Провадження №2/201/3240/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпечення позову

17 грудня 2013 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Брага А.В.,
розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про забезпечення
позову по цивільній справі №201/11546/13-ц,
201/11546/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська перебуває на
розгляді зазначена вище цивільна
справа за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором, в якій позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№ SAMDN0308 від 25 березня 2013 року в
розмірі 23668,60 гривень.

23 вересня 2013 року до суду від
представника позивача надійшла
письмова заява про забезпечення
позову, в якій останній просить, з метою
забезпечення позову, накласти арешт у
межах суми заборгованості за кредитом
в розмірі 23668,60 гривень на грошові
кошти, рухоме та нерухоме майно, яке
належить ОСОБА_1 шляхом заборони
будь-яким особам укладати угоди
стосовно цього майна, проводити його
реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження. В
обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача посилався на те,
що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№SAMDN0308 від 25 березня 2005 року на
суму 7300,00 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку. Згідно з умовами
кредитного договору позичальник
зобов'язується повернути кредит,
платити проценти за користування
кредитом, та виконати інші зобов'язання
в повному обсязі у строки і на умовах,
передбачених кредитним договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав
свого обов'язку та перестав повертати
наданий йому кредит в строки,
передбачені кредитним договором.
Всупереч умов кредитного договору,
незважаючи на повідомлення, відповідач
не виконав свого зобов'язання. Таким
чином, ОСОБА_1 має непогашену
заборгованість перед ПАТ КБ
«ПриватБанк» за кредитним договором №
SAMDN0308 від 25 березня 2013 року в сумі
23668,60 гривень, з яких: заборгованість по
тілу кредиту - 5348,57 гривень;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 18320,03 гривень. У
зв'язку з чим позивач і звернувся до
суду з даним позовом до відповідача про
стягнення існуючої заборгованість у
примусовому порядку. Відповідач на
протязі тривалого часу не виконує
взяті на себе зобов'язання - не здійснює
щомісячних погашень кредиту, внаслідок
чого виникла заборгованість. У банку
відсутні підстави вважати, що
відповідачем будуть припинені
недобросовісні дії щодо виконання
обов'язків перед кредитором.

Ознайомившись із заявою про
забезпечення позову, а також із
матеріалами цивільної справи, суд
приходить до наступного висновку на
підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов'язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22 грудня 2006
року № 9 унормовано, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши заяву про забезпечення
позову, суд вважає за необхідне
відмовити позивачу в її задоволенні. В
обґрунтування такого рішення суд
виходив з наступного.

В обґрунтування поданої заяви заявник
посилається на те, що відповідач
недобросовісно ставиться до своїх прав
та обов'язків і цілеспрямовано затягує
судовий процес і враховуючи те, що за
станом на дату подання цієї заяви,
відповідачем не вчинено жодних дій,
направлених на мирне вирішення цього
питання, є всі підстави вважати, що
невжиття заходів забезпечення позову
суттєво ускладнить виконання
можливого рішення на користь банку.

Обставини, на які посилається заявник
не є в розумінні статті 151 ЦПК України
такими, що у разі невжиття заходів
забезпечення позову можуть утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду.

Також, заявником не було надано
суду жодних доказів на підтвердження
того, що відповідач дійсно має на меті
здійснити відчуження наявного у неї
майна або грошових коштів на користь
третіх осіб, і з огляду на це, невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про забезпечення
позову по цивільній справі №201/11546/13-ц,
201/11546/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено
протягом п'яти днів шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська.

Суддя :
А.В. Брага