№ 2/257/3317/13
02 грудня 2013 року Київський районний
суд м. Донецька
у складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання права
власності в порядку спадкування, -
01 листопада 2013 р. позивачі звернулись
із позовом до суду про визнання права
власності на спадкове майно. В
обґрунтування позову зазначили, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько,
ОСОБА_3. Після його смерті залишилось
спадкове майно у вигляді 43/100 частини
будинку АДРЕСА_1, який належав
померлому на підставі Договору на
право будівництва будинку та
безстрокового користування земельної
ділянки на праві особистої власності,
від 20.03.1953 року. Право власності на
зазначений будинок було належним чином
зареєстроване Першою Сталінською
нотаріальною державною конторою у
рєєстрі за № 2-6002 18.03.1953 року та
зареєстровано 20.03.1953р. у Реєстраційному
відділі при Сталінському відділі
місцевого Господарства у реєстрі
приватногосподарських господарств у
реєстрі за № 2465.
Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Таким чином позивачі
є спадкоємцями першої черги за законом.
Спадкове майно позивачі прийняли,
звернувшись до нотаріальної контори у
передбачений законом термін. Однак,
юридично оформити спадщину та отримати
свідоцтво про право на спадщину не
виявилось можливим, оскільки
правовстановлюючі документи на
домогосподарство не було
зареєстровано у КП БТІ.
У зв'язку з вищевикладеним, позивачі
просили суд визнати факт належності
43/100 частини будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати
за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування по 21,5/100 частини
від 43/100 у однакових долях за кожним
будинку АДРЕСА_1, що складається:
житлового будинку Лит. А-1 - загальною
площею 17,3 кв. м та житловою площею - 17,3
кв. м., прибудови лит. А-1-1 - загальною
площею - 54,6 кв. м. та житловою площею - 28,8
кв. м., а-прибудова а-1-прибудова,
а-2-тамбур, Е-сарай, е-крильце, е-1-погреб,
Ж-уборна, И-вигребна яма, М-сарай, О-душ,
П-уборна, № 1, 2, 7, 1 - огорожа,
Позивачі у судове засідання не
з'явились, надали суду заяву про
розгляд справи у їх відсутність,
просили задовільнити позов в повному
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності
відповідно до вимог діючого
Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер батько позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_6
- , ОСОБА_3. (а. с. 13)
Після його смерті залишилось спадкове
майно у вигляді 43/100 частини будинку
АДРЕСА_1, який належав померлому на
підставі Договору на право будівництва
будинку та безстрокового користування
земельної ділянки на праві особистої
власності, від 20.03.1953 року. ( а. с. 18-20)
.Право власності на зазначений будинок
було належним чином зареєстроване
Першою Сталінською нотаріальною
державною конторою у рєєстрі за № 2-6002
20.03.1953 року (а. с. 18-35).
Згідно рішення Київського районного
народного суду м. Донецька від 12.06.1985р.,
домоволодіння АДРЕСА_1 ( а. с. 11).
Згідно технічного паспорту на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду , виданого 12.08.1988р., ОСОБА_3 є
Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. (а. с. 14). Таким чином
позивачі є спадкоємцями першої черги
Відповідно до Постанови № 7 Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року у разі відкриття
спадщини до 01.01.2004 року, застосовується
чинне на той час законодавство,
зокрема, відповідні правила Цивільного
кодексу Української РСР 1963 року. Таким
чином до цих відносин застосовуються
усі норми ЦК УРСР та Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції від 18.06.1994
Згідно ст. 549 ЦК УРСР спадщину можна
було прийняти шляхом фактичного вступу
в управління та володіння майном. Факт
частини будинку АДРЕСА_1
підтверджується договором забудови
від 03.07.1953р., який посвідчено
нотаріально у реєстрі за № 206002 та
зареєстровано 20.03.1953р. у Реєстраційному
відділі при Сталінському відділі
місцевого Господарства у реєстрі
приватногосподарських господарств у
реєстрі за № 2465 ( а. с. 18-20).
Крім того, в матеріалах справи є акт
приймання у експлуатацію зазначеного
домоволодіння та рішення Київського
районного народного суду м. Донецька
від 12.06.1985р., згідно якого за ОСОБА_3
АДРЕСА_1 ( а. с. 11).
Згідно вимог Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року, на момент
завершення будівництва
домогосподарства ( 1966р.), реєстрація
права власності у КП БТІ не вимагалось.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що на підставі вищезазначених
документів спадкодавець ОСОБА_3 набув
домоволодіння АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Після смерті батька та матері
позивачів, позивачі є єдиним
спадкоємцем майна, що належало їх
батьку, оскільки відповідно до вимог
ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено,
що одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК
України до заяв про захист цивільного
права або інтересу позовна давність не
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України,
у разі спадкування права та обов'язки
спадкодавця переходять до спадкоємців.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
спадкоємців переходять усі права та
обов'язки, які належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися з його смертю.
Таким чином, враховуюче вищевикладене,
суд прийшов до висновку, що є всі
підстави для задоволення позовної
На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. 16, 182, 267, 328, 391, 392, 1216, 1218, 1261
ЦК України, Постанови № 7 Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року, ст.ст. 267, 274-278 ЦПК
України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Київської районної у м. Донецьку ради
про визнання права власності в порядку
спадкування - задовольнити.
належності 43/100 частини будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування по
21,5/100 частини від 43/100 у однакових долях
за кожним будинку АДРЕСА_1, що
складається: житлового будинку Лит. А-1 -
загальною площею 17,3 кв. м та житловою
площею - 17,3 кв. м., прибудови лит. А-1-1 -
загальною площею - 54,6 кв. м. та житловою
площею - 28,8 кв. м., а-прибудова
а-1-прибудова, а-2-тамбур, Е-сарай,
е-крильце, е-1-погреб, Ж-уборна,
И-вигребна яма, М-сарай, О-душ, П-уборна,
№ 1, 2, 7, 1 - огорожа, 1-11-111-тротуар..
Апеляційна скарга на
рішення Київського районного суду м.
Донецька може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя