Апеляційний суд міста Києва
Головуючий у 1-й інстанції Белоконна
Доповідач Волошина В.М.
26 грудня 2013 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду міста Києва
Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 22 жовтня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, ОСОБА_4, третя особа:
Публічного акціонерного товариства
«Ерсте Банк», про визнання недійсними
результатів прилюдних торгів.
Заслухавши доповідь судді
Волошиної В.М., перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
У квітні 2013 року позивач через свого
представника звернувся до суду з
позовом про визнання недійсними
результатів прилюдних торгів.
Просила суд визнати недійсними
результати прилюдних торгів з продажу
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1, проведені Приватним
підприємством «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» та оформлені
протоколом № 1-К-177-ПР-І; визнати
недійсним Акт державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві від 06.07.2012 року про продаж
нерухомого майна на прилюдних торгах;
визнати недійсним Свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1, видане
обґрунтовувала тим, що згідно договору
купівлі-продажу від 06.09.2007 року
позивачем придбано квартиру АДРЕСА_1
(договір посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстровий № 1409).
Зазначена квартира була предметом
іпотеки, згідно з договором іпотеки від
між позивачем та ПАТ «Ерсте Банк» в
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором від 06.09.2007 року за
позивачем та ПАТ «Ерсте Банк».
Рішенням Київського районного суду
міста Одеси у цивільній справі № 2-1287/11
за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Ерсте Банк» стягнуто борг
у розмірі 3 226 952 гривні.

Позивачці стало відомо, що належну їй
на праві приватної власності
вищевказану квартиру АДРЕСА_1
реалізовано з прилюдних торгів,
проведених ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» 31.05.2012 року, на
підставі договору № K-177-ПР-і про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмет іпотеки) від 20.04.2012 року,
укладеного між Управлінням державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в місті Києві та
Приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція».

Позивачка вважає, що прилюдні торги з
реалізації вищевказаної квартири
проведені із грубим порушенням чинного
законодавства, це в значній мірі
порушило законні права позивача як
учасника торгів та як іпотекодавця, а
отже - їх результати мають бути визнані
недійсними з наступних підстав:

державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
місті Києві не було належним чином
повідомлено позивача про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
з нього на користь ПАТ «Ерсте Банк»
суми боргу;

позивач не отримував жодних
документів та постанов, які державний
виконавець зобов'язаний був направляти
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження»;

ПП «Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» не виконана норма ч. З ст. 43
Закону України «Про іпотеку» щодо
опублікування в місцевих ЗМІ
оголошення про проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна,
що є предметом іпотеки, оскільки в
матеріалах виконавчого провадження
відсутня інформація з цього приводу;

позивач не отримував повідомлення
про проведення прилюдних торгів та у
матеріалах виконавчого провадження
відсутні відомості про отримання
позивачем зазначеного повідомлення;

позивач вважає, що висновок з
незалежної оцінки майна від 02.03.2012 року
за №8806 є недійсним, оскільки оцінювач
ОСОБА_6 не є суб'єктом оціночної
діяльності в розумінні ст. 5 ЗУ «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» та не мав правових підстав для
проведення оцінки нерухомого майна, а
саме квартири АДРЕСА_1.

В ході судового засідання
позивачем до суду була подана заява про
уточнення позовних вимог, згідно якої
позивач просила суд:

-визнати недійсними результати
прилюдних торгів з продажу квартири
АДРЕСА_1, проведені Приватним
підприємством «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», переможцем
яких став ОСОБА_4, які оформлені
протоколом № l-K-177-ПР-і, затвердженого
заступником директора Приватного
підприємства «Юстиція» МашкінимЄ.О. 2
липня 2012 року; визнати недійсним Акт
державного виконавця про продаж
нерухомого майна на прилюдних торгах
від 06 липня 2012 року, складений Головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Кантемір В.І. 06 липня 2012
року; визнати недійсним Свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1
від 07 липня 2012 року, видане приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 на
підставі Акту державного виконавця про
продаж нерухомого майна на прилюдних
торгах від 06 липня 2012 року,
затвердженого начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Кантемір В.І. 06 липня 2012
року на ім'я ОСОБА_4, зареєстроване в
реєстрі за № 3728.

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до
приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємства
«Юстиція», відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4,
третя особа: Публічне акціонерне
товариство «Ерсте Банк» про визнання
недійсними результатів прилюдних
торгів відмовлено.

Сторони по справі рішення суду не
оскаржили.

За правилами ч.1 ст. 292 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

У відповідності до вимог
вищезазначеної норми закону ОСОБА_1 -
представник ОСОБА_2, який не приймав
участі у розгляді справи, подав на
рішення суду апеляційну скаргу. Не
погоджуючись із рішенням суду
зазначив, що воно було ухвалено на
неповно з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи, порушенні норм
матеріального та процесуального
закону, що є підставою для скасування
зазначеного рішення в апеляційному
порядку. Зокрема вказував, що позивач
звернулась до суду з позовною заявою
про визнання прилюдних торгів
недійсними з підстав:

-державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ в місті Києві не було
належним чином повідомлено позивача
про відкриття виконавчого провадження;

-позивач не отримав жодних
документів та постанов, які державний
виконавець зобов'язаний був направляти
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження»;

-ПП «Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» не виконана норма ч. З ст. 43
Закону України «Про іпотеку» щодо
опублікування в місцевих ЗМІ
оголошення про проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна,
що є предметом іпотеки, оскільки в
матеріалах виконавчого провадження
відсутня інформація з цього приводу;

-позивач не отримував повідомлення
про проведення прилюдних торгів та у
матеріалах виконавчого провадження
відсутні відомості про отримання
позивачем такого повідомлення;

-висновок незалежної оцінки майна
від 02.03.2012 року за № 8806 є недійсним,
оскільки оцінювач ОСОБА_6 не є суб'єктом
оціночної діяльності в розумінні ст. 5
ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» та не має правових підстав для
проведення оцінки нерухомого майна.

Майно, яке було предметом прилюдних
торгів є об'єктом спільної сумісної
власності, оскільки було придбане
позивачем під час перебування в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

На думку представника ОСОБА_2,
рішення суду було ухвалено в
результаті аналізу судової практики, а
перевірка та дослідження обставин
справи судом першої інстанції не
здійснювалась взагалі. Окрім того,
зазначив, що суд першої інстанції при
ухваленні рішення порушив норми
Сімейного законодавства, оскільки
предметом прилюдних торгів була
квартира, яка була набута подружжям за
час шлюбу, а відтак це призвело до
втрати права власності на частку в
спільному майні ОСОБА_2

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що прилюдні торги з продажу
предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_1
відбулися з дотримання вимог Закону
України «Про іпотеку», Закону України
«Про виконавче провадження» та
«Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна», затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1998 року № 68/5.

З такими висновками суду слід
погодитись, оскільки суд дійшов їх з
дотриманням вимог процесуального
законодавства щодо всебічності й
повноти з'ясування дійсних обставин
справи, прав та обов'язків сторін в
даних правовідносинах належної
правової оцінки наданих сторонами в
справі доказів та норм матеріального
закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
вересня 2007 р. між ОСОБА_3 та ВАТ «Ерсте
Банк» було укладено кредитний договір
№014/1975/04360, відповідно до умов якого
надано кредит в сумі 355 900 доларів США.
В цей же день, 06 вересня 2007 р. ОСОБА_3 за
згодою свого чоловіка ОСОБА_2 (п.1.11
договору а.с.9) придбала квартиру
АДРЕСА_1.

В забезпечення зобов'язання за
кредитним договором між ОСОБА_3 та ВАТ
«Ерсте Банк» було укладено договір
іпотеки №014/1975/74/04360 від 06 вересня 2007 р.,
посвідчений приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_5, відповідно до якого предметом
іпотеки є квартира АДРЕСА_1 і згоду на
укладення договору іпотеки надав її
чоловік ОСОБА_2

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси, яке набрало чинності, у
цивільній справі №2-1287/11 з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Ерсте Банк» стягнуто борг
у розмірі 3 226 952 грн. за кредитним
договором від 06 вересня 2007 р. №014/1975/04360.
На підставі зазначено рішення судом
було видано виконавчий лист та
передано на виконання до державної
виконавчої служби. В рамках
виконавчого провадження та з
дотриманням процедури, згоди
стягувача, 31 травня 2012 р. було проведено
прилюдні торги з реалізації
арештованого майна - квартири АДРЕСА_1,
яка була предметом іпотеки.

ПАТ «Ерсте Банк» у липні 2012 р.
звернувся до суду з позовом до
Приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4,
3-я особа: ОСОБА_3 про визнання прилюдних
торгів недійсними.

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 07 листопада 2012 р. , яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 23 січня 2013 р., в
задоволенні позову було відмовлено.

Зазначеними рішеннями було
встановлено, що порядок та процедура
проведення прилюдних торгів була
проведена відповідно до вимог чинного
законодавства.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60
ЦПК України суд слухає цивільні справи
на засадах змагальності сторін, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
наданих сторонами та їх
представниками, докази повинні
подаватись належні, тобто містити
інформацію щодо предмета доказування,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не можуть
ґрунтуватися на припущеннях.

Подаючи апеляційну скаргу в
порядку ст.292 ЦПК України та оскаржуючи
рішення суду, особа, яка не брала участі
у справі - ОСОБА_2 - чоловік позивачки,
зазначав, що зазначеним рішенням були
порушені права позивачки щодо порядку
та процедури проведення прилюдних
торгів, а окрім того, і його права та
обов'язки, як співвласника майна, що
було реалізоване з прилюдних торгів.

Однак, з матеріалів справи не
вбачається, що ОСОБА_2 чи його
представник у розумінні
цивільно-процесуального
законодавства, наділені
повноваженнями щодо представлення
інтересів позивачки та оскарження
рішення суду від її імені, тоді як сама
позивачка його не оскаржувала.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою ОСОБА_2 зазначав, що процедурою
проведення прилюдних торгів шляхом
продажу спірної квартири були порушені
його права, як співвласника.

Разом з тим, право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації та право
власності виникає з моменту державної
реєстрації. Однак, доказів того, що він
є власником частки спірної квартири
ОСОБА_2 суду не надав і про наявність
таких не вказав.

Сам факт перебування у
зареєстрованому шлюбі та виписані
законодавцем норми Сімейного Кодексу,
на які посилається у своїй апеляційній
скарзі ОСОБА_2, не можуть свідчити та
встановлювати юридичне право
володіння власністю одного із
подружжя, якщо це не визначено та не
закріплено законодавчо.

Статтею 15 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене,
невизнане або оспорюване право чи
цивільний інтерес, саме вони є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту. Такі
способи захисту передбачені статтею 16
ЦК України.

З наданих матеріалів справи
вбачається, що як позивачці, так і її
чоловіку було відомі способи захисту
свого порушеного права і про це
свідчать відповідні процесуальні
документи. Так, до Оболонського
районного суду м. Києва було
пред'явлено позов Арбітражного
керуючого Хайло М.В. до ОСОБА_3, Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ у м. Києві, приватного
підприємства СП «Юстиція», ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_2, Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації, права на об'єкти нерухомого
майна, про визнання недійсними
прилюдних торгів та виділ частки в
майні, але в подальшому позивач подав
заяву про відмову від позову і ухвалою
від 17 квітня 2013 р. провадження по
справі було закрито.

17 грудня 2012 р. ОСОБА_2(а.с.32-36)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві, Приватного підприємства
Спеціалізоване підприємство
„Юстиція", ОСОБА_4. третя особа: Хайло
Сергій Валерійович, Публічне
акціонерне товариство «Ерсте Банк» про
визнання недійсними прилюдних торгів.

Ухвалою Оболонського районного суду
м. Києва від 01 листопада 2013 р. за заявою
ОСОБА_2 позов залишено без розгляду.

Таким чином, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, висновків суду не
спростовують.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суду вважає, що рішенням суду
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємства «Юстиція», відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві, ОСОБА_4, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Ерсте Банк» про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів, права та інтереси
ОСОБА_2, не порушені, оскільки він не
надав доказів того, що є власником
частини спірної квартири, а відтак має
право нею володіти, користуватись та
розпоряджатися.

Розглядаючи спір суд першої
інстанції в межах доводів позову повно
і всебічно дослідив обставини спору,
дав належну оцінку зібраним по справі
доказам, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює і у відповідності з
вимогами закону прийшов до
правильного висновку про те, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги є
не суттєвими і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального закону, колегія суддів
вважає, що підстав до його скасування
та задоволення апеляційної скарги, не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: