Провадження № 2/522/8406/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2
та просить розірвати між ними шлюб,
зареєстрований 10 червня 2011 року Першим
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції, актовий запис № 237.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з
10.06.2011р. сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві позивач зазначає, що
подружнє життя не склалося через
несумісність характерів,
непорозуміння, відсутність спільних
поглядів на життя та сім'ю, сторони
втратили почуття любові та поваги один
до одного, майнового спору, а також
спору щодо визначення місця мешкання
дитини в них немає. Спільного
господарства сторони не ведуть.
Примирення між ними не можливе,
оскільки шлюбні відносини між сторони
не підтримують більше року, шлюб носить
формальний характер. Зберігати сім'ю
разом з відповідачкою позивач не бажає.

Позивач також зазначає, що збереження
шлюбу є недоречним і неможливим, а
призначення будь-яких строків для
примирення - недоцільним, у зв'язку з
чим просить задовольнити позовні
вимоги.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності,повно і всебічно з'ясувавши
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя, тоді
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя і постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 10 червня 2011 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,Першим
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції, був зареєстрований
шлюб, актовий запис № 237, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
знаходиться на утриманні матері -
ОСОБА_2.

У судовому засіданні встановлено, що
більше року сторони не проживають
однією родиною, спільного господарства
вони не ведуть, будь-які стосунки не
підтримують, втратили почуття любові
та поваги один до одного.

Шлюб став носити формальний характер,
майнового спору між позивачем та
відповідачкою немає, а також спору щодо
визначення місця мешкання доньки та
порядку її виховання сторони не мають.
Примирення між сторонами неможливе і
наміру зберігати сім'ю в них немає.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
майна подружжя» оскільки розгляд
справи провадиться в межах заявлених
вимог і на підставі поданих доказів,
суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні
вимагати від осіб що подали заяву,
повного викладення обставин, якими
обґрунтовуються вимоги, й посилання на
засоби їх доказування.

За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінка та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст 105 СК україни, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення
суду,відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя суперечить інтересам сторін
та унеможливлює їх примирення, тому
шлюб слід розірвати.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. 51
Конституції України, ст.ст. 24, 110, 112, 115 СК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215,
218, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 10 червня 2011 року Першим
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції, актовий запис № 237.

Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити на утриманні матері, - ОСОБА_2.

Суму державного мита, яке стягується
при отриманні свідоцтва про розірвання
шлюбу в органах реєстрації актів
цивільного стану стягнути з позивача.

ОСОБА_2 звільнити від сплати державного
мита при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів цивільного стану.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надіслати до Першого Приморського
відділу реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції для проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Ю.Б.Свячена