справа № 2/489/1158/13
Рішення

Іменем України

24 квітня 2013 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю:

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобовязати вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори (далі нотаріальна контора) про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязати вчинити певні дії.

Як на підставу позовних вимог позивач вказала, що після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 17.10.2011, у встановлений законом строк прийняла спадщину.

По закінченню шестимісячного строку звернулася до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, але їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання не направив. До суду надав письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Із доданих до позову документів та матеріалів спадкової справи № 177/2012, заведеної Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою після померлого 17.10.2011 ОСОБА_5, вбачається, що позивач ОСОБА_3, яка відносно спадкодавця була дружиною та на час відкриття спадщини проживала разом з ним, в установлений законом строк прийняла спадщину.

Крім позивача спадкоємцями є діти померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відмовилися від прийняття спадщини, подавши письмові заяви до нотаріальної контори.

13.02.2013 позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом на майно, що належало спадкодавцю на час його смерті, а саме житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами, який розташовано в м.Миколаєві по вул. Куйбишева, 61.

13.02.2013 державним нотаріусом ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як на підставу для відмови у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом зазначено:

- оригінал договору купівлі-продажу пошкоджено (порвано), що не відповідає пункту 7, пункту 8 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012 № N 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за N 282/20595) (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій);

- дублікат договору не відповідає статті 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»;

- з ОСОБА_6 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.12.2012 вбачається, що вказаний у договорі купівлі-продажу житловий будинок знесений, а житловий будинок за літерою «К» - не є самочинним згідно рішення виконкому Ленінської ради народних депутатів від 25.10.1977 № 405 і актом приймання будинку в експлуатацію (оригінали яких відсутні), що не відповідає пункту 1.7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

У письмових запереченнях проти позову вказано, що видача свідоцтва про спадщину за законом не можлива через не виконання пункту 4 рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 23.06.1988 № 135 «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку», відповідно до якого на бюро технічної інвентаризації покладено обовязок провести реєстрацію даного рішення, яким затверджено акт приймання в експлуатацію житлового будинку під літерою «К».

Із доданих до позову документів, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_5 на підставі посвідченого Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою договору від 13.08.1975 (реєстраційний № 2975) придбав житловий будинок з надвірними спорудами, розміром житлової площі 14,5 кв.м., що розташований в м.Миколаєві по вул. Куйбишева, 61. Договір зареєстровано в бюро технічної інвентаризації 28.08.1975 за реєстровим № 5304.

Із витягу з рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 25.10.1977 № 405 вбачається, що ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво нового будинку взамін старого будинку та сараїв, які підлягають знесенню після закінчення будівництва.

Затвердження акту приймання в експлуатацію індивідуального житлового будинку під літерою «К» побудованого ОСОБА_5 по вул.Куйбишева, 61 (площа забудови 145,0 кв.м., корисна площа 59,3 кв.м., житлова площа 55,2 кв.м.) підтверджується випискою з рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 23.06.1988 № 135.

Відповідно до пункту 4 цього рішення на бюро технічної інвентаризації покладено обовязок здійснити реєстрацію рішення.

ОСОБА_9 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.12.2012 реєстрація права власності на домоволодіння по вул.Куйбишева, 61 в м.Миколаєві проведена на імя ОСОБА_5, а підставою виникнення права власності вказано договір купівлі-продажу від 13.08.1975 № 2975.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1966, (чинної на дату прийняття рішення про введення житлового будинку в експлуатацію) (далі Інструкція) реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих (пункт 1).

ОСОБА_9 із пунктом 27 вказаної Інструкції в разі будівництва, з дозволу виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, будинку взамін старого, що підлягає знесенню, після закінчення будівництва та прийняття нового будинку в експлуатацію, забудовнику повинно бути видано на підставі відповідного рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих свідоцтво про право власності, а старий правовстановлюючий документ відбирається та погашається.

Таким чином, відповідно до діючого на час введення в експлуатацію нового житлового будинку законодавства повинна була бути проведена реєстрації права власності на новий будинок з видачею свідоцтва про право власності на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 23.06.1988 № 135 «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку», а правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу від 13.08.1975 № 2975 відібраний у власника будинку та погашений.

Наведеного зробленого не було, що підтверджується відміткою бюро технічної інвентаризації від 07.12.2012 на звороті рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 23.06.1988 № 135 «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку» про прийняття цього рішення та приєднання до архівних матеріалів.

У звязку із цим, у тексті ОСОБА_9 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.12.2012 вказано, що договір купівлі-продажу від 13.08.1975 зроблено на житловий будинок за літерою «А», який знесений. Житловий будинок за літерою «К» - не є самочинним згідно рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 25.10.1977 № 405 та він введений у експлуатацію актом, який затверджено рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 23.06.1988 № 135.

Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду, відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Виключний перелік підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій закріплено у статті 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до частини четвертої цієї норми на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

ОСОБА_9 із статтею 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження до суду нотаріальної дії або відмови у її вчиненні чи нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

ОСОБА_9 із частиною першою статті 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Аналогічні приписи містяться у Порядку вчинення нотаріальних дій. Цим же Порядком передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ).

З огляду на встановлені обставини, діюче на час введення в експлуатацію житлового будинку під літерою «К» законодавство та законодавство про нотаріат чинного на дату винесення оскаржуваної постанови, суд вважає, що державний нотаріус не вправі була видати позивачу свідоцтво про спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на новий житловий будинок, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено з наведених вище підстав, суд не вбачає необхідності у наданні оцінки посиланням державного нотаріуса у оскаржувані постанові на пошкодження договору та правовим підставам з яких відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Доводи представника позивача, що ґрунтуються на положеннях глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, суд вважає помилковими, так як вказана глава Порядку має назву «Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна», а тому на спірні правовідносини не поширюється.

На підставі наведеного та керуючись статтями 10,11, 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.02.2013, винесеної державним нотаріусом ОСОБА_8, та зобовязати вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя