Справа № 740/5526/13-ц
Провадження № 2/740/1670/13
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого – судді Ковальової Т.Г.,
при секретарі – Кононяко С.А.,
з участю представника позивача –
представника відповідача - виконуючого
обов*язки міського голови секретаря
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору – керівника
комунального підприємства «Ніжинське
водопровідно-каналізаційного
господарства» ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
професійної спілки працівників
комунального господарства міста
Ніжина до виконуючого обов’язки
міського голови секретаря міської ради
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог – ОСОБА_4, про визнання
незаконною бездіяльності виконуючого
обов’язки міського голови секретаря
Ніжинської міської ради ОСОБА_2,
Професійна спілка працівників
комунального господарства міста
Ніжина звернулася до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
визнати незаконною бездіяльність
виконуючого обов’язки міського голови
секретаря Ніжинської міської ради
ОСОБА_2 щодо розгляду вимоги виборного
органу первинної профспілкової
організації про розірвання трудового
договору року з керівником
комунального підприємства «Ніжинське
водопровідно-каналізаційного
господарства» (далі - КП “НУВКГ”)
ОСОБА_4 від 22 листопада 2013 року.
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідно до
протоколу засідання профспілкового
комітету №18 від 22 листопада 2013 року
було прийнято рішення про необхідність
подання вимоги до секретаря
Ніжинської міської ради ОСОБА_2 в
порядку статті 45 КЗпП України про
розірвання контракту з керівником КП
“НУВКГ” ОСОБА_4 та рекомендованим
листом від 22 листопада 2013 року вимога
була надіслана на адресу в.о. міського
голови ОСОБА_2, яка фактично вручена
йому 25 листопада 2013 року.
На даний час вимога про розірвання
контракту з директором КП “НУВКГ” не
виконана та ніким із заінтересованих
осіб не оскаржена, тому професійна
спілка вважає, що бездіяльність
в.о.міського голови секретаря міської
ради ОСОБА_2 є незаконною.
На засіданні профспілкового комітету
згідно протоколу №20 від 10.12.2013 року
прийнято рішення щодо оскарження
бездіяльності ОСОБА_2 до Ніжинського
міськрайонного суду.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позов за
обставин, викладених в позовній заяві,
і пояснив, що членами очолюваної ним
профспілки є шість чоловік, наглядова
рада у них відсутня. Рішенням
Ніжинського міськрайонного суду, яке
ніким не оскаржувалось в апеляційному
порядку і набрало законної сили,
визнано незаконними накази директора
підприємства ОСОБА_4 відносно його та
іншого юристонсульта ОСОБА_5
Представник відповідача - в.о. міського
голови секретаря міської ради ОСОБА_2 –
ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не
визнав і пояснив, що по даній справі
вбачається наявність трудового спору
між позивачем та директором КП
«НУВКГ» ОСОБА_4, а ОСОБА_2 не є стороною
цього договору. На підприємстві існує
інша профспілка в складі 120 членів
спілки згідно поданих ними заяв і вони
щомісячно сплачують членські внески.
Дослідивши усі докази по справі та
оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК
України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об’єктивному та
безпосередньому дослідженні, суд
дійшов висновку, що позов незаконний,
необґрунтований і не підлягає
задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, які мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, що передбачено і
ч.1 статті 60 Цивільно-процесуального
кодексу України, а відповідно до ч.4 ст.60
вказаного кодексу доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 45 КЗпП України передбачено, що
на вимогу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) власник або
уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір з
керівником підприємства, установи,
організації, якщо він порушує
законодавство про працю, про
колективні договори і угоди, Закон
України "Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності".
Якщо власник або уповноважений ним
орган, або керівник, стосовно якого
пред'явлено вимогу про розірвання
трудового договору, не згоден з цією
вимогою, може оскаржити рішення
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) до суду у
двотижневий строк з дня отримання
рішення. У цьому разі виконання вимоги
про розірвання трудового договору
зупиняється до винесення судом
рішення.

Також пунктом 9 ст.38 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» передбачено, що виборний
орган первинної профспілкової
організації на підприємстві, в
установі, організації приймає рішення
про вимогу до роботодавця
розірвати трудовий договір (контракт) з
керівником підприємства, установи,
організації, якщо він порушує цей
Закон, законодавство про працю,
ухиляється від участі у переговорах
щодо укладення або зміни колективного
договору, не виконує зобов'язань за
колективним договором, допускає інші
порушення законодавства про
колективні договори.

Відповідно до ст.12 КЗпП України
колективний договір укладається між
власником або уповноваженим ним
органом (особою), з однієї сторони, і
первинною профспілковою організацією,
які діють відповідно до своїх статутів,
а у разі їх відсутності -
представниками, вільно обраними на
загальних зборах найманих працівників
або уповноважених ними органів, з
другої сторони.

Якщо на підприємстві, в установі,
організації створено кілька первинних
профспілкових організацій, вони
повинні на засадах пропорційного
представництва (згідно з кількістю
членів кожної первинної профспілкової
організації) утворити об'єднаний
представницький орган для укладення
колективного договору. В цьому разі
кожна первинна профспілкова
організація має визначитися щодо своїх
конкретних зобов'язань за колективним
договором та відповідальності за їх
невиконання. Первинна профспілкова
організація, що відмовилася від участі
в об'єднаному представницькому органі,
позбавляється права представляти
інтереси працівників при підписанні
колективного договору.

Судом встановлено, що 29 березня 2013 року
з Ніжинською міською радою в особі
секретаря міської ради ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 був укладений контракт №61 про
прийняття останнього на роботу до
комунального підприємства «Ніжинське
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» на посаду директора без
випробувального
терміну.

22.11.2013 року на засіданні профспілкового
комітету з участю голови профспілки
ОСОБА_1, членів профспілкового комітету
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було винесено рішення
щодо подання вимоги про розірвання
контракту з керівником КП «НУВКГ»
ОСОБА_7 в.о. міського голови секретарю
міської ради ОСОБА_2

22.11.2013 року професійна спілка
працівників комунального господарства
міста Ніжина рекомендованим листом
надіслала на адресу відповідача вимогу
про розірвання контракту з керівником
КП “НУВКГ” ОСОБА_4 в зв’язку з
порушенням ним трудового
законодавства, а саме: видання
незаконних наказів про скорочення з
мотивів особистої нериязні, а дані
факти встановлені рішенням
Ніжинського міськрайонного суду від 05
листопада 2013 року (а.с.11).

Відповідно до рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 05 листопада 2013 року визнано
незаконними накази директора КП
«НУВКГ» про скорочення чисельності та
штату працівників № 142-к та №141-к від
02.08.2013 року (а.с.7), проте представником
позивача не надано до суду копію даного
рішення. І із цього випливає, що
підставою для розірвання контракту з
керівником КП «НУВКГ» ОСОБА_7 є
порушення особистих прав членів
профспілки ОСОБА_1 та ОСОБА_5, що зачіпає
їх особисті інтереси як найманих
працівників, а не самої професійної
спілки.

Згідно статуту професійної спілки
працівників комунального господарства
міста Ніжина профспілковий комітет
створюється в кількості, що
визначається загальними зборами, але
не менше трьох осіб. Членами
профспілкового комітету можуть бути
особи, які є членами профспілки.
Членами профспілкового комітету не
можуть бути особи, що обрані до ОСОБА_8
ради.

Контролюючі функції в профспілці
здійснює ОСОБА_8, персональний та
кількісний склад якої визначається
загальними зборами. До складу ОСОБА_8
повинні входити не менше трьох членів
профспілки, що обираються до неї
терміном на два роки.

ОСОБА_8 керує її голова, котрий
обирається нею з числа своїх членів
терміном на один рік. Головою ОСОБА_8 не
може бути голова профспілки (а.с.5).

Проте представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні пояснив, що членами
професійної спілки є шість осіб: він,
ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ще дві особ и
наглядової ОСОБА_8 в професійній спілці
не має.

З тексту контракту від 29 березня 2013
року, укладеного з керівником КП
«НУВКГ» ОСОБА_7 вбачається, що
сторонами даного трудового договору є
юридична особа Ніжинська міська рада
та ОСОБА_7 Секретар міської ради ОСОБА_2
засвідчив даний контракт як
представник саме Ніжинської міської
ради, діючи від її імені.

Контрактом передбачено, що власник
(ОСОБА_8) (у даному випадку Ніжинська
міська рада) звільняє керівника у разі
закінчення строку дії контракту або на
підставах, передбачених чинним
законодавством України та контрактом
(дострокове звільнення керівника
відбувається у випадках порушення ним
чинного законодавства України та умов
укладеного контракту.

Тобто саме Ніжинська міська рада є
органом, який уповноважений розглядати
питання про розірвання контракту з
керівником КП, у тому числі і в порядку,
передбаченому ч.І ст.45 КЗпП України.

Між тим, з вимогою про розірвання
контракту з керівником позивач до
Ніжинської міської ради не звертався, і
позовних вимог до цього органу позивач
не заявляв.

Частиною 3 ст.45 КЗпП України
передбачено, що у разі, коли рішення
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) не
виконано і не оскаржено у зазначений
строк (два тижні), виборний орган
первинної профспілкової організації
(профспілковий представник) у цей же
строк може оскаржити до суду
діяльність або бездіяльніст посадових
осіб, органів, до компетенції яких
належить розірвання трудового
договору керівником підприємства,
установи, організації, але це є правом,
а не обов*язком.

Суд вважає, що даний позов пред*явлено
не з метою захисту членів профспілки, а
з метою вирішення особистого трудового
спору між позивачем та ОСОБА_4,
враховуючи що у вимозі від 22.11.2013 року
зазначено, що причиною розірвання
трудового договору є особисті
неприязні стосунки між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4

Вимога позивача про розірвання
контракту з керівником КП “НУВКГ”
ОСОБА_4 на час розгляду справи
розглянута по суті, про що свідчить
наданий у судовому засіданні його
листа від 02 грудня 2013 року № 02-23/6-1303, у
якому секретар міської ради ОСОБА_2
вважав за неможливе виконання умов
вимоги щодо розірвання трудового
договору з керівником комунального
підприємства за порушення
законодавства про працю, оскільки це
приведе до порушення умов контракту №
61 від 29 березня 2013 року, укладеного
Ніжинською міською радою в особі
секретаря міської ради ОСОБА_2 з ОСОБА_4
у якості директора КП «НУВКГ».

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 45 КЗпП України,
ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову професійної
спілки працівників комунального
господарства міста Ніжина до
виконуючого обов*язки міського голови
секретаря міської ради ОСОБА_2 про
визнання незаконною бездіяльності
виконуючого обов*язки міського голови
секретаря міської ради ОСОБА_2 щодо
розгляду вимоги виборного органу
первинної профспілкової організації
про розірвання трудового договору з
керівником комунального підприємства
«Ніжинське управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» ОСОБА_4 від 22 листопада
2013 року відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий

суддя Ковальова Т.Г.