Справа № 621/320/13-ц
Провадження № 2-п/621/2/13
УХВАЛА

Іменем України

11.03.2013 року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.

за участю секретаря Онацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення від 09 січня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2013 року судом ухвалено заочне рішення у справі за позовом акціонерної компанії Харківобленерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та нарахування по акту, яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 05.02.2013 року звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що не зявилася у судове засідання у звязку з тим, що не була повідомлена про час та місце розгляду справи, крім того, з листопада 2010 року не проживає за спірною адресою. Підтвердила той факт, що є власником будинку № 29 по вулиці 2-ій Зеленій в с. Дудківка Зміївського району Харківської області, де проживала зі своїм чоловіком, однак з лютого 2011 року проживає окремо на території Луганської області.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, судова повістка, направлена за адресою, зазначеною заявником у заяві про перегляд заочного рішення, повернулася на адресу суду з поштовою відміткою про те, що за зазначеною адресою адресат не проживає. (а.с. 62).

Представник відповідача АК Харківобленерго у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 61). Дана обставина не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення, що відповідає положенням ст. 231 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що не мала змоги зявитися у судове засідання, оскільки повістки до суду не отримувала, суперечать положенню ч. 9 ст. 76 ЦПК України, відповідно до якої, якщо місцеперебування відповідача не відоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду у порядку, визначеному цим Кодексом.

Оскільки судові повістки про виклик відповідачки до суду, направлені за адресами реєстрації та її фактичного місця проживання, які вказані у позовній заяві, були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 27. 29, 33), відповідачка ОСОБА_1 була викликана до суду у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, згідно якої, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. (а.с. 41). На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

Крім того, доводи заявника ОСОБА_1 про те, що вона з листопада 2010 року не проживає за спірною адресою, з лютого 2011 року по теперішній час проживає в Луганській області не підтверджені доказами. Навпаки, судова повістка про виклик до суду, яка була направлена за адресою, зазначеною саме заявником, повернулася на адресу суду з поштовою відміткою, що за вказаною адресою адресат не проживає.

Посилання ОСОБА_1 не неналежне її повідомлення про складення акту про порушення Правил користування електричною енергією не спростовує висновків, викладених у рішенні суду.

Оскільки, сама заявниця визнала, що на час складення вказаного акту вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 Саме він і поставив свій підпис в названому акті.

Відповідно до ч.3 ст. 54 СК України вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сімї вчинені за згодою другого з подружжя.

Отже, ОСОБА_2, будучи чоловіком ОСОБА_1 та підписуючи акт про порушення від 16.03.2012 року діяв за згодою своєї дружини.

Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач в обґрунтування позову посилався на договір, укладений між АК Харківобленерго та ОСОБА_1, особовий рахунок, відкритий на імя ОСОБА_1 та акт про порушення.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, заочне рішення ухвалено на підставі наявних у справі доказів.

Заявником не надано доказів на спростування доводів позивача та які б могли суттєво вплинути на рішення суду, чи які істотно порушували б процесуальні права відповідача.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 січня 2013 року відмовити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 січня 2013 року у цивільній справі за позовом акціонерної компанії Харківобленерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та нарахування по акту може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 231 ЦПК України.

Суддя: О.В.Бібік