Справа № 185/911/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Боженко Л. В.,

секретар - Полуциган О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся через суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.09.1993 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Їх сімя розпалася через неодноразові сварки, непорозуміння один до одного. З 2007 року вони живуть по різним адресам, ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Крім того, з 2007 року він співмешкає з іншою жінкою. Тому просить шлюб розірвати.

Від позивача в судове засідання надійшла заява про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач також надала заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю. Прізвище бажає залишити "Болтовська ".

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 24.09.1993 року. (а.с. 5)

Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що з 2007 року сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову.

Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач бажає залишити після розірвання шлюбу прізвище чоловіка.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 114,70 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 104,105,109,110,113,114 Сімейного Кодексу України, згідно ст.ст.10, 60, 88, 212 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24.09.1993 року міським відділом ЗАГС м.Павлограда Дніпропетровської області, актовий запис № 884.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоїти прізвище Болтовська.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 114 ( сто чотирнадцять ) грн. 70 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Л. В. Боженко