РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2013 року Франківський районний суд
м. Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Шугало В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, -

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась до суду з позовом
про розірвання договору довічного
утримання та зняття накладеної
заборони відчуження на квартиру
АДРЕСА_1 покликаючись на те, що 29.08.2008
року між нею, та відповідачкою був
укладений договір довічного утримання.
Договір посвідчено державним
нотаріусом П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори Білінським І.І. та
зареєстровано в реєстрі за № 1-1163.
Відповідно до умов договору
відповідачка зобов'язувалась надавати
позивачці довічне матеріальне
забезпечення та надавати догляд у
вигляді забезпечення житлом у
відчужуваній квартирі, забезпечувати
продуктами харчування, одягом та
взуттям, необхідними медикаментами,
надавати побутові послуги, здійснювати
оплату комунальних послуг, проводити
капітальний ремонт відчужуваного
помешкання, надавати додаткове грошове
забезпечення. Позивачка прийняла на
себе зобов'язання передати
відповідачці у власність свою квартиру
АДРЕСА_1 м. Львові. З моменту укладення
договору довічного утримання
відповідачка не виконувала своїх
обов'язків, декілька разів надала
матеріальну допомогу, відвідала її, але
жодних обов'язків зазначених у
договорі довічного утримання не
виконувала і не виконує. Всі домашні
роботи та догляд здійснює її сусідка.
Позивачка похилого віку, їй тяжко
рухатись та виходити з квартири за
продуктами, прибирати. Відповідачка
порушила умови договору і не бажає їх
виконувати. Враховуючи наведене
просить розірвати договір довічного
утримання, зняти накладену заборону
відчуження на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали,
давши пояснення аналогічні позовній
заяві.

Відповідачка в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечила,
просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити
частково.

Судом встановлено, що 29.08.2008 року між
позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою
ОСОБА_2 був укладений договір довічного
утримання, який посвідчений державним
нотаріусом П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори Білінським І.І. та
зареєстровано в державному реєстрі за
№ 1-1163.

Відповідно до п.1 ст.755 ЦК України
договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків незалежно від його вини.

Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦК України у
випадку розірвання договору довічного
утримання у зв'язку з невиконанням або
неналежним виконанням набувачем
обов'язків за договором, відчужував
набуває право власності на майно, яке
було їм передано, і має право вимагати
його повернення.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі
відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно п.п. 7,8 договору довічного
утримання від 29.08.2008р. обов'язок ОСОБА_2
по наданню ОСОБА_1 довічного
забезпечення визначений у вигляді:
забезпечення житлом у відчужуваній
квартирі, забезпеченням продуктами
харчування на суму, що дорівнює розміру
місячної пенсії відчужувача;
забезпечення придатним для носіння
одягом та взуттям, надання побутових
послуг, забезпечення необхідними
медикаментами, здійснення оплати
комунальних послуг, проведення
капітального ремонту відчужуваного
помешкання на вимогу відчужувача,
надання додаткового грошового
забезпечення в сумі 100 грн. на місяць.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили факт
ненадання ОСОБА_2 допомоги та грошових
коштів позивачці.

Відповідачкою не надано жодних доказів
виконання нею взятих зобов'язань
довічного утримання від 29.08.2008р. та
таких судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, враховуючи ті
обставини, що відповідачка байдуже
ставиться до виконання своїх
обов'язків за договором довічного
утримання, ухиляється від їх виконання,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення в частині розірвання
вищезгаданого договору.

Суд вважає, що в задоволенні позову в
частині зняття накладеної заборони
відчуження на квартиру АДРЕСА_1 слід
відмовити, оскільки у зв'язку з
розірванням договору довічного
утримання заборона знімається.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 208-209,212-215, ЦПК
України, ст. 744, 755, 756 ЦК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 серпня
2008 року, який посвідчений державним
нотаріусом П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори Білінським І.І.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Дзеньдзюра С.М.