Справа № 108/146/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м          У к р а ї н и

18 березня 2013
року
смт.
Кіровське АР Крим

Кіровський районний суд Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого          – судді
Михайлова Р. В.,

при секретарі          – Юрченко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Кіровське
АР Крим цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Гулнори Мухамадівни,
третя особа - служба у справах дітей та
молоді Кіровської районної державної
адміністрації АР Крим, про визнання
права власності на 1/2 частку майна,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи тим, що з 11.11.2006 року
по 15.06.2011 року перебував у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2. За період шлюбу
28.11.2007р. сторони придбали житловий
будинок № 53 по вул.Брянській с.Ярке
Поле, Кіровського району АР Крим, та
земельну ділянку площею 0,238 га для
обслуговування зазначеного
домоволодіння, які зареєстровані за
відповідачем ОСОБА_2 Враховуючи, що
вказане майно придбано сторонами за
період шлюбу, та належить йому з
колишньою дружиною на праві спільної
сумісної власності просить визнати за
ним право право власності на ? частки
домоволодіння № 53 по вул.Брянській
с.Ярке Поле, Кіровського району АР Крим,
та ? частки земельної ділянки площею 0,238
га для його обслуговування.

У судовому засідання позивач позовні
вимоги підтримав.

Відповідач та її представник в
задоволенні позову просили відмовити,
зважаючи на те, що на утриманні
відповідача знаходиться двоє
малолітніх дітей батьками яких є
позивач, та розмір аліментів, стягнутий
з ОСОБА_1 на їх утримання недостатній,
тому ваажають, що частка нерухомого
майна відповідача повинна складати 2/3.

Представник третьої особи зазначила,
що враховуючи інтереси малолітніх
дітей, які проживають з відповідачем не
заперечує проти задоволення позовних
вимог в частині 1/3 частки майна, яке суд
визнає спільною сумісною власністю,
залишивши за відповідачем право
власності на 2/3 частки зазначеного
нерухомого майна.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом встановлено, що позивач та
відповідач ОСОБА_1 Гулнора Мухамадівна
з 11.11.2006 року по 15.06.2011 року перебували у
зареєстрованому шлюбі (а.с.7, 8), від
якого мають дітей – ОСОБА_1 Феріде
Діляверівну, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1
Аблязіза Діляверовича, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(а.с.29, 30).

Житловий будинок № 53 по вул.Брянській
с.Ярке Поле, Кіровського району АР Крим
придбаний відповідачем ОСОБА_2 в період
шлюбу з позивачем за договором купівлі
продажу від 28.11.2007 року, та за
відповідачем 18.12.2007 року зареєстровано
право власності на зазначене
домоволодіння (а.с.10-12).

Земельна ділянка площею 0,238 га. для
обслуговування житлового будинку № 53
по вул.Брянській с.Ярке Поле,
Кіровського району АР Крим придбана
відповідачем ОСОБА_2 в період шлюбу з
позивачем за договором купівлі продажу
від 28.11.2007 року, та за відповідачем
зареєстровано право власності на
зазначену земельну ділянку, що
підтверджується державним актом,
дослідженим в судовому засідання
(а.с.13,14).

Згідно зі ст.ст. 60, 63, 71 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з
поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, придбана за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
яке належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Майно, яке є об’єктом права спільної
сумісної власності подружжя ділиться
між ними у натурі. Якщо дружина і
чоловік не домовилися про порядок
розділу майна, спор може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей і
інші обставини, що мають істотне
значення. Речі, які неможливо поділити
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними.

Статтями 60, 70 СК України законодавець
встановлює презумпцію правового
статусу майна, що набуто за час шлюбу,
як об’єктів права спільної сумісної
власності подружжя та рівності часток
подружжя у разі поділу такого майна.

У такому разі позивач звільняється від
доведення обставин віднесення
придбаного під час шлюбу майна до
спільної сумісної власності подружжя,
яке має значення для правильного
вирішення справи, а відповідач, який
заперечує проти позову, відповідно до
ч.3 ст.10 ЦПК України має спростувати
матеріально-правову презумпцію.

Оскільки у судовому засіданні
об'єктивно встановлено, що спірний
будинок та земельна ділянка були
придбані за договорами купівлі-продажу
у період шлюбу позивача та відповідача,
враховуючи, що позивачем не ставляться
вимоги про поділ майна в натурі, суд
визнає житловий будинок № 53 по
вул.Брянській с.Ярке Поле, Кіровського
району АР Крим, та земельну ділянку
площею 0,238 га. для обслуговування
житлового будинку № 53 по вул.Брянській
с.Ярке Поле, Кіровського району АР Крим
власністю подружжя та вважає за
можливе визнати за позивачем права
власності на ? частки зазначеного
нерухомого майна, залишивши за ОСОБА_2
право власності на ? частки спірного
будинку та земельної ділянки, визнавши
житловий будинок № 53 по вул.Брянській
с.Ярке Поле, Кіровського району АР Крим
та земельну ділянку площею 0,238 га, для
обслуговування житлового будинку № 53
по вул.Брянській с.Ярке Поле,
Кіровського району АР Крим об’єктами
права спільної часткової власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частки за кожним..

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 70 СК у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. За рішенням суду, частка
майна дружини (чоловіка) може бути
збільшена, якщо з нею (ним) проживають
діти, а також непрацездатні повнолітні
син (дочка) за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Таким чином, збільшення частки майна на
користь того з подружжя, з ким проживає
дитина, можливе при наявності певної
умови - якщо розмір аліментів, які така
особа одержує, недостатній для
забезпечення фізичного, духовного
розвитку дитини та її лікування.

За змістом ст. ст. 181, 182, 183, 184, 189 СК
аліменти - кошти на утримання дитини,
розмір яких визначається за
домовленістю між батьками чи за
рішенням суду.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Кіровського РУЮ
знаходиться виконавчий лист №2-457/2011
від 12.09.2011р. про стягнення з ОСОБА_1У на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на кожну дитину
щомісячно.

Крім того, у п. 30 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року N 11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" роз'яснено,
що при вирішенні спору про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд згідно з
частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках
може відступити від засади рівності
часток подружжя, враховуючи обставини,
що мають істотне значення для справи, а
також інтереси неповнолітніх дітей,
непрацездатних повнолітніх дітей (за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування). Під
обставинами, що мають істотне значення
для справи, потрібно розуміти не тільки
випадки, коли один із подружжя не дбав
про матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї, але і випадки коли один із
подружжя не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку чи доходу
(ч. 1 ст. 60 СК).

Враховуючи, що відповідачем не надано
суду доказів на підтвердження того, що
розмір аліментів які вона одержує від
позивача на утримання дітей,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування, вимоги про збільшення її
частки у спільному майні подружжя
задоволенню не підлягають, оскільки
відповідно до довідки відділу ДВС
Кіровського РУЮ від 15.02.2013р.
заборгованості з виплати аліментів
ОСОБА_1 не має. Посилання відповідача
про нерегулярне отримання від позивача
аліментів, та наявність заборгованості
на час звернення позивача з позовом про
поділ майна не може розцінюватися
судом як підстава для збільшення
частки майна на користь того з
подружжя, з ким проживають діти. В
заперечення позовних вимог
відповідачем в судовому засіданні не
доведено наявність обгрунтованих
обставин, які б мали істотне значення
при вирішенні спору в контексті
відступу від засади рівності часток
подружжя.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року N 11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб.

Суд вважає за можливе не стягувати з
відповідача судові витрати, враховуючи
заяву позивача, в якій він просить не
стягувати з відповідача судові
витрати.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 60, 63, 70, 71 СК України, керуючись
ст.ст. 10, 59, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право
власності на ? частку житлового будинку
№ 53 по вул.Брянській с.Ярке Поле,
Кіровського району АР Крим та ? частку
земельної ділянки площею 0,238 га, для
обслуговування житлового будинку № 53
по вул.Брянській с.Ярке Поле,
Кіровського району АР Крим, припинивши
право власності ОСОБА_1 Гулнори
Мухамадівни, ІНФОРМАЦІЯ_4 на зазначені ?
частки нерухомого майна, визнавши
житловий будинок № 53 по вул.Брянській
с.Ярке Поле, Кіровського району АР Крим
та земельну ділянку площею 0,238 га, для
обслуговування житлового будинку № 53
по вул.Брянській с.Ярке Поле,
Кіровського району АР Крим об’єктами
права спільної часткової власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Гулнори Мухамадівни
по ? частки за кожним.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим. Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя