Справа № 101/6195/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2013 року
Алуштинський міський суд

в складі

головуючого судді

Скісова Є.М.

при секретарі

Ремжиной К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за поданням
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Алуштинського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
громадянина України ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до моменту
фактичного виконання рішення
Керченського міського суду по справі
№ 2/0108/1412/2011 року,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Алуштинського міського управління
юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із
поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до моменту фактичного
виконання ним рішення Керченського
міського суду у справі за № 2/0108/1412/2011,
яке набрало законної сили 06.06.2011 року,
мотивуючи це тим, що 12.07.2011 року було
відкрите виконавче провадження про
примусове виконання вказаного рішення,
згідно до якого із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 були стягнути аліменти на
утримання доньки Лемари ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі ? частки усіх видів доходу, але
не менш ніж 30 % від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 20 квітня 2011 року і до
повноліття дитини.

Але боржником це судове рішення в
самостійному порядку не виконується.
Відповідно до довідки – розрахунку
заборгованості зі сплати аліментів
станом на 31.07.2013 року заборгованість
ОСОБА_2 складає 16183, 08 гривень. За
останні 6 місяців відомості про сплату
аліментів боржником до ВДВС не
надходили, від стягувача інформації
щодо сплати аліментів також не
надходило, що свідчить про ухилення
ОСОБА_2 від виконання аліментних
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Вислухавши заявника, дослідивши
надані матеріали, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні подання
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Так, згідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в’їзд в
Україну , порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визнає випадки тимчасового обмеження
права громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв’язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 статті 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України»
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон, наявність невиконаних
зобов’язань, але лише до моменту
виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

У відповідності до ст.377-1 ЦПК
України суд вирішує питання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, якщо
боржник має невиконані зобов’язання,
покладені на нього судовим рішенням.

Але із наданих матеріалів не
вбачається, що державним виконавцем
вчинено всі дії, передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»,
спрямовані на погашення боргу. Також
не надано доказів того, що боржник
вчиняє дії, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення суду, що
боржник за час виконання рішення
виїжджав за межі України, що призвело
до виникнення заборгованості, або
боржник безпідставно не з’являвся на
виклики державного виконавця.

Посилки на те, що ОСОБА_2 навмисно
ухиляється від виконання судового
рішення є суперечливими, оскільки будь
яких доказів, які би свідчили, що
державним виконавцем вжито всіх
можливих заходів щодо примусового
виконання судового рішення боржником
суду не надано.

Таким чином, судові не доведено
безспірних доказів ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання своїх
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням.

За таких обставин суд відмовляє у
задоволенні наданого подання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК
України, Законом України «Про
виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Алуштинського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження громадянина
України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
грошових зобов’язань – відмовити

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5 – денний
строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Алуштинського

міського суду
ОСОБА_4