Справа № 682/1844/13-ц
Провадження № 4-с/682/10/2013
У Х В А Л А

27.06.2013 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.,

при секретарі Придачук Г.Л.,

за участю заявниці ОСОБА_1,її представника ОСОБА_2

державного виконавця Власюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу ДВС Славутського міськрайонного управління юстиції,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Славутського МРУЮ. Вказує на те, що у цьому відділі ДВС знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2-796 від 21.12.2011 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за частку спільному майні подружжя. Згідно виконавчого листа вона зобовязана сплатити йому 81722 грн. 35450 грн. нею вже сплачено. Однак, при проведенні виконавчих дій державним виконавцем Власиком А.В. було накладено арешт на все її рухоме та нерухоме майно, вартість якого значно перевищує розмір присудженої на користь ОСОБА_3 компенсації. Накладено також арешт та передано на реалізацію 1/2 частину належної їй квартири, що порушує її та неповнолітніх дітей житлові права. Оцінка квартири значно занижена при опису, та, крім того, державним виконавцем здійснена переоцінка, що не відповідає реальній вартості квартири.

Державним виконавцем не знято арешт з земельної ділянки, що не була ним реалізована, що перешкоджає їй самостійно продати її для спрямування коштів на сплати ОСОБА_3 грошової компенсації.

Крім того, державним виконавцем не проводиться реалізація іншого рухомого та нерухомого майна, за рахунок якого можливо було б здійснити виплату належної стягувану суми.

Просила визнати дії державного виконавця по не зняттю арешту з земельної ділянки, продажу 1/2 частини квартири, її оцінці незаконними,зобовязати його зняти арешт з земельної ділянки з метою самостійного продажу нею земельної ділянки для забезпечення виконання рішення суду та зупинити реалізацію частини квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 змінила свої вимоги і просить визнати дії державного виконавця по незняттю арешту з земельної ділянки незаконними, зобовязати його у встановленому порядку передати їй земельну ділянку, визнати незаконними його дії по оцінці та реалізації належної їй 1/2 частини квартири, тому числі незалученні органу опіки і піклування, та зупинити оформлення ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на придбану ним 1/2 частину квартири.

Державний виконавець Власюк А.В. вважає скаргу безпідставною, оскільки всі дії по виконанню судового рішення вчинені ним відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження.Арештоване майно виставлялось на реалізацію почергово.З майна, що не було реалізовано на прилюдних торгах, арешт знімався. Постановою від 7.06.2013 року знято арешт із земельної ділянки, 1/4 частини квартири №53, що у будинку № 23 по вул.. Ізяславській у м. Славуті, реалізована на прилюдних торгах 19. 06.2013 року. Виконати рішення за рахунок реалізації рухомого майна виявилось неможливим, оскільки такого майна не було виявлено. Залучати орган опіки при реалізації 1/2 частини квартири не було необхідності, оскільки реалізації підлягала 1/2 частина квартири, а іншою частиною діти можуть користуватись і права їх не порушені.

Заслухавши пояснення заявниці, державного виконавця, доводи представника заявниці, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Славутського МРУЮ від 17.05.2012 року відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Славутського міськрайонного суду № 2-796/11 від 21.12. 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за належну їй 1/2 частину гаража, 1/2 частину автомобіля в сумі 81520 грн. 50 коп., а також судових витрат, а всього 81722 грн. 02 коп. Боржниці запропоновано добровільно виконати рішення суду протягом 7 днів з моменту винесення цієї постанови. Протягом цього строку рішення у добровільному порядку не було виконане. Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Постановою державного виконавця від 17.05.2012 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. Згідно актів державного виконавця від 28.08.2012 року та від 25.12.2012 року було описано належне боржниці нерухоме майно: 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частина квартири АДРЕСА_2,а 4.07.2012 року, земельна ділянка .Оскільки земельна ділянка не була реалізована на прилюдних торгах з-за відсутності покупців, з неї постановою державного виконавця від 7.06.2013 року знято арешт, витяг з Державного реєстру про це вручено ОСОБА_4, що вона ствердила у судовому засіданні. Останні прилюдні торги по реалізації земельної ділянки були призначені на 15.03.2013 року і згідно повідомлення ХФ ППСпеціалізоване підприємство юстиція , що надійшло до відділу ДВС Славутського МРУЮ 20.03.2013 року, не відбулись у звязку з відсутністю покупців. 25.03.2013 року державним виконавцем направлено лист ОСОБА_3 про залишення за собою нереалізованої земельної ділянки. Відповідно до ст. 62 ч. 7 Закону УкраїниПро виконавче провадження у разі якщо стягував у 15-денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. З пояснень державного виконавця вбачається, що від стягувача така письмова заява не надходила.. Однак , арешт із земельної ділянки був знятий лише 7.06.2013 року. Дії державного виконавця з приводу несвоєчасного зняття арешту із земельної ділянки є протиправними, оскільки обмежили право боржниці на самостійну реалізацію земельної ділянки з метою погашення боргу перед ОСОБА_3 З моменту отримання повідомлення про зняття арешту вона вправі розпоряджатись своєю земельною ділянкою. Складання акту передачі державним виконавцем боржниці звільненого від арешту майна не є обовязковим.

Оцінка арештованої 1/2 квартири державним виконавцем була проведена шляхом залучення субєкта оціночної діяльності відповідно до вимог ст. 58 Закону України Про виконавче провадження, яким визначена вартість цієї частини квартири в 108531 грн. Державним виконавцем виконані вимоги ч. 3 ст. 58 ЗУПро виконавче провадження , відповідно до яких державний виконавець зобовязаний повідомити результати оцінки сторонам. У разі, якщо вони не згодні з результатами визначення вартості майна, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається повідомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі або за місцем фактичного проживання чи перебування сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. Відповідно до наявного у виконавчому провадженні повідомлення державного виконавця від 22.01.2013 року № 761 та поштового рекомендованого повідомлення щодо отримання ОСОБА_4 цього відправлення, вона була повідомлена про результати результати оцінки 1/2 частини квартири. Відповідно до ч. 4 цієї ж норми закону у разі заперечення однією з сторін проти результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. В разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Однак, результати оцінки , проведеної субєктом оціночної діяльності у встановленому порядку оскаржені не були і за такою ціною частина квартири на прилюдних торгах реалізована не була. Посилання представника заявниці на те, що оцінка субєктом оціночної діяльності була проведена станом на 30.11.2012 року, а не на день проведення перших прилюдних торгів не можуть свідчити про незаконність дій державного виконавця,оскільки сторонам виконавчого провадження було надано право висловити свою незгоду з такою оцінкою і державним виконавцем було б призначено рецензування відповідно до ст. 58 ЗУПро виконавче провадження .Однак, боржниця не скористалась своїм правом у передбаченому законом порядку оскаржити результати оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст.62 ЗУПро виконавче провадження нереалізоване протягом двох місяців на прилюдних торгах арештоване майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в 10-денний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися. Майно може бути уцінене не більше як на 30%. У разі нереалізації майна у місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому ж порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. Однак, державний виконавець в порушення положень цього закону при першій уцінці квартири уцінив її на 40 відсотків .

Відповідно до ст. 52 ч. 6 ЗУПро виконавче провадження стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за витконавчих документом з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника в процесі виконавчого провадження. Арешт накладений на все майно боржника, а не в межах суми боргу та вищевказаних витрат. Відповідно до ст. 63 цього ж Закону звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться в разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Арешт на рухоме майно був накладений, але воно не було описане. Акт про його відсутність не складався. Тобто ,державний виконавець не пересвідчився у наявності рухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення,хоча боржниця посилалась на наявність у неї такого майна, що присуджене їй рішенням суду при поділі майна подружжя. Однак, боржниця, зацікавлена в його реалізації,повинна була надати це майно державному виконавцю. Державний виконавець пояснив, що він рухомого майна за місцем проживання боржниці не виявив.

Крім того, відповідно до п.2.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень залучення органів опіки і піклування відповідно до покладених на них повноважень обовязково здійснюється при виконанні рішень про відібрання дитини, а також в разі необхідності забезпечення прав та інтересів неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки і піклування. У квартирі до цього часу зареєстровані двоє неповнолітніх дітей сторін виконавчого провадження, а тому цей орган доцільно було б залучити при проведенні виконавчих дій по арешту та реалізації квартири.

Оскільки реалізація квартири вже відбулась, ОСОБА_4 внесені кошти за придбану квартиру на відповідний рахунок, прилюдні торги не визнані недійсними у встановленому порядку, підстав для задоволення вимог ОСОБА_4 в частині зупинення оформлення правовстановлюючих документів ОСОБА_3 немає. Дії державного виконавця після проведення прилюдних торгів полягають у врученні ОСОБА_3 акту про проведення прилюдних торгів, на підставі якого він самостійно оформляє право власності. На час розгляду справи ці дії виконані, а в межах розгляду скарги на дії виконавця суд не вправі обмежувати будь-які дії стягувача.

Судовий збір у звязку із частковим задоволенням скарги підлягає стягненню з кожного з них пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.. 383-388 ЦПК України, суд

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_5 задовільнити частково. Визнати дії державного виконавця по несвоєчасному зняттю арешту з належної ОСОБА_4 земельної ділянки , уцінці 1/2 частини квартири № 53, що у будинку № 23 по вул. Ізяславській у м. Славуті Хмельницької області, незалученні до участі у виконавчих діях при реалізації цієї квартири органу опіки і піклування , арешті майна боржника на суму, що перевищує суму боргу за виконавчим листом Славутського міськрайонного суду від 21.12.2011 року, незаконними. Решту заявлених вимог залишити без задоволення.

Стягнути з відділу ДВС Славутського міськрайонного управління юстиції та ОСОБА_1 в дохід держави по 57 грн. 35 коп. судового збору з кожного.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий: