Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2013 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Халіній А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2013 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до ОСОБА_1, ОСОБА_2 із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №Д006/АА-228.06.1 від 09 листопада 2006року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 09 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» і фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, відповідно до якого Банк взяв на себе зобовязання надати кредит в доларах США на купівлю автомобіля, в загальному розмірі 16 158,42 доларів США. Всупереч умовам договору, відповідач неодноразово грубо порушував умови кредитного договору та в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Банку, не сплатив на його користь проценти за користування кредитом навіть після настання кінцевої дати повернення кредиту, зазначеної в кредитному договорі, від добровільного погашення боргу відповідач ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість. Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку станом на 07 серпня 2013 року, становить 4090,22 доларів США та 840 456,40гривень, які підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Представник позивача ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності, в судове засідання не зявилась, надіслала суду заяву с проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Д006/АА-228.06.1 від 09 листопада 2006року підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09 листопада 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Д006/АА-228.06.1 відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 16 158,42 доларів США на купівлю автомобіля. Кредит був виданий під обовязок сплати Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних. Термін дії договору по 08 листопада 2011року. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору, позичальник, щомісяця до 10-го числа зобовязується частково погашати заборгованість у сумі 269,31 доларів США (а.с.3,4).

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №Д006/АА-228.06.1 від 14 жовтня 2008року, процента ставка за кредитом була змінена, та становить 14,5% річних (п.1.5). Пунктом 3.9 передбачено за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів сплату за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості (а.с.11).

09 листопада 2006 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №Д006/АА-228.06.1, відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_2 зобовязався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно п.2.1, у випадку невиконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за платежами, що передбачені кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку не пізніше трьох робочих днів після одержання такого повідомлення погашає за рахунок власних коштів на рахунок Банку у повному обсязі заборгованість Позичальника за кредитним договором (а.с.34).

14 жовтня 2008 року, між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода №1 до Договору поруки №Д006/АА-228.06.1. Відповідно до вказаної додаткової угоди процента ставка за користування кредитною лінією становить 14,5% річних (а.с.36).

Відповідно до Розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем, станом на 07 серпня 2013 року становить 4 090,22 Доларів США та 840 456,40 гривень, з яких: прострочена заборгованість за основною сумою кредиту 4 090,22 Доларів США; пеня за порушення строків повернення кредитів 830 565,58гривень; пеня за порушення строків сплати відсотків 5 595,64 гривень; 3% річних за прострочення виконання зобовязань зі своєчасного повернення кредиту 4 265,18гривень; 3% річних за прострочення виконання зобовязань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків 30гривень (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України, Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, ОСОБА_1 була повинна виконати свої кредитні зобовязання перед позивачем у строк до 08 листопада 2011року. Однак, під час розгляду даної справи, суду було надана квитанція №7107_9 від 10 жовтня 2013року, відповідно до якої ОСОБА_1 погасила заборгованість перед позивачем за основною сумою кредиту у сумі 4091,00 Доларів США. Таким чином дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення пені за прострочку виконання грошових зобовязань у розмірі 836161,22 гривень, суд вважає за необхідне відмовити через таке.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Крім того, відповідно до висновків Конституційного суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 по справі № 1-12/2013, умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обовязку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, повязаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобовязань позичальниками - фізичними особами.

Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо прострочки виконання грошових зобовязань не відповідають розміру збитків завданих позивачеві. Крім того, суд враховує що існують інші істотні обставини, які мають бути враховані, а саме той факт, що відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_1 (а.с.24-33) вона систематично здійснювала платежі, хоч і не в повному обсязі протягом дії кредитного договору. Додатково суд врахував, що наразі заборгованість за основною сумою кредиту погашена.

Тим не менш, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 4295,18 гривень, як відповідальність за порушення грошового зобовязання підлягають задоволенню.

Так, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, враховуючи розмір задоволених вимог, з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 229,40 гривні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.530, 551, 625, 626, 627, 638, 1054 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Д006/АА-228.06.1 від 09 листопада 2006 року задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), яка мешкає за адресою: м.Маріуполь, вул.Лута, буд.71 та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), який мешкає за адресою: м.Маріуполь, вул.Лута, буд.71, на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в рахунок відшкодування за порушення грошового зобовязання 4295,18 грн. та судовий збір у сумі 229,40 грн., а всього 4524,58 грн. (чотири тисячі пятсот двадцять чотири гривні пятдесят вісім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Н. В. Литвиненко