АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2013 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

Секретаря: Ковальчук Н.О.

З участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_5, на повторне заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Посилалась на такі обставини.

01 листопада 2007 року ОСОБА_5, позичив у неї 5000 доларів США, про що видав розписку..

Боргова розписка була складена у присутності свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Факт отримання коштів засвідчено власноручним підписом ОСОБА_5

ОСОБА_5 повинен був повернути кошти за першою її вимогою.

У кінці 2009 року вона предявила вимогу до відповідача повернути борг, однак ОСОБА_5 відмовив їй, повідомивши, що у нього немає можливості повернути їй позичені кошти, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Протягом 2012 року ОСОБА_5 повернув їй лише 1300 гривень.

Незважаючи на її неодноразові вимоги, ОСОБА_5 кошти не повернув.

________________________________________________________________________________

Провадж. №22ц-1265/2013 р. Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: 19/27 Доповідач: Заводян К.І.

Просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь борг, підтверджений розпискою, в сумі 50214 грн. 81 коп., в тому числі: 39965 грн. основний борг, що еквівалентно 5000 доларів США; 3596 грн. 77 коп. три відсотки річних, відповідно до ст.625 ЦК України; 7953 грн. 04. інфляційні.

Вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Повторним заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 липня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики в сумі 38665 гривень та 3% річних в сумі 3573 грн.27 коп., а всього 42238 грн. 27 коп.

Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_5, подав на повторне заочне рішення апеляційну скаргу.

Просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_5 борг за борговою розпискою у сумі 34369 гривень.

Вважає, що суд неповно зясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

На його думку, судом безпідставно не було взято до уваги пояснення позивачки, які містяться в матеріалах справи, про те, що ОСОБА_5 повернув їй грошові кошти в розмірі 700 доларів США, що еквівалентно 5595 грн. У звязку з цим вважає, що ціна позову повинна була бути меншою та становити 34370 гривень.

Судом не було застосовано до спірних правовідносин спеціальну позовну давність, як це передбачено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Неправильними вважає розрахунки боргу, які додані позивачем до позовної заяви, в них не вказано яку саме методику було використано та відповідно до яких рекомендацій та формул проведено розрахунок стягнення 3% річних.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до ст.ст. 1046, 1047, ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_1 5000 доларів США, зобовязавшись повернути їх у разі потреби, що підтвердив розпискою від 01 листопада 2007 року (а.с.8).

25 червня 2012 року ОСОБА_1 надіслала поштою ОСОБА_5 лист-претензію про повернення боргу у десятиденний строк, за винятком повернених ним 1300 грн. (а.с.6,7). Рекомендований лист вручений ОСОБА_5 26 червня 2012 року, проте борг відповідач не повернув.

Доказів про повернення позивачці 700 доларів США, про що йдеться в апеляційній скарзі, які за правилами ст.ст.208, 1047 ЦК України повинні бути зафіксовані у письмовій формі, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із змісту розписки убачається відсутність домовленості між сторонами щодо розміру процентів і їх сплати.

Разом з тим, відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки, як зазначалось вище, лист - претензію про повернення боргу відповідач отримав 26 червня 2012 року, час прострочення починається із 27 липня 2012 року і на день розгляду справи судом (15.07.2013 року) становитиме 11 місяців 19 днів. Суд помилково стягнув проценти від простроченої суми за період з вересня 2009 року. Рішення суду в цій частині підлягає зміні. Сума процентів за час прострочення становитиме 1123,67 гривень (38665 х 3 : 100 = 1159,95). /( 1159,95 : 12 х 11) + ( 1159,95 : 365 х 19) =1123,67/

Зміні ( до 39788,67 грн.) підлягає загальна сума боргу, яку належить стягнути із ОСОБА_5

Відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (39788,67 грн.) із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 397,89 грн., змінивши рішення суду першої інстанції і в цій частині.

В решті рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни не убачається.

Керуючись ст.307, п.4 част.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити частково.

Повторне заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 липня 2013 року змінити в частині розмірів суми процентів, які належить стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, загальної суми боргу та у відшкодування суми витрат на оплату судового збору.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми за час прострочення в розмірі 1123 (одна тисяча сто двадцять три) гривні 67 копійок, а всього боргу в сумі 39788 (тридцять девять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень) 67 копійок.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 397 (триста девяносто сім) гривень 89 копійок у відшкодування витрат на оплату судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: