ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1008/2546/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Кострубіцькій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку та поділ майна,

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 остаточно уточнивши який просить суд визнати спільною сумісною власністю сторін земельну ділянку площею 0,138 га у с. Іванковичі Васильківського району Київської області; поділити спільне нажите у період шлюбу майно в таких долях: автомобіль НОМЕР_1 по 1/2 частині кожному, земельну ділянку у с. Іванковичі Васильківського району Київської області по 1/2 частині кожному та об'єкт незавершеного будівництва, розташований у с. Іванковичі Васильківського району Київської області 2/3 частини позивачці та 1/3 частину відповідачу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що з серпня 2002 року по серпень 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 За час перебування у шлюбі ними було придбано у 2007 році автомобіль НОМЕР_1, у 2006 році земельну ділянку площею 0,138 га у с. Іванковичі Васильківського району Київської області вартість якої за час перебування у шлюбі значно збільшилась та на якій розпочато будівництво житлового будинку зі ступенем готовності на день звернення з позовом приблизно 70 %.

Проте, відповідач її права на це майно не визнає.

У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсягу, просила позов задовольнити, посилаючись на викладенні у позовній заяві обставини.

Представник відповідача позов не визнала, пояснивши що відповідач не заперечує щодо поділу спірного автомобіля по 1/2 частині кожному, а також погоджується на виплату грошової компенсації за 1/2 частину спірного об'єкту незавершеного будівництва. Разом з цим позов в частині поділу земельної ділянки не визнає, оскільки вона набута ним за договором дарування, тому є його особистою власністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2002 року по серпень 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 20 грудня 2012 року ОСОБА_2 прийнято у дар земельну ділянку площею 0,138 га, що знаходиться на території с. Іванковичі Васильківського району Київської області, ділянка НОМЕР_2, надану для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 30).

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 на підставі рішення Іванківської сільської ради від 17 березня 2006 року є власником земельної ділянки площею 0,138 га розташованої на території с. Іванковичі Васильківського району Київської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 6).

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування.

Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що ОСОБА_2 набув права власності на спірну земельну ділянку на підставі договору дарування, суд дійшов висновку, що ця земельна ділянка є його особистою власністю та поділу між сторонами не підлягає.

При цьому судом відхиляються доводи позивачки про істотне збільшення вартості спірної земельної ділянки внаслідок проведення на ній будівельних робіт, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не ґрунтуються на вимогах закону.

За таких обставин вимоги позову про визнання спірної земельної ділянки спільною сумісною власністю сторін та її поділ задоволенню не підлягають.

Відповідно до будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд на земельній ділянці АДРЕСА_1 у с. Іванковичі Васильківського району Київської області, затвердженого головним архітектором Васильківського району 3 вересня 2008 року, забудовником цього будинку є ОСОБА_2 (а.с. 49-56).

Зі зведеного акту на цей житловий будинок вбачається, що ступень його готовності становить 57 % (а.с. 48, 49).

Згідно із ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Тобто, чинним законодавством не передбачено можливості визнання судом права на частку в об'єкті незавершеного будівництва.

Оскільки позивачка не порушує вимоги про визнання за нею права власності на будівельні матеріали, використані при будівництві спірного об'єкту незавершеного будівництва, а ставить питання про визнання за нею права на частку в цьому об'єкті, то суд відповідно до ст. 11 ЦПК України не має правових підстав для задоволення цієї вимоги позову.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на цей транспортний засіб (а.с. 8) вона є власником цього автомобіля, а доказів, що свідчать про порушення відповідачем її права на володіння, користування чи розпорядження цим майном суду не надано.

За таких обставин позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 80, 81, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку та поділ майна -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 11 січня 2013 року.

Суддя