Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" лютого 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 13 731,49 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Колбанцева О.В. в судове засідання не з'явилась про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, про поважні причини неявки відповідачі суд не повідомили, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористалися.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, крім того в квартирі зареєстрований та проживає ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), що підтверджується довідкою (форма №3), яка видана Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 412 21.10.2011 року № 510, та розпорядженням органу по оформленню права власності на об'єкти нерухомого майна і житла від 16.02.1999 року № 46-648. (а.с.7, 8).

Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Як підтверджується наявними у справі доказами, за період з 01 січня 2002 року по 01 жовтня 2011 року у відповідачів виникла заборгованість перед підприємством позивача по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 13 731,49 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та сплату за утримання будинку та прибудинкової території та довідкою про нарахування та сплату комунальних послуг, які приєднано до матеріалів справи, ці обставини не спростовані відповідачами, які не скористались процесуальним правом надати належні та допустимі докази в порядку ст.60 Цивільного процесуального кодексу України. (а.с. 9, 10-13, 14-18)

Загальний строк позовної давності, встановлений статтею 71 Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 11 липня 1995 року "Про внесення змін до статті 71 Цивільного кодексу України", застосовується з 27 липня 1995 року за позовами усіх осіб, право яких порушено, тобто як фізичних осіб, так і юридичних осіб.

Відповідно до статті 75 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного кодексу України)

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як передбачено у п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) зазначається, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає правомірним застосування в межах даного спору позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2002 року до 01 січня 2004 року, у зв'язку зі сплином загального строку позовної давності, як це передбачено ст.71 Цивільного кодексу України (в редакції від 18 липня 1963 року), з урахуванням положень п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), тому позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2. заборгованості в розмірі 1 532,49 грн., задоволенню не підлягає, оскільки ці вимоги пред'явлено поза межами загальних строків позовної давності.

В порядку ст.540 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню частково, та присуджує стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 12 199,00 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 214,60 грн., тобто по 107,30 грн. з кожного відповідача, які сплачено позивачем при зверненні з даними позовом до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 322, 540, 541 Цивільного кодексу України, ст.68 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 10, 11, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 12 199 (дванадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я