Справа № 1625/3846/12
Провадження №2/545/43/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. Полтавський районний
суд Полтавської області

в складі головуючого судді Цибізова
С.А.

при секретарі Токар М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача та просила
стягнути із ОСОБА_2 697423,60 грн., з яких
загальна сума боргу за договором
позики - 482524,36грн., пені - 51166,04 грн.,
штрафу - 48252,44 грн., 3% річних - 10 125,10 грн.,
проценти за користування позикою - 105
355,66 грн., посилаючись на те, що 30 березня
2011 року між нею та відповідачем було
укладено договір позики. За умовами
договору позивач передає у власність
відповідача грошові кошти (позику) в
розмірі 482524,36 грн., а відповідач
зобов'язався повернути позивачу таку ж
суму грошових коштів, а також відсотки
за користування позикою у розмірі 15 % -
відсотків річних та суми можливої
неустойки (штрафів, пені). При
підписанні договору позивачем та
відповідачем була допущена описка у п. 1
договору при визначені розміру
відсотків за користування позикою, а
саме позивачем та відповідачем було
помилково зазначено в цифровому
значенні 12 % - відсотків річних, хоча
сторонами ОСОБА_2 як позичальником та
ОСОБА_1 як позикодавцем було досягнуто
в письмовій формі згоди щодо сплати
відповідачем позивачу в розмірі 15
відсотків річних. Відповідно до п. 3
договору позивач надав 30.03.2011 року
позику відповідачу в розмірі 482524,36 грн.
Станом на 12 вересня 2012 року ОСОБА_2
зобов'язання щодо повернення позивачу
позики не виконав у повному обсязі,
сума боргу відповідача перед позивачем
за договором позики від 30.03.2011 року
складає 482 524,36 грн.

В судовому засіданні позивач та її
представники позовні вимоги
підтримали та прохали суд їх
задовольнити.

Відповідач та його представник будучи
належним чином повідомленими про день
та час слухання справи, у судове
засідання не з'явилися, не повідомивши
про причини неявки та їх поважність, а
тому суд вважає за можливе розглянути
справу за їх відсутності за наявних у
справі матеріалів відповідно до
положень статей 224-233 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали
справи, знаходить, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 30 березня
2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено договір позики за умовами
якого,позивач передає у власність
відповідача грошові кошти (позику) в
розмірі 482524,36 грн., а

відповідач зобов'язався повернути
позивачу таку ж суму грошових коштів, а
також відсотки за

користування позикою у розмірі 15 % -
відсотків річних та суми можливої
неустойки (штрафів, пені).

При підписанні договору
сторонами була допущена описка у п. 1
договору при визначені розміру
відсотків за користування позикою, а
саме було помилково зазначено в
цифровому значенні 12 % - відсотків
річних, хоча ОСОБА_2 як позичальником та
ОСОБА_1 як позикодавцем було досягнуто
в письмовій формі згоди щодо сплати 15
відсотків річних за користування
позикою, що підтверджується розміром
відсотків за користування позикою,
викладеним сторонами в п. 1 договору
словами «п'ятнадцять».

Відповідно до п. 3 договору
позивач надав 30.03.2011 року позику
відповідачу в розмірі 482524,36 грн., що
підтверджується письмовою розпискою
від 30.03.2011 року, підписаною особисто
ОСОБА_2

Згідно із положеннями ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК
України, за договором позики одна
сторона ( позикодавець) передає у
власність іншій стороні (
позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на
утвердження укладення договору позики
та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший
документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової
суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно із п. 4 Договору остаточною
датою повернення позики відповідачем
позивачу вважається 31 грудня 2011 року.

Станом на 12 вересня 2012 року ОСОБА_2
в порушення умов договору позики від 30
березня 2011 року, зобов'язання щодо
повернення

Позивачу позики не виконав у
повному обсязі, сума боргу ОСОБА_2 перед
ОСОБА_1 за договором позики від 30.03.2011
року складає 482 524,36 грн.

Отже, враховуючи, що відповідач в
добровільному порядку відмовляється
повернути грошові кошти, позивач
змушена звертатися до суду за захистом
своїх порушених прав щодо повернення
відповідачем боргу за договором позики
від 30.03.2011 року в розмірі 482 524,36 грн.

Таким чином, оскільки
відповідач ОСОБА_2 отримав у позику
грошові кошти, власноручно написавши
розписку, то позов підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, з
ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 12.09.2012р.
три проценти річних від простроченої
суми у розмірі 10125,10 грн., як компенсації
від боржника за неправомірне
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
ОСОБА_1

Оскільки внаслідок інфляційних
процесів не було знецінення грошових
коштів Позивач ОСОБА_1І позовних вимог
щодо стягнення інфляційних нарахувань
на суму боргу за договором позики до
Відповідача ОСОБА_2 не пред'являє.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України,
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6 Договору, відповідач
ОСОБА_2 за порушення строку,
визначеного п. 4 цього Договору
(остаточна дата повернення позики є 31
грудня 2011 року), виплачує позивачу
ОСОБА_1 пеню з простроченої суми у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення.

Відповідно до Постанови НБУ від
09.08.2010 р. № 377 розмір облікової ставки
НБУ з 10.08.2010 року складає 7,75%.

Відповідно до Постанови НБУ від
21.03.2012 р. № 102 розмір облікової ставки
НБУ з 23.03.2012 року складає 7,5%.

Відповідно до п. 7 Договору, при
порушенні відповідачем ОСОБА_2 строку
повернення позики п. 4 Договору
встановлено, що остаточна дата
повернення позики 31.12.2011 року, більше
ніж на 1 місяць, він зобов'язаний
сплатити позивачу ОСОБА_1 штраф у
розмірі 10% від розміру позики.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного Банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК
України, у разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

У відповідності до п. 1 Договору
відповідач як позичальник
зобов'язується сплатити Позивачу як
Позикодавцю 15% річних за користування
позикою.

Отже, з ОСОБА_2 підлягають
стягненню проценти за користування
позикою, у розмірі 105355,66 грн.

ОСОБА_2 не виконав своїх
договірних зобов'язань перед ОСОБА_1 з
повернення за договором позики
основного боргу - 482 524,36грн., сплати пені
- 51 166,04 грн., штрафу - 48252,44 грн., 3% річних -
10 125,10 грн., процентів за користування
позикою - 105 355,66 грн., тому позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Позивачем по справі були понесені
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі - 3219 грн. 00 коп., які
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217,
218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 1046, 1047, 1049
ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 загальну суму боргу за
договором позики - 482524,36 грн., пеня - 51166,04
грн., штраф - 48252,44 грн., 3% річних - 10 125,10
грн., проценти за користування позикою -
105 355,66 грн., а всього 697423,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3219,00 грн.;

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії;

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд на
протязі десяти днів з моменту
проголошення, а учасниками, що не були
присутні при його оголошенні у той же
строк з моменту отримання копії
рішення.

Суддя: С. А. Цибізова