№ 207/4994/13-ц
№ 2/207/1816/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
В.П.Литвинчук

при секретарі
Н.П.Єрмаковій

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову
позивачка посилається на те, що 28
квітня 1990 року вона з відповідачем
уклала шлюб, зареєстрований відділом
запису актів громадянського стану м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, актовий запис № 398. Від шлюбу
мають двох дітей: повнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
мешкають разом з нею. Протягом останніх
років подружні відносини припинили, як
єдина родина не існують, сімейних
стосунків не підтримують. З 2012 року
спільне господарство не ведуть, хоча
проживають разом, але шлюб носить
формальний характер. Основною причиною
розпаду сім'ї стали різні погляди на
подружнє життя та ведення домашнього
господарства, витрачання коштів,
втрата взаєморозуміння та поваги один
до одного. По багатьом питанням
стосовно сім'ї, спільної мови або
компромісів, щодо їх вирішення вони не
знаходили. Бажання надалі жити однією
родиною, вони не мають. Спору про
розподіл майна між подружжям не має.
Після розірвання шлюбу діти
залишаються мешкати разом з нею.
Просить суд позов задовольнити.

Позивачка у судове засідання з'явилася.
Позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання з'явився.
Позовні вимоги визнав.

Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У судовому засіданні було встановлено,
що сторони сімейних стосунків не
підтримують, спільне господарство не
ведуть з 2012 року. Подружні відносини
припинили, як єдина родина не існують.
Основною причиною розпаду сім'ї стали
різні погляди на подружнє життя та
ведення домашнього господарства,
втрата взаєморозуміння та поваги один
до одного. Від шлюбу мають двох дітей:
повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та неповнолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з
позивачкою і після розірвання шлюбу
залишаються проживати разом з нею.
Спору про розподіл майна між подружжям
не має. Позивачка вважає, що їхня сім'я
розпалась остаточно.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу
України, ст.10, 11, 60, 130, 212- 215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 28 квітня 1990 року
відділом запису актів громадянського
стану м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, актовий
запис № 398, від якого мають двох дітей -
розірвати.

Спору про розподіл майна між подружжям
не має.

Після розірвання шлюбу діти
залишаються мешкати разом з матір'ю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного суду
через Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Головуючий суддя
Литвинчук В.П.