РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
смт. Підволочиськ

Підволочиський районний суд
Тернопільської області

в складі:

головуючого судді
Сташківа Н.Б.

за участі
:

секретаря судового засідання
Стадницької З.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Ткача
М.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Підволочиську
Тернопільської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного
нотаріуса Підволочиського
нотаріального округу, третьої особи
головного управління Держземагенства
у Тернопільській області про
зобов'язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 у грудні звернулась до
суду з позовом до відповідача
Приватного нотаріуса Підволочиського
нотаріального округу, третьої особи -
головного управління Держземагентства
у Тернопільській області про
зобов'язання вчинення дій, посилаючись
на те, що вона є власником земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 0, 4334 га, що розташована на
території Староскалатської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області. Відповідно до
ч. 2 ст. 142 ЗК України органи виконавчої
влади або органи місцевого
самоврядування у разі згоди на
одержання права власності на земельну
ділянку укладають угоду про передачу
права власності на земельну ділянку.
Угода про передачу права власності на
земельну ділянку підлягає
нотаріальному посвідченню. Позивач
звернулася до приватного нотаріуса
Підволочиського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 з
документами для посвідчення договору
про передачу права власності на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 0, 4334 га, що розташована на
території Староскалатської сільської
ради, на підставі розпорядження
Підволочиської районної державної
адміністрації «Про припинення права
власності на земельну ділянку та
прийняття її до земель державної
власності» №157-од від 28 травня 2013 р.
Однак нотаріус 23 жовтня 2013 року
відмовив у вчиненні нотаріальної дії -
посвідченні договору про передачу
права власності на вказану земельну
ділянку, покликаючись на п. 15
Перехідних положень Земельного
кодексу України. Посилаючись на ст. 142
ЗК України, ст.ст. 49,50 Закону України
«Про нотаріат», позивач просить суд
зобов'язати його вчинити нотаріальну
дію - посвідчити договір про передачу
права власності на земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 0, 4334 га, кадастровий номер
:01:002:0017, що розташована на
території Староскалатської сільської
ради, на підставі розпорядження
Підволочиської районної державної
адміністрації «Про припинення права
власності на земельну ділянку та
прийняття її до земель державної
власності» №157-од від 28 травня 2013 р.

Представник позивача ОСОБА_1, заявлені
позовні вимоги позивача підтримав у
повному обсязі, зіславшись на
викладені у них обставини та просить їх
задоволити, доповнивши, що довірена
йому особа добровільно відмовилась на
належну земельну ділянку на користь
держави для суспільних потреб,
оскільки за станом здоров'я, важким
матеріальним становищем та через
похилий вік не має можливості її
утримувати.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - головного управління
держземагентства у Тернопільській
області, в судовому засіданні заявлені
позивачем позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просить їх
задоволити, доповнивши, що позивач
добровільно посвідчила заяву, згідно
якої відмовляється від права власності
на належну їй земельну ділянку,
оскільки не має можливості її
обробляти.

Приватний нотаріус Підволочиського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
будучи належним чином повідомленим про
дату і час розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, хоча подав суду
заяву у якій просить справу розглянути
у його відсутності, при вирішенні спору
покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, думку третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, дослідивши та
оцінивши зібрані у справі докази у їх
сукупності, вважає що позовні вимоги
підлягають до задоволення, виходячи з
наступних міркувань :

Статтею 3 ЦПК України передбачено право
кожної особи на звернення до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№382363, виданого 18 квітня 2005 року на
підставі розпорядження Підволочиської
райдержадміністрації № 253 ОСОБА_3
являється власником земельної ділянки
площею 0,4334 га, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
розташованої на території
Староскалатської сільської ради,
кадастровий номер :01:002:0017.

Вказане також підтверджується витягом
серії СЕІ №960111 з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень
виданого Реєстраційною службою
Підволочиського РУЮ Тернопільської
області від 13 червня 2013 року.

Відповідно до ст. 142 Земельного кодексу
України громадяни мають право
добровільно відмовитись від земельної
ділянки, яка перебуває у їхній
власності на користь держави чи
територіальної громади.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 12 липня
2013р. про добровільну відмову на користь
держави від права власності на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 0,4334 га, кадастровий номер
:01:002:0017, що розташована на
території Староскалатської сільської
ради, головним управлінням
Держземагентства у Тернопільській
області 24 липня 2013р. видано наказ про
погодження припинення права власності
гр. ОСОБА_3 на зазначену земельну
ділянку, прийнято дану земельну
ділянку до складу земель
сільськогосподарського призначення
державної власності в
адміністративних межах:
Староскалатська сільська рада
Підволочиського району Тернопільської
області та доручено начальнику відділу
Держземагентства у Підволочиському
районі підписати угоду про передачу
права власності на земельну ділянку,
забезпечити в установленому
законодавством порядку державну
реєстрацію права держави на дану
земельну ділянку.

Таким чином судом встановлено, що
позивач ОСОБА_3 добровільно
відмовилась від належної їй земельної
ділянки в користь держави для
суспільних потреб, оскільки за станом
здоров'я, важким матеріальним
становищем та через похилий вік не має
можливості її утримувати.

Постановою приватного нотаріуса
Підволочиського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 №168/02-31 від
23 жовтня 2013р. у вчиненні нотаріальної
дії - посвідченні договору про передачу
права власності на земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 0,4334 га, кадастровий номер
:01:002:0017, що розташована на
території Староскалатської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області (за межами
населеного пункту) відмовлено. В
обґрунтування відмови нотаріус
зазначив: Указом Президента України
від 10.11.1994р. № 666/94 земельна частка (пай)
визначалась як об'єкт цивільних
правочинів. Перше обмеження права
розпоряджатися земельною часткою (пай)
було встановлено Указом Президента
України від 21.04.1998р. № 332/98, наступне
обмеження - це Закон України «Щодо
відчуження земельної частки (пай) від
18.01.2001р. №2242. 01.01.2002р. набула чинності
нова редакція Земельного кодексу
України, де забороняється відчуження
земельних часток (пай), земельних
ділянок приватної власності для
ведення товарного і фермерського
господарства. Пунктом 15 Перехідних
Положень Земельного кодексу
встановлена заборона на купівлю -
продаж або інший спосіб відчуження
земельних ділянок, на які поширюється
мораторій.

П. 15 Перехідних Положень Земельного
кодексу України вказано, що до набрання
чинності законом про обіг земель
сільськогосподарського призначення,
але не раніше 1 січня 2016 року, не
допускається купівля-продаж або іншим
способом відчуження земельних ділянок
і зміна цільового призначення
(використання) земельних ділянок, які
перебувають у власності громадян та
юридичних осіб для ведення особистого
селянського господарства, а також
земельних часток (паїв), крім передачі
їх у спадщину, обміну земельної ділянки
на іншу земельну ділянку відповідно до
закону та вилучення (викупу) для
суспільних потреб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 142
Земельного кодексу України, органи
виконавчої влади або органи місцевого
самоврядування у разі згоди на
одержання права власності на земельну
ділянку укладають угоду про передачу
права власності на земельну ділянку.
Угода про передачу права власності на
земельну ділянку підлягає
нотаріальному посвідченню.

Як вбачається із норм Земельного
кодексу України, чинне законодавство
України не встановлює заборони щодо
добровільної відмови власників від
земельних ділянок, в тому числі і на
земельні ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Стаття 142 Земельного кодексу України
регулює суспільні відносини, пов'язані
з порядком припинення права власності
або права постійного користування
земельною ділянкою на підставі
добровільної відмови.

Добровільна відмова - це самостійне
волевиявлення власника земельної
ділянки або землекористувача,
пов'язане з не бажанням подальшої
експлуатації належної йому на праві
власності або користування земельної
ділянки. Тобто особа самостійно і з
доброї волі відмовляється від наданого
йому суб'єктивного права
використовувати земельну ділянку.
Волевиявлення особи має бути оформлене
у відповідній формі - письмовій заяві
про добровільну відмову від права
власності або права постійного
користування землею.

Коментована стаття чітко поділяє
порядок здійснення добровільної
відмови від права власності на землю.
Так, власник відмовляється від
належної йому землі на користь держави
або територіальної громади. Стаття не
передбачає можливості добровільної
відмови на користь інших, крім
зазначених, суб'єктів земельних
правовідносин. Передбачена також
відповідна процедура здійснення
добровільної відмови, а саме: а)
отримання згоди представників держави
або територіальної громади на
одержання права власності на земельну
ділянку; б) підготовка та укладення
угоди про передачу права власності на
земельну ділянку відповідно державі
або територіальній громаді; в)
нотаріальне посвідчення укладеної
угоди; г) державна реєстрація укладеної
угоди.

За вказаних обставин позовні вимоги
позивача ОСОБА_3 є підставними та
такими, що підлягають до задоволення,
шляхом зобов'язання Приватного
нотаріуса Підволочиської нотаріальної
контори ОСОБА_5 посвідчити договір про
передачу права власності на земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, в
користь держави для суспільних потреб
площею 0,4334 га, кадастровий номер
:01:002:0017, що розташована на
території Староскалатської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області, на підставі
розпорядження Підволочиської районної
адміністрації «Про припинення права
власності на земельну ділянку та
прийняття її до земель державної
власності» №157-од від 28 травня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 142, 158 Земельного
кодексу України та п.15 Перехідних
положень Земельного кодексу України,
ст.ст.3,4,10,14,15,57,60,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобов'язати приватного нотаріуса
Підволочиського районного
нотаріального округу Тернопільської
області ОСОБА_5 вчинити нотаріальну
дію, а саме посвідчити договір про
передачу права власності на земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, в
користь держави для суспільних потреб,
площею 0,4334 га, кадастровий номер
:01:002:0017, що розташована на
території Староскалатської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області на підставі
розпорядження Підволочиської районної
державної адміністрації «Про
припинення права власності на земельну
ділянку та прийняття її до земель
державної власності», №157-од від 28
травня 2013 року.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя