Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" липня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором №R4В від 27 серпня 2012 року, яка станом на 28 травня 2013 року складає - 106 588,68 грн., з яких: сума поточної заборгованості за кредитом - 92 091, 71 грн.; сума простроченої заборгованості за кредитом - 5 157, 45 грн.; сума інфляційних витрат за порушення зобов'язання щодо повернення кредиту - 3,89 грн.; сума трьох відсотків річних за порушення зобов'язання щодо повернення кредиту - 38,50 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 2 313,24 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками за період з 28.04.2013 року по 28.05.2013 року - 1815, 87 грн.; сума пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення - 5 115,34 грн., а також судові витрати, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Дмитренко І.А. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки відповідач суд не повідомила, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористалась.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №R4В, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на поточні потреби у сумі 100 000,00 грн, зі строком повернення кредиту 27 серпня 2018 року, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 22% річних, а Позичальник зобов'язувався погашати кредит та сплачувати проценти по кредиту, та повністю погасити заборгованість та сплатити за кредитом до його закінчення.

Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 100000,00грн., шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, згідно заяви ОСОБА_1 від 27 серпня 2012 року (а.с. 23), що підтверджується меморіальним ордером №16049 від 27 серпня 2012 року (а.с. 5) та випискою з особового рахунку відповідача. (а.с. 24).

Згідно з п. 5.2.2 Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки передбачені цим договором.

Пунктом 5.3.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язана сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та строки, встановлені цим договором.

Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.

Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Пунктом 9.4 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право банку в порядку, передбаченому цим договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором.

31 січня 2013 року ПАТ "ВТБ Банк" на адресу ОСОБА_1 було направлено лист-вимогу, якою повідомлялось про порушення ОСОБА_1 умов укладеного між стронами кредитного договору, та вимогою погасити заборгованості за кредитним договором №R4В від 27 серпня 2012 року, до 28 лютого 2013 року, в розмірі станом на 29 січня 2013 року, яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом - 1976, 75 грн.; строченої заборгованості по відсотках - 3539, 69 грн. (а.с. 10)

Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору №R4В від 27 серпня 2012 року в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та не сплачувались проценти за користування кредитними коштами в обсязі передбаченим кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" правомірно заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1, як боржника, заборгованості по кредитному договору, яка станом на 28 травня 2013 року складає загальну суму 106 588,68 грн., з яких: сума поточної заборгованості за кредитом - 92 091, 71 грн.; сума простроченої заборгованості за кредитом - 5 157, 45 грн.; сума інфляційних витрат за порушення зобов'язання щодо повернення кредиту - 3,89 грн.; сума трьох відсотків річних за порушення зобов'язання щодо повернення кредиту - 38,50 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками - 2 313,24 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками за період з 28.04.2013 року по 28.05.2013 року - 1815, 87 грн.; сума пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення - 5 115,34 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи, надані позивачем розрахунки не оспорюються відповідачем, яка не скористалась процесуальним правом надати пояснення по суті предмету спору, та доказів, які мали спростувати викладені у позові розрахунки та факт неналежного виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним Договором №R4В від 27 серпня 2012 року в сумі 106588,68 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" понесені судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 1066,00 грн., який сплачено позивачем за подання позову до суду, що підтверджується оригіналом платіжного доручення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 1,4,526, 549, 551, 610, 611, 612, 615, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним Договором №R4В від 27 серпня 2012 року в сумі 106 588,68 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1066,00 грн., а всього на загальну суму 107 654 (сто сім тисяч шістсот пятдесят чотири) грн. 68 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я