У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

06 грудня 2013 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді Подзігун Г.В.

при секретарі
–

Голубашенко Т.О.

за участю представника заявника-

Якименко Т.М.

представника суб’єкта оскарження-
Коваленко Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
скаргу ПАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” на дії
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_1 від 28.08.2013 року про
закінченя виконавчого провадження з
виконання судового наказу №7-8865/2008 від
26.09.2008 року по справі №7-8865/08 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
“Миколаївська теплоелектроцентраль”
заборгованості за теплову енергію та
скасувати її .

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН

Справа
№490/10271/13-ц

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді Подзігун Г.В.

при секретарі
–

Голубашенко Т.О.

за участю представника заявника-

Якименко Т.М.

представника суб’єкта оскарження-
Коваленко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
скаргу ПАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” на дії
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О
В И В :

ПАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” звернулося до
суду зі скаргою на постанову
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_3 від 28.08.2013 року про
закінчення виконавчого провадження .

В обґрунтування своїх вимог заявник
вказував, що на виконанні у
Центрального відділу ДВС ММУЮ
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання судового наказу
№7-8865/08, виданого Центральним районним
судом м.Миколаєва 26.09.2008 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
“ТЕЦ” заборгованості в розмірі 584,08
грн.

Постановою державного виконавця
Коваленко Є.О. від 28.08.2013 року закінчено
виконавче провадження на підставі п.3
ч.1 ст.49, ст.59 ЗУ “Про виконавче
провадження”.

Посилаючись на те, що дане рішення
державного виконавця Центрального
відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_1 є незаконним та
порушує права стягувача, останній
просив визнати неправомірними дії
державного виконавця Центрального
відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_1 щодо винисення
28.08.2013 року постанови про закінчення
виконавчого провадження і скасувати
постанову державного виконавця
Центрального відділу ДВС ММУЮ від
28.08.2013 року .

Представник заявника в судовому
засіданні вимоги скарги підтримав та
просив про їх задоволення.

Представник суб’єкта оскарження в
судовому засіданні вимоги скарги не
визнав просив в задоволені скарги
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
доводи скарги, дослідивши матеріали
скарги, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ст.124 Конституції
України та ст.14 ЦПК України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Згідно із ч.2 ст.2 Закону України “Про
виконавче провадження” примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
“Про державну виконавчу службу”.

Державний виконавець відповідно до
вимог ч.І. ст.6 Закону України “Про
виконавче провадження” зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; вживати передбачених
цим Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії (ч.І ст.11 цього Закону).

За правилами ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи
бездіяльності державного виконавця
передбачена Законом України “Про
виконавче провадження”, зокрема, у ст.82
вказаного Закону України “Про
виконавче провадження” зазначено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо ьиконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно п.З ч.І ст.49 Закону України “Про
виконавче провадження” у разі смерті
боржника або оголошення померлим
стягувана чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи -
сторони виконавчого провадження, якщо
виконання їх обов'язків чи вимог у
виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва; виконавче
провадження підлягає закінченню.

Зі змісту п.п.2.13, 2.14 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року за № 512/5, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 02
квітня 2012 року за №489/20802, вбачається, що
у разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження (у разі смерті
фізичної особи, припинення юридичної
особи, а також в інших випадках заміни
сторони у виконавчому провадженні),
якщо правовідносини допускають
правонаступництво, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони виконавчого провадження її
правонаступником. На підставі
постановленої судом ухвали державний
виконавець своєю постановою, яка
затверджується начальником відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, замінює назву
сторони виконавчого провадження.
Ухвала суду та постанова державного
виконавця долучаються до виконавчого
документа при його направленні за
належністю або поверненні його
стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх
стадіях виконавчого провадження - з
моменту відкриття виконавчого
провадження до його закінчення. Після
заміни вибулої сторони виконавчого
провадження її правонаступником
державний виконавець продовжує
виконання виконавчого провадження в
порядку, встановленому Законом.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у Центральному відділі ДВС
ММУЮ знаходилось виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого документа 7-5993/08, виданого
на підставі рішення Центрального
районного суду міста Миколаєва від
31.07.2008 року, яким з ОСОБА_2 на користь ВАТ
“Миколаївська теплоелектроцентраль”
(правонаступником якого є ПАТ
“Миколаївська теплоелектроцентраль”)
було стягнуто борг за теплову енергію в
сумі 584,08 грн.

Кореспонденція була направлена
державним виконавцем боржнику, але не
була вручена, оскільки повернулася з
відміткою, що адресат помер.

Внаслідок чого державним виконавцем
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження на підставі
п.З ч.І ст.49 Закону України “Про
виконавче провадження”, у зв’язку зі
смертю боржника, що підтверджується
довідкою ОАДБ від 28.08.2013 року.

При цьому державним виконавцем не
проведено ряд заходів для своєчасного
і повного виконання рішення суду.

Згідно довідки 31.10.2013 року виданої
Центральним ВДВС ММУЮ, станом на 01.11.2013
року до відділу ДВС звернень та
повідомлень про визнання
правонаступництва на права та
обов’язки відносно боржника ОСОБА_2 не
надходило.

При цьому в порушення вимог п.1 ч.1 ст.37
Закону п.2.12 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 2.04.2012 року №512/5,
державний виконавець не виконав
передбачених цими правовими нормами
вимог, не зупинив виконавче
провадження, не звернувся із заявою
щодо зміни сторони виконавчого
провадження та в порушення положень ч.2
ст.11 Закону щодо обов’язку
роз’яснювати сторонам їх права та
обов’язки не роз’яснив стягувачеві
його право вирішити питання про заміну
боржника у виконавчому провадженні.

За такого були відсутні підстави для
закриття виконавчого провадження,
оскаржувана постанова державного
виконавця була прийнята в супереч
вимог закону та призвела до порушення
права стягувача, а тому скарга ПАТ
«Миколаївська теплоелектроцентраль»
підлягає задоволеню.

Тому слід визнати неправомірною
постанову державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції ОСОБА_1 від
28.08.2013 року про закінченя виконавчого
провадження з виконання судового
наказу №7-8865/2008 від 26.09.2008 року по справі
№7-8865/08 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” заборгованості
за теплову енергію та скасувати її .

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_1 від 28.08.2013 року про
закінченя виконавчого провадження з
виконання судового наказу №7-8865/2008 від
26.09.2008 року по справі №7-8865/08 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
“Миколаївська теплоелектроцентраль”
заборгованості за теплову енергію та
скасувати її .

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН