Справа № 592/3203/13-ц
Провадження № 6/592/105/13

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2013 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Литовченка О.В.,

при секретарі Лесняк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду м. Суми подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду міста Суми з поданням, погодженим з заступником начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2 про примусове входження до квартири № 57 за адресою: м. Суми вул. Декабристів, 76 для проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа № 2-537 виданого 04.03.2002 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2366,65 грн. на залишок боргу в розмірі 2265,65 грн..

Згідно ст. 376 ЦПК України суд розглядає вищевказане подання без виклику чи повідомлення сторони та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Повідомлений про час та місце розгляду справи державний виконавець до суду не з'явилася, подала заву про розгляд подання без її участі, подання підтримала.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-537 виданого 04.03.2002 року Ковпаківським районний судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2366,65 грн. на залишок боргу в розмірі 2265,65 грн.. (а.с. 7).

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Сумській області від 03.03.2013 ОСОБА_3 з 28.04.1999 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але здійснити опис та арешт належного ОСОБА_3 майна не вдалось, про що складено акт державного виконавця від 07.07.2011 року (а.с. 9).

Старшим державним виконавцем було здійснено виклик ОСОБА_3, та зазначено, що у разі неявки буде застосовано примусовий привід через органи УМВС; неявка за викликом державного виконавця тягне за собою накладення штрафу у розмірі 850 грн./а.с.10,14,17/, але в матеріалах справи відсутні відомості про те чи застосовувався примусовий привід ОСОБА_3 через органи УМВС та чи накладався штраф у розмірі 850 грн. за неявку ОСОБА_3.

В матеріалах подання вбачаються розбіжності, а саме: адреса боржника в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена АДРЕСА_2; в поданні зазначено, що державний виконавець здійснив вихід за адресою вказаною в виконавчому документі АДРЕСА_3; в виконавчому документі вказана адреса АДРЕСА_4.

Порядок застосування кожного заходу примусового виконання рішення має специфічні риси, які повинні враховуватися державним виконавцем у процесі виконавчого провадження.

Визначений процесуальний порядок покладає на державного виконавця обов'язок здійснювати свої повноваження на основі принципу законності - не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб в тому числі сторін і інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи на підставі викладеного майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

20) здійснювати Інші повноваження, передбачені цим законом та іншими законами.

Державним виконавцем не подано до суду документально підтвердженої інформації про право власності боржника ОСОБА_3 на квартиру №57, який знаходиться в по вул. Декабристів, 76 в місті Суми, або, що в даній квартирі знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржнику від інших осіб.

В матеріалах подання є підтвердження того факту, що державним виконавцем відправлялись ОСОБА_3 попередження про перевірку майнового стану від 29.06.2011 року № 43/5318, від 20.08.2012 року №43/17141, від 04.02.2013 року №43/17144, але підтвердження про отримання боржником попередження в матеріалах подання відсутні.

Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України питання про проникнення до житла чи іншого володіння може застосовуватись лише до боржника - фізичної особи, або до іншої особи у якої знаходиться майно боржника - фізичної особи, і в статті міститься вичерпний перелік підстав, з яких судом може бути задоволено таке подання, а тому суд вважає, що в задоволені подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла будинку №57, який знаходиться в м. Суми по вул. Декабристів, 76, для проведення примусового виконання виконавчого листа № 2-537 виданий 04.03.2002 року Ковпаківським районний судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2366,65 грн. на залишок боргу в розмірі 2265,65 грн. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209-210, 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла будинку №76, який знаходиться по вулиці Декабристів в місті Суми для проведення примусового виконання виконавчого листа № 2-537 виданий 04.03.2002 року Ковпаківським районний судом міста Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2366,65 грн. на залишок боргу в розмірі 2265,65 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Литовченко