якій просить
справу розглядати у його відсутності,
вважає підставними позовні вимоги
позивачки, а тому заперечень щодо їх
задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали
справи і вислухавши пояснення
представника позивачки, взявши до
уваги заяву відповідача та дослідивши
письмові докази, прийшов до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
до задоволення, виходячи з таких
підстав.

У відповідності із Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року
спадкові відносини регулюються
правилами Цивільного кодексу України,
якщо спадщина відкрилася не раніше 1
січня 2004 року.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті особи,
зазначений у свідоцтві про смерть, а
оскільки матір позивачки померла 5
березня 1997 року, до прийняття нового
Цивільного Кодексу України, тобто до 1
січня 2004 року, то даний спір слід
вирішувати, керуючись чинним на той час
законодавством, а саме Цивільним
кодексом Української РСР.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК
Української РСР спадкоємство
здійснюється за законом і за
заповітом; при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є в рівних
частках діти, дружина і батьки
померлого; для прийняття спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв;
а згідно ст. 549 ЦК Української РСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Судом встановлено, що матір
позивачки ОСОБА_2 була власником
земельної частки (паю) розміром 1.73 в
умовних кадастрових гектарах у землі,
яка перебуває у колективній власності
с/с “ Хлібороб України” та
знаходиться на території Нараївської
сільської ради Бережанського району
Тернопільської області.

Цей факт підтверджується
поясненнями представника позивачки та
довідкою про визначення грошової
оцінки земельної ділянки № 3633, виданою
11 липня 2013 року управлінням
держкомзему у Бережанському районі
Тернопільської області, з якої видно,
що ОСОБА_2 належала земельна частка (
пай) розміром 1.73 в умовних кадастрових
гектарах у землі, яка перебуває у
колективній власності с/с “ Хлібороб
України”

і на її ім”я видавався сертифікат
на земельну частку пай серії ТР № 0278735,
довідкою Нараївської сільської ради за
№ 2498 від 30 вересня 2013 року.

Із свідоцтва про народження I1-ИД №
488741 видно, що позивачка є дочкою
спадкодавиці, а із копій актових
записів про укладення шлюбу за № 33 та
№ 39 від 25 вересня 1971 року та 9 вересня
1978 року видно, що позивачка після
реєстрації шлюбу своє родове прізвище
змінила спочатку на прізвище чоловіка
Гусак, а потім на ОСОБА_1.

Свідоцтво про смерть свідчить про
те, що матір позивачки ОСОБА_2 померла 5
березня 1997 року. Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді
земельної частки (паю) розміром 1.73 в
умовних кадастрових гектарах у землі,
яка перебуває у колективній власності
с/с “ Хлібороб України”. А так як
спадкодавиця за час свого життя не
розпорядилася належним їй майном, то за
законом саме позивачка, як дочка
спадкодавиці, є єдиним її спадкоємцем.

Із пояснень представника позивачки
видно, що позивачка проживала разом із
спадкодавицею в одному
будинковолодінні, і після її смерті
залишилася там проживати,
розпорядилася належними спадкодавиці
речами повсякденного вжитку, обробляла
належну матері земельну ділянку та
фактично прийняла спадщину, однак
через відсутність оригіналу
правовстановлюючого документу про
належність спадкодавиці зазначеної
земельної частки (паю), не мала
можливості переоформити її на себе, а
так як вона прийняла спадщину, то з тих
підстав просить її позов задоволити.

Зазначений факт підтверджується
відмовою Бережанської держнотконтори
за № 227 від 17 травня 2013 року та
довідками Нараївської сільської ради
№ 851 та № 855 від 16 травня 2013 року.

Таким чином, поскільки в судовому
засіданні доведено, що позивачка, як
спадкоємець належного її матері
спадкового майна, фактично прийняла
спадщину, але через відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документу про належність
спадкодавиці земельної частки (паю), не
мала можливості переоформити її на
своє ім”я, а тому суд вважає
необхідним задоволити позовні вимоги
позивачки і визнати за нею право на
спадкове майно, що залишилося після
смерті її матері.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 14, 174, 213-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.
524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадкове майно за законом,
що залишилося після смерті її матері
ОСОБА_2, яка померла 5 березня 1997 року,
у вигляді земельної частки (паю)
розміром 1.73 в умовних кадастрових
гектарах у землі, яка перебуває у
колективній власності с/с “ Хлібороб
України” та знаходиться на території
Нараївської сільської ради
Бережанського району Тернопільської
області, згідно сертифікату серії ТР №
0278735, виданого на ім`я ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області через
Бережанський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської
області ОСОБА_3