Провадження № 4-с-215/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Солом`янський
районний суд м. Києва в складі:
головуючої - судді -
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Подолян
О.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність старшого державного
виконавця ВДВС Солом»янського РУЮ в м.
Києві Артамонова Олега Ігоровича, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду зі скаргою
і просить визнати неправомірною
постанову старшого державного
виконавця ВДВС Солом»янського РУЮ в м.
Києві Артамонова О.І. від 04.10.2013 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого 04.11.2010 року про
стягнення з ОСОБА_3 на його користь
боргу в розмірі 8441,98гр.

Крім того, просить визнати
неправомірною бездіяльність старшого
державного виконавця Артамонова О.І.
щодо ненаправлення виконавчого
провадження за місцем роботи боржника
до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві,
ненаправлення йому, як стягувану, копії
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 04.10.2013 року та
невнесення даних про постанову від
04.10.2013 року про закінчення виконавчого
провадження до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень.

Посилається в скарзі на те, що 04.11.2010
року Солом`янським районним судом м.
Києва був виданий виконавчий лист у
справі №2-47-1/10 про стягнення з ОСОБА_3
на його користь боргу в сумі 8 441,98 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС
Солом»янського РУЮ у м. Києві від 04.10.2013
року виконавче провадження було
закінчено.

Підставою для його закінчення стала та
обставина, що боржник працює в
дитячо-спортивній школі №24
Шевченківського району міста Києва.

В зв»язку з цим, на підставі ст.50 Закону
України» Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов»язаний був
направити виконавчий документ за
місцем роботи боржника та повідомити
про це його, як стягувача.

Він такого повідомлення державного
виконавця не отримував.

Такі відомості відсутні і в Інформації
про виконавче провадження на веб-сайті
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень.

Вважає це порушенням п. 10 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження" та п.п. 3.17., 6.4. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 N
512/5.

Про вчинення цих дій та невиконання
вимог закону щодо направлення йому
копій цих документів та до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень він дізнався лише 17.10.2013
року при розгляді іншої скарги на дії
старшого державного виконавця.

Виходячи з цього, просить задовольнити
скаргу.

Представник скаржника просить
розглядати справу в його відсутності.

Старший державний виконавець подав до
суду свої пояснення та копію
виконавчого провадження також просить
розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не
знаходить підстав для задоволення
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Судом встановлено, що 04.11.2010 року
Солом`янським районним судом м. Києва
видано виконавчий лист № 2-47-1/10 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь заявника
боргу в сумі 8 441,98 грн.

На підставі заяви стягувача, заявника в
справі від 12.11.2010 року, постановою
державного виконавця ВДВС
Солом»янського РУЮ у м. Києві від 18.11.2010
року, відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

За результатами вжитих державних
виконавцем під час виконання рішення
суду заходів було встановлено, що
майна, на яке можна було звернути
стягнення на виконання рішення суду,
виявлено не було.

Однак з інформації ДПС України стало
відомо, що боржник працює в
дитячо-спортивній школі №24
Шевченківського району міста Києва.

Відповідно до ст.20 Закону виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна.

Враховуючи ці обставини та викладене
вище 04.10.2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Солом»янського РУЮ
Артамоновим О.І. була винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження, а виконавчий документ
направлено на виконання до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві для
виконання за місцем роботи боржника.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону
виконавче провадження підлягає
закінченню, у т.ч., у разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби.

Згідно з п.6.4 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року
передача виконавчого провадження до
іншого органу ДВС або у зв'язку з
утворенням виконавчої групи при іншому
органі ДВС здійснюється за
вмотивованою постановою особи, яка
прийняла рішення про передачу
матеріалів виконавчого провадження,
яка надсилається сторонам виконавчого
провадження та до відповідного органу
ДВС.

З наданого старшим державним
виконавцем Артамоновим О.І. реєстру
поштових підправлень ВДВС
Солом»янського РУЮ у м. Києві
вбачається, що копія постанови про
закінчення виконавчого провадження
була направлена як заявнику, стягувачу
за виконавчим провадженням для відома,
так і на виконання до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України
„Про виконавче провадження" копії
постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам
із супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, що надсилаються
рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Враховуючи ці обставини, законності
дій старшого державного виконавця при
прийнятті рішення про закінчення
виконавчого провадження, направлення
копії постанови про закінчення
виконавчого провадження стягувачу для
відома простою кореспонденцією та
одночасне направлення виконавчого
документа для виконання до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві
відповідає вимогам закону, а тому
правові підстави для задоволення
скарги в цій частині відсутні.

Крім того, з інформації з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень вбачається, що постанова
про закінчення виконавчого
провадження внесена до реєстру.

Як зазначено в ст.383 ЦПК України
підставою для звернення до суду зі
скаргою сторонами виконавчого
провадження є рішенням, дії або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, які
порушують їх права чи свободи.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що старшим державним
виконавцем Артамоновим О.І. були вжиті
передбачені Законом України « Про
виконавче провадження» заходи для
виконання рішення суду.

Саме завдяки вжитим ним заходам було
встановлено місце роботи боржника, яке
дає можливість виконати рішення суду і
з метою виконання якого було закрито
виконавче провадження,а виконавчий
документ направлено до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві для
виконання за місцем його роботи.

Яким чином вжитими державним
виконавцем заходами, направленими на
виконання рішення суду, були та могли
бути порушені права заявника, в скарзі
не приведено.

Направлення копії постанови про
закінчення виконавчого провадження
стягувану для відома простою
кореспонденцією відповідає вимогам
закону і не свідчить про порушення його
прав.

Крім того, суд враховує, що відповідно
до ч.1 ст.12 Закону сторони виконавчого
провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Згідно з ч.7 ст.12 Закону особи, які
беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення

виконавчих дій.

Враховуючи ці обставини, правові
підстави для задоволення скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст.1,11-12,17-20,31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.ст. 14, 383, 385-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та
бездіяльність старшого державного
виконавця ВДВС Солом»янського РУЮ у м.
Києві Артамонова Олега Ігоровича
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя: