Головуючий суду 1 інстанції - Антоненко
Доповідач - Околот Г.М.
Провадження № 22ц/782/5144/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого
судді - Околота Г.М.,

суддів -
Коротенка Є.В., Ступіної Я.Ю., ,

при секретарі -
Вербицькому І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Ленінського районного суду
м.Луганська від 11 листопада 2013 року за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
умисне невиконання службових
обов`язків з метою нанесення значної
матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Луганська від 11 листопада 2013 року
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
умисне невиконання службових
обов`язків з метою нанесення значної
матеріальної шкоди визнано неподаною
та повернуто заявнику.

Не погодившись з такою ухвалою судді та
вважаючи її такою, що ухвалена з
порушенням норм процесуального права
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу судді від
11.11.2013 року та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції. В обґрунтування скарги
апелянт вказав, що суд першої інстанції
не врахував ті обставини, що позов ним
заявлений не до фізичної особи, а до
юридичної особи, крім того, на його
думку позови, щодо захисту прав
споживачів можуть подаватися також за
місцем вчинення шкоди, тобто в обласне
управління юстиції.

В судове засідання, особи, що беруть
участь у справі не з'явилися, про час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, що на підставі ч. 2 ст. 305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду
без змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Повертаючи позовну заяву, суддя,
керуючись правилами п.4 ч.3 ст.121 ЦПК
України, виходив з того, що ця справа не
підсудна Ленінському районному суду м.
Луганська, оскільки відповідно до
довідки адресно-довідкового
підрозділу УМВС відповідачка проживає
за іншою адресою в іншому районі м.
Луганська.

Колегія суддів погоджується з
зазначеним висновком суду, оскільки
він відповідає матеріалам справи та
приписам процесуальних норм.

Згідно вимогам ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Інформація про місце проживання
(перебування) фізичної особи надається
органом реєстрації місця проживання та
перебування особи за відповідним
зверненням суду, що випливає з вимог ч.3
ст.122 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, якщо
за результатами отриманої судом
інформації буде встановлено, що справа
не підсудна цьому суду, суд повертає
позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121
ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувшись з позовом до суду
першої інстанції, зазначив місцем
проживання відповідачки ОСОБА_3 як
АДРЕСА_1, тоді як з довідки отриманої
судом першої інстанції слідує, що
ОСОБА_3 зареєстрована за адресою
АДРЕСА_2.

За таких обставин суд першої інстанції,
правомірно, у відповідності до вимог ч.3
п.4 ст. 121 ЦПК України постановив ухвалу
про повернення позовної заяви за її
непідсудністю Ленінському районному
суду м. Луганська .

Доводи апелянта про те, що позовні
вимоги ним заявлені не до фізичної
особи, а до юридичної особи , а тому він
мав право пред'явити позов за місцем
знаходження юридичної особи, є
безпідставними , оскільки як
вбачається зі змісту позовних вимог
саме фізичну особу ОСОБА_3 позивач
просить притягнути до
адміністративної відповідальності та
стягнути з неї заподіяну йому
матеріальну шкоду, а вимог до юридичної
особи позивач взагалі не заявляє. Крім
того, колегія суддів зазначає, що
цивільно-процесуальний кодекс України
не містить в собі положень визначати
підсудність цивільних справ за місцем
роботи відповідача.

Посилання апелянта на те, що позов ним
поданий з метою захисту його прав як
споживача, також є безпідставними,
оскільки будь-які вимоги відповідно до
Закону України «Про захист прав
споживача» позивачем до відповідача не
заявлялися , і позивач за цим позовом не
є споживачем послуг у розумінні п.22 ст..
1 цього Закону.

Зважаючи на те, що ухвала суду
постановлена з додержанням норм
процесуального права, підстав для її
скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.313,
п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду
м.Луганська від 11 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: