Провадження №6/761/953/2013
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді
Маліновської В.М.,

при секретарі
Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві подання
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Стельмаха О.О. про
примусове входження до житла боржника
ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року старший державний
виконавець відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
(ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва)
Стельмах О.О. звернувся до
Шевченківського районного суду м.Києва
з поданням, погодженим Начальником
відділу Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Гоцієм Б.І., про
примусове проникнення до житла
боржника - ОСОБА_2, а саме квартири
АДРЕСА_1.

Своє подання державний виконавець
обґрунтовує тим, що Відділом державної
виконавчої служби Шевченківського РУЮ
у м.Києві відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-578, виданого
14.04.2008р. Шевченківським районним судом
м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 56
865,45грн. На даний час вищезазначене
судове рішення боржником в
добровільному порядку не виконане, на
виклики державного виконавця боржник
до відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м.Києві він не
з'являється. Державний виконавець
зазначив, що неодноразовими виходами
державного виконавця за адресою
АДРЕСА_1, де за даними БТІ за боржником
зареєстровано ? частини квартири,
потрапити до квартири неможливо, двері
ніхто не відчиняє, а тому провести опис
майна боржника, яке може знаходитись за
вказаною адресою неможливо. Враховуючи
вищевикладене з метою повного
всебічного виконання судових рішень
державний виконавець просив
задовольнити подання та винести
вмотивоване рішення про примусове
проникнення до житла боржника:
квартири АДРЕСА_1 з метою опису, арешту
та вилучення майна належного ОСОБА_2.

В судове засідання 11.12.2013р. з'явились
державний виконавець Стельмах О.О. та
представник зацікавленої особи ОСОБА_5,
яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 -
ОСОБА_6 Представник ОСОБА_5 зазначила,
що в останньої є пакет документів, що
підтверджують її право власності на
зазначену квартиру, а тому у разі
задоволення подання державного
виконавця будуть порушені права та
інтереси ОСОБА_5 як власника зазначеної
квартири. Судом оголошено по справі
перерву до 23.12.2013р.

В судове засідання 23.12.2013р. сторони не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши
додані до нього докази, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для його задоволення з огляду на таке.

Згідно п.п. 4, 10 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право:
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння
боржника-фізичної особи або особи, у
якої знаходиться майно боржника чи
майно та кошти, належні боржникові від
інших осіб, або дитина, щодо якої є
виконавчий документ про її відібрання,
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 14.04.2008 року
Шевченківський районним судом м. Києва
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових
коштів у розмірі 56 865,45грн. (а.с.4-5).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна №34315954 від
20.12.2011р. постановою від 16.12.2011р. ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві
державного виконавця Бойко О.М.
накладено арешт на нерухоме майно
Боржника, а саме: ? частини квартири
АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно Листа Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна № 26831 (И-2012) від
18.07.2012р., станом на 18.07.2012р. згідно з
даними Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна ? частина квартири
АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.10).

Державним виконавцем до подання не
додано доказів направлення та
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження Боржником і
таких у судовому засіданні не здобуто.

Зі змісту ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
примусовому виконанню підлягають
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, зокрема виконавчі
листи, що видаються судами.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно до ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження», заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державним виконавцем до подання не
додано доказів про отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження як і доказів отримання
вимоги виконавця про надання доступу
до квартири для проведення опису.

Окрім того, в судовому засіданні
встановлено, що на час розгляду справи
квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_5 згідно рішення
суду.

З матеріалів дослідженого судом
подання не вбачається, що боржник був
повідомлений про добровільне
виконання вказаного судового рішення,
також відсутні відомості про перевірку
державним виконавцем факту отримання
боржником копії постанови про
відкриття виконавчого провадження, про
вчинення державним виконавцем дій,
спрямованих на добровільне виконання
рішення суду у встановлений постановою
строк. Доказів, на підтвердження
вчинених державним виконавцем усіх
заходів передбачених законодавством
України для виявлення рухомого та
нерухомого майна боржника також не
надано.

Статтею 30 Конституції України кожному
гарантується недоторканість житла. Не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов'язаних із
врятуванням життя людей та майна чи з
безпосереднім переслідуванням осіб,
які підозрюються у вчиненні злочину,
можливий інший, встановлений законом,
порядок проникнення до житла чи до
іншого володіння особи, проведення в
них огляду і обшуку.

Європейський Суд з прав людини у
Рішенні від 2.12.2010р. по справі «Ратушна
проти України» зазначив, що органи
державної влади не можуть втручатись у
здійснення цього права, за винятком
випадків, коли втручання здійснюється
згідно із законом і є необхідним у
демократичному суспільстві в
інтересах національної та громадської
безпеки чи економічного добробуту
країни, для запобігання заворушенням
чи злочинам, для захисту здоров'я чи
моралі або для захисту прав і свобод
інших осіб.

Державним виконавцем не надано
будь-яких належних та допустимих
доказів, які б вказували на виключну
необхідність проникнення до житла в
інтересах національної або
громадської безпеки. Крім цього,
державним виконавцем належним чином не
обґрунтовано та не надано відповідних
доказів що приміщення за адресою
АДРЕСА_1 перебуває у володінні
боржника, або за цією адресою
перебувають його речі та інше майно на
яке у відповідності до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
можливо звернути стягнення з метою
примусового виконання виконавчого
документа.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З огляду на наведене, суд не вбачає
підстав для надання дозволу на
примусове проникнення до житлового
приміщення: за адресою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 209, 210, 376 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Стельмаха О.О. про
примусове входження до житла боржника
ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а у
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: