АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 681/2101/13-ц
Провадження №22-ц/792/2748/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.,

суддів: Матковської Л.О., Карпусь
С.А.,

при секретарі: Терлич А.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства "Полонський
гірничий комбінат" на рішення
Полонського районного суду
Хмельницької області від 08 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
"Полонський гірничий комбінат" про
стягнення боргу по заробітній платі,
вихідної допомоги при звільненні,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з
вказаним позовом, зазначав, що працював
на посаді машиніста конвеєра
дробильно-сортувального цеху №1 ПАТ
"Полонський гірничий комбінат".
Заробітна плата виплачувалась не в
повному обсязі, у зв'язку з чим позивач
в березні 2013 року змушений був
звільнитися з роботи. При звільненні
йому не була виплачена заборгованість
по заробітній платі в сумі 7746,68 грн., а
також вихідна допомога на підставі ст.
44 КЗпП України в сумі 2896 грн. У зв'язку з
цим ОСОБА_1 звернувся до суду і просив
стягнути з відповідача дану суму
коштів (всього 10642,68 грн.) та витрати на
правову допомогу в сумі 500 грн.

В ході розгляду справи позивач
збільшив свої позовні вимоги і просив
стягнути з ПАТ "Полонський гірничий
комбінат" заборгованість по заробітній
платі в сумі 9642,68 грн., а також середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 3421,08 грн., а всього
13637,76 грн.

___________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Горщар
А.Г.
Провадження № 22-ц/792/2748/13

Доповідач: Матковська Л.О.

Категорія: 51,53

Рішенням Полонського районного
суду Хмельницької області від 08
листопада 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ПАТ "Полонський гірничий
комбінат" на користь ОСОБА_1
заборгованість із заробітної плати в
розмірі 6746,68 грн. (з урахуванням
добровільно сплачених сум), 4383,60 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, 4045,14 грн.
вихідної допомоги, 500 грн. витрат на
правову допомогу, а всього 15675,42 грн. без
урахування податків та інших
обов'язкових платежів, які підлягають
утриманню із присуджених сум, крім суми
стягнення за правову допомогу.
Вирішено питання про судові витрати.
Допущено негайне виконання рішення
суду в частині стягнення суми боргу по
заробітній платі - 6746,68 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ "Полонський
гірничий комбінат" не погоджується з
рішенням суду в частині стягнення 4045,14
грн. вихідної допомоги, просить його
змінити, відмовивши у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення 4045,14
грн. вихідної допомоги. Посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
судом не враховано, що в заяві про
звільнення позивач просив його
звільнити за власним бажанням, не
вказуючи таку підставу, як порушення
роботодавцем законодавства про працю
чи вимог колективного договору. У
зв'язку з цим в наказі про звільнення
підставою було вказано ст. 38 КзпП
України і вихідна допомога,
передбачена ст. 44 КзпП, не належить до
сум, які підлягають до виплати при
звільненні.

В засідання апеляційного суду сторони
не з'явились. Про день і час розгляду
справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Встановлено, що з серпня 2011 року по
серпень 2013 року ОСОБА_1 працював в ПАТ
"Полонський гірничий комбінат" на
посаді машиніста конвеєра
дробильно-сортувального цеху №1.
Відповідач за лютий, травень,
червень-серпень 2013 року не здійснював
позивачу виплату заробітної плати. В
день звільнення, а також в подальшому,
відповідач не провів з ОСОБА_1
розрахунку, зокрема не виплатив йому
заробітну плату за згаданий період.

Виходячи з наведеного, суд задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення
заборгованості із заробітної плати в
розмірі 6746,68 грн. (з урахуванням
добровільно сплачених сум) та 4383,60 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні. В цій
частині рішення суду не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги в
частині стягнення вихідної допомоги
відповідно до ст. 44 КзпП України, суд
виходив з того, що відповідач, не
проводячи виплату ОСОБА_1 заробітної
плати у вказані вище періоди, цим самим
допустив грубі порушення
законодавства про працю, у зв'язку з чим
позивач за своєю ініціативою
звільнився з роботи, а відтак він має
право на отримання вихідної допомоги в
розмірі тримісячного середнього
заробітку.

Однак, такі висновки суду не
відповідають обставинам справи та
нормам трудового законодавства.

Ст. 44 КзпП України передбачено, що
при припиненні трудового договору
внаслідок порушення власником або
уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38 і 39)
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі, передбаченому
колективним договором, але не менше
тримісячного середнього заробітку.

Тобто, умовою для виплати вихідної
допомоги відповідно до наведеної
статті є розірвання трудового
договору, укладеного на невизначений
строк, або строкового трудового
договору з ініціативи працівника саме
внаслідок порушення власником або
уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору, а не з будь-яких
інших підстав, передбачених ст. 38 чи 39
КЗпП України.

Підстави припинення трудового
договору викладаються у відповідному
наказі, виданому роботодавцем, і
вносяться до трудової книжки
працівника.

Пунктом 2.26. Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої Наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 року N 58 передбачено, що записи про
причини звільнення у трудовій книжці
повинні провадитись у точній
відповідності з формулюванням чинного
законодавства із посиланням на
відповідну статтю, пункт закону. При
розірванні трудового договору з
ініціативи працівника з причин, за яких
законодавство пов'язує надання певних
пільг і переваг, запис про звільнення
вноситься до трудової книжки із
зазначенням цих причин.

Із заяви ОСОБА_1 від 28.08.2013 р. (а.с.26)
вбачається, що він просив звільнити
його з роботи за власним бажанням з
28.08.2009 р., при цьому причин для такого
звільнення не вказав. На підставі даної
заяви ПАТ "Полонський гірничий
комбінат" було видано наказ №130-к від 29
серпня 2013 року про звільнення ОСОБА_1 із
займаної посади з 28 серпня 2013 року
згідно ст. 38 КЗпП України за власним
бажанням.

Таким чином, формулювання причин
звільнення у названому наказі
відповідає поданій ОСОБА_1 заяві і не
містить посилання на звільнення
внаслідок порушення власником або
уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору. Даний наказ
ОСОБА_1 не оскаржувався.

Враховуючи викладене, підстави для
стягнення на користь позивача вихідної
допомоги, передбаченої нормами ст. 44
КЗпП України, відсутні, тому рішення в
цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні вказаних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Полонський
гірничий комбінат" задоволити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 08 листопада
2013 року в частині стягнення вихідної
допомоги при звільненні скасувати.

В позові ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства "Полонський
гірничий комбінат" про стягнення
вихідної допомоги при звільненні
відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
Л.О.Матковська