Провадження по справі 2/122/2860/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді -
Домнікової М.В.,

при секретарі - Шерет
Ф.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі вказаним позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є власником будинку АДРЕСА_1. у
2007 році позивач дозволив відповідачу
реєстрацію за вказаною адресою. До
цього кілька років відповідач не мав
ніде реєстрації і не міг
працевлаштуватися. Раніше відповідач
був зареєстрований у квартирі свого
батька , звідки за позовом батька і
рішенням суду його було виселено. А ще
раніше, відповідач разом з дружиною
(падчеркою позивача - ОСОБА_3 ) і двома
дітьми проживали у двокімнатній
квартирі , яку позивач із своєю
дружиною їм надали. Квартиру
відповідач продав, гроші витратив і
почав жити, знімаючи житлоплощу за
різними адресам. Надавши згоду на
реєстрацію відповідача у своєму житлі,
позивач сподівався , що відповідач
візьметься за розум, стане працювати і
збереже сім'ю. Але сім'я відповідача
повністю розпалася, шлюб розірвано
рішенням суду, (копію рішення суду
додано). Відповідач аліменти на
утримання дітей не платить.
Відповідача я не бачив більш шести
років. Колишня дружина відповідача
-також не знає де він проживає. Позивач
оплачує комунальні послуги за
відповідача (за вивезення сміття, за
оплату води).

Позивач у судове засідання не з'явився.
Позовні вимоги підтримав. Просив
задовольнити з наведених у позовній
заяві підстав.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Надав до суду заяву, в якій
позовні вимоги визнав.

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи, чи інтереси інших осіб, в
зв'язку з чим суд приймає визнання
позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно з положеннями частини 2 статті 197
цього Кодексу фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши усі наявні по
справі докази та матеріали цивільної
справи у їх сукупності, суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються статтями 71-72
Житлового кодексу Української РСР,
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

Судом встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 28.12.1984 року,
посвідченим Другою Сімферопольською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим номером 2-3542, ОСОБА_1 є
власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно відомостей адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в АР
Крим відповідач ОСОБА_2 зареєстрований
в АДРЕСА_1 з 17.07.2007 року.(а.с.9).

Згідно письмових пояснень колишньої
дружини відповідача - ОСОБА_3, вони із
відповідачем зареєстровані в АДРЕСА_1.
Починаючи з 2011 року відповідач покинув
сім'ю, і з того часу їй невідомо, де
проживає відповідач.

Згідно письмових пояснень сусідки
позивача - ОСОБА_5, останні шість років
відповідач не проживає за адресою
АДРЕСА_1.

Згідно письмових пояснень сусіда
позивача - ОСОБА_6, останні два роки він
не бачив відповідача за адресою
АДРЕСА_1.

Згідно з положеннями статті 72 ЖК УРСР,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно з положеннями статті 71 ЖК УРСР,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Таким чином, враховуючи, що відповідач
не проживає за адресою АДРЕСА_1, на
підставі статті 71 ЖК УРСР, він може бути
визнаний таким, що втратив право
користування житлом.

Статтею 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» встановлено, що
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 7 цього ж
Закону зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Як зазначено вище, втрата права
користування житловим приміщенням є
наслідком не проживання у житловому
приміщенні більше шести останніх
місяців.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання таким, що
втратив право користування житлом.

Суд не вирішує питання щодо стягнення з
відповідача на користь позивача суми
понесених ним судових витрат, оскільки
позивач про це не заявляв.

На підставі статей 71-72 Житлового
кодексу Української РСР, статей 3, 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», керуючись
статтями 10- 11, 60, 61, 169, 197, 209, 212-215, 218, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом - задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Домнікова М.В.