Справа №2/489/2232/13
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2013 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Миколаївгаз, Адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради про захист прав споживача і громадянина України на недоторканість житла,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що невідомі особи, що назвалися працівниками ПАТ "Миколаївгаз" намагалися пронакнути у квартиру для монтажу лічильника газу.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому ЦПК України має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст. ст.119, 120 ЦПК України.

Позивач вказуючи, що порушуються його права на недоторканість житла і ставлячи позовні вимоги зокрема про визнання такого права та припинення дій відповідача посилається на те, що порушуються його права як споживача і у звязку з цим не сплачує судовий збір.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про те, що посилання позивача на порушення його прав як споживача і у зв'язку з цим не сплата судового збору є помилковим виходячи з такого.

Так, відповідно до Закону України Про захист прав споживачів цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ст. 1 вказаного закону споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно ст.21 Закону України Про захист прав споживачів крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Як вбачається з позовної заяви її предметом є захист прав громадянина, а не прав споживача, оскільки коло прав споживача є вужчим.

Законом України "Про судовий збір" визначено перелік заяв за подачу яких не справляється судовий збір.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме позивачем до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору, розмір якого має складати 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 229,4 грн., а для немайнових вимог в розмірі 114,7 грн. за кожну вимогу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Миколаївгаз, Адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради про захист прав споживача і громадянина України на недоторканість житла залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання ним цієї ухвали. До вказаного строку позивачу необхідно усунути вказані недоліки шляхом надання суду доказів сплати судового збору, розмір якого має складати 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 229,4 грн., а для немайнових вимог в розмірі 114,7 грн. за кожну вимогу.

В разі невиконання цих вимог у визначений строк, позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв