У Х В А Л А

24 вересня 2013 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2013 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Разом з позовом позивачка подала заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд заборонити відповідачу здійснювати дії щодо відчуження власного рухомого, нерухомого майна та заборонити вносити зміни в статутні документи належних йому підприємств, зокрема та не виключно: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортрейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Логісервіс», офшорної компанії «LETRISE TRANSPORT LTD», офшорної компанії «Novosealant Services LTD», офшорної компанії «TERNOVATO S.A.. Також позивачка просить суд заборонити відповідачу виїзд за межі України.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1)причини, у зв`язку із якими потрібно забезпечити позов,

2)вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3)інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що слід відмовити у забезпеченні позову у вигляді заборони відповідачу у відчуженні власного рухомого, нерухомого майна та заборонити вносити зміни в статутні документи належних йому підприємств з наступних підстав.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову не зазначено та не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та дана заява не співмірна із заявленими позивачкою позовними вимогами.

Крім того, відмовляючи в задоволення клопотання в частині забороні відповідачу у виїзді за межі України суд керувався наступним.

Так, стаття 33 Конституції України гарантує кожному хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» зі змінами від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзду в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, тягар умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого клопотання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, в заяві та матеріалах цивільної справи відсутні відомості та не доведено жодних обставин, які дійсно свідчили б про навмисне цілеспрямоване ухилення боржником від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань та його намір вибути за межі України з цією метою.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу здійснювати дії щодо відчуження власного рухомого, нерухомого майна та заборони вносити зміни в статутні документи належних йому підприємств, зокрема та не виключно: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортрейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Логісервіс», офшорної компанії «LETRISE TRANSPORT LTD», офшорної компанії «Novosealant Services LTD», офшорної компанії «TERNOVATO S.A., заборони відповідачу виїзд за межі України відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву про забезпечення позову.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І. Петрюченко