Провадження № 2/752/4830/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 грудня 2013 року Голосіївський
районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді
Мирошниченко О.В.

при секретарі
Бурлака Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3, про визнання дій
нотаріуса неправомірними, скасування
постанови про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просить визнати
дії приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
щодо винесення постанови від 26 вересня
2013 року про відмову у видачі свідоцтва
про право на спадщину, незаконними;
скасувати постанову приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 від 26
вересня 2013 року; зобов'язати приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 видати
ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину
після смерті померлої ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог
зазначив про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої
відкрилась спадщина у вигляді частки у
статутному капіталі ТОВ «Триес і К»,
частки у статутному капіталі ТОВ
«Лимар», нежитлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_3,
легкового автомобіля марки
«Мерседес-Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1, двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 та двокімнатної квартири
АДРЕСА_2. У встановлені законом строки
позивач звернувся до відповідача з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4, у зв'язку із чим заведено
спадкову справу № 3/2013 від 30 травня 2013
року. Однак, 26 вересня 2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 винесено
постанову про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку із тим, що відповідно до заяви
ОСОБА_3 від 12 вересня 2013 року спадкове
майно є предметом позовних вимог у
цивільних справах, що перебувають в
провадженні Голосіївського,
Солом'янського районних судів м. Києва,
Обухівського районного суду Київської
області, а також у зв'язку із
здійсненням досудового розслідування
у кримінальних провадженнях. Вважає
дії відповідача щодо відмови у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом неправомірними, оскільки
обставини, викладені ОСОБА_3 у заяві від
12 вересня 2013 року нотаріусом не
перевірялись, зокрема, нотаріусом не
було встановлено чи дійсно спадкове
майно є предметом спору у цивільних
справах, що перебувають в проваджені
судів.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
позовні вимоги у повному обсязі,
просили їх задовольнити з вказаних
вище підстав.

Крім того, пояснили, що спадкове майно,
а саме: легковий автомобіль марки
«Мерседес-Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1, був придбаний ОСОБА_4 після
розірвання шлюбу з ОСОБА_5, а право
власності на квартиру АДРЕСА_1 та
квартиру АДРЕСА_2 спадкодавець ОСОБА_4
набула на підставі рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 03 березня 2006 року та рішення
Апеляційного суду м. Києва від 25 серпня
2009 року. Цивільні справи, які
перебувають в провадженні
Голосіївського та Солом'янського
районних судів м. Києва за позовами
ОСОБА_3 про визнання права власності на
частку в статутному капіталі ТОВ
«Триес і К» та ТОВ «Лимар», стосуються
виключно визнання права власності на
частки у статутному капіталі вказаних
товариств, що належали померлому
ОСОБА_5, а частка у статутному капіталі
товариств, що належала спадкодавцю
ОСОБА_4, не є предметом спору у жодній з
цивільних справ, що перебувають в
провадженні судів.

Відповідач приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, в обґрунтування заперечень
зазначила про те, що постанова
нотаріуса про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом є обґрунтованою та такою, що
винесена відповідно до вимог закону,
оскільки майно, що входить до складу
спадщини, є предметом позовних вимог у
цивільних справах, що перебувають у
провадженні різних судів. Крім того,
обставини щодо правомірності
перерозподілу часток у статутному
капіталі ТОВ «Триес і К» та щодо часток
у статутному капіталі ТОВ «Лимар»
перевіряються в рамках здійснення
досудових розслідувань у кримінальних
провадженнях, що перебувають в
провадженні слідчих відділів
Голосіївського РУ ГУМВС України в м.
Києві та Солом'янського РУ ГУМВС
України в м. Києві.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали
цивільної справи, судом встановлено
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що
підтверджується даними свідоцтва про
смерть, виданого 16 березня 2013 року
Відділом реєстрації смерті у м. Києві
(а.с. 153).

30 травня 2013 року до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 звернувся
ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини,
що відкрилась після смерті ОСОБА_4 (а.с.
154).

30 травня 2013 року приватним нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 до Спадкового реєстру
внесено реєстраційний запис за № 54544463
про реєстрацію спадкової справи, що
відкрилась після смерті ОСОБА_4 (а.с. 168).

12 вересня 2013 року до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
звернулась ОСОБА_3 із заявою про
зупинення видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом до завершення
досудових розслідувань у кримінальних
провадженнях №№ 0000102 від 24
листопада 2012 року та 0000136 від 22
листопада 2012 року, а також до прийняття
Обухівським районним судом Київської
області, Солом'янським районним судом
м. Києва та Голосіївським районним
судом м. Києва судових рішень за
результатами розгляду цивільних справ.

Постановою приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 від 26 вересня 2013 року
відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину на майно: частку у
статутному капіталі ТОВ «Триес і К»,
частку у статутному капіталі ТОВ
«Лимар», нежитловий будинок, що
розміщений за адресою: АДРЕСА_3,
легковий автомобіль марки
«Мерседес-Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1, двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 та двокімнатну квартиру
АДРЕСА_2, на підставі ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про нотаріат» (а.с. 296).

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються Цивільним
кодексом України, Законом України «Про
нотаріат», Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року №
296/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за № 282/20595 від 22 лютого
2012 року.

Відповідно до положень ст. 42 Закону
України «Про нотаріат» за
обґрунтованою письмовою заявою
заінтересованої особи, яка звернулась
до суду та на підставі отриманого від
суду повідомлення про надходження
позовної заяви заінтересованої особи,
яка оспорює право або факт, про
посвідчення якого просить інша
заінтересована особа, вчинення
нотаріальної дії зупиняється до
вирішення справи судом.

Перелік підстав для відмови у вчиненні
нотаріальної дії наведено у статті 49
Закону України про нотаріат. Так,
нотаріус або посадова особа, яка
вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у
вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить
законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим
нотаріусом або посадовою особою, яка
вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа,
яка звернулася за вчиненням
нотаріальної дії, усвідомлює значення,
зміст, правові наслідки цієї дії або
ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення
нотаріальної дії звернулась особа,
яка в установленому порядку визнана
недієздатною, або уповноважений
представник не має необхідних
повноважень;

6) правочин, що укладається від імені
юридичної особи, суперечить цілям,
зазначеним у їх статуті чи положенні,
або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням
про вчинення нотаріальної дії, не
внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з
проханням про вчинення нотаріальної
дії, не внесла встановлені
законодавством платежі, пов'язані з її
вчиненням;

9) в інших випадках, передбачених цим
Законом.

Про відмову у вчиненні нотаріальної
дії нотаріус протягом трьох робочих
днів виносить відповідну постанову.

Згідно вимог ст. 50 Закону України «Про
нотаріат» нотаріальна дії або відмова
у її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду.

Відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про
право на спадщину на майно, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
обґрунтовував наявністю підстав,
передбачених частиною четвертою
статті 42 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
даної цивільної справи, у провадженні
Голосіївського районного суду м. Києва
перебуває цивільна справа за позовом
ОСОБА_3 до ТОВ «Триес і К», треті особи:
Головне управління юстиції у м. Києві,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання права власності на частку
у статутному капіталі ТОВ «Триес і К»,
предметом позовних вимог у якій є
визнання за ОСОБА_3 права власності на
частку у статутному капіталі вказаного
товариства, яка належала її покійному
чоловіку - ОСОБА_5 (а.с. 260).

Крім того, у провадженні Солом'янського
районного суду м. Києва перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до
ТОВ «Лимар», треті особи: Головне
управління юстиції у м. Києві,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання права власності на частку
у статутному капіталі ТОВ «Лимар»,
предметом позовних вимог у якій є
визнання за ОСОБА_3 права власності на
частку у статутному капіталі вказаного
товариства, яка належала її покійному
чоловіку - ОСОБА_5 (а.с. 283).

Таким чином, на момент винесення
відповідачем оскаржуваної постанови,
дійсно в провадженнях районних судів м.
Києва перебували цивільні справи що
стосувались визнання права власності
за ОСОБА_3 на частки у статутному
капіталі вказаних вище товариств,
однак вказані частки належали
померлому ОСОБА_5 Разом з тим, доказів
про існування спору щодо часток у
статутному капіталі ТОВ «Триес і К» та
ТОВ «Лимар», які належали спадкодавцю
ОСОБА_4, та входять до складу спадщини,
що відкрилась після її смерті і для
спадкування якої позивач звернувся із
відповідною заявою до відповідача, ані
матеріали подані ОСОБА_3 разом із
заявою від 12 вересня 2013 року до
приватного нотаріуса, ані матеріали
цивільної справи не містять. Як і не
містять доказів того, що інша частина
спадкового майна - нежитловий будинок,
що розміщений за адресою: АДРЕСА_3,
легковий автомобіль марки
«Мерседес-Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1, двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 та двокімнатну квартиру
АДРЕСА_2, була станом на 26 вересня 2013
року, тобто, на момент прийняття
нотаріусом оскаржуваної постанови,
предметом будь-яких спорів, що
вирішувались у судовому порядку, за
позовною заявою ОСОБА_3

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_3
на наявність цивільних справ,
предметом позовних вимог яких є
вказане вище спадкове майно, оскільки
такі позови подані ОСОБА_3 до
Солом'янського та Голосіївського
районного судів м. Києва 19 листопада 2013
року та 26 листопада 2013 року відповідно,
тобто після винесення оскаржуваної
постанови.

За таких обставин, суд надходить до
висновку про те, що станом на 26 вересня
2013 року у приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 були відсутні підстави,
передбачені ст. 49 Закону України «Про
нотаріат», для відмови у вчиненні
нотаріальної дій, у зв'язку із чим
позовна заява в частині скасування
постанови приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 від 26 вересня 2013 року про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до положень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
за скаргами на нотаріальні дії або
відмову в їх вчиненні», суд не може в
таких справах зобов'язати нотаріальний
орган вчинити дію. У зв'язку із чим, суд
надходить до висновку про те, що
позовні вимоги в частині зобов'язання
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на
спадщину за законом, не підлягають
задоволенню, оскільки не ґрунтуються
на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 42, 49, 50 Закону України
«Про нотаріат» ст.ст. 3,4,10,11, 57-60, 88, 169, 209,
212-215, 218, 223 Цивільного процесуального
кодексу України , суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про
визнання дій нотаріуса неправомірними,
скасування постанови про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, зобов'язання вчинити дії, -
задовольнити частково.

Постанову приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 від 26 вересня 2013 року про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину, - скасувати.

У іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя