Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві, третя особа ОСОБА_2 про скасування арешту та витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві, третя особа ОСОБА_2 про скасування арешту та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень частини першої статі 126 Кримінально - процесуального кодексу України ( в редакції 1960 року) передбачено, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть законом матеріальну відповідальність за його дії.

Як передбачено у частині шостій статті 126 Кримінально - процесуального кодексу України, накладений арешт на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

У відповідності до положень частини першої статті 114 Кримінально - процесуального кодексу України, при провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про продовження слідчих дій слідчий приймає постійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди від суду (судді) або прокурора, і несе повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Кримінально процесуальний кодекс України встановлює можливість оскарження до суду в порядку кримінального судочинства дій слідчого (ст.234 КПК України), дій прокурора (ст.236 КПК України), постанови про порушення кримінальної справи (ст.236-7 КПК України), вироку суду (ст.347 КПК України).

Відповідно до предмету позову, позивач ОСОБА_1 просить суд: Скасувати арешт та виключити з протоколу обшуку від 10 вересня 2010 року грошові кошти 7900 доларів США 00 центів. Зобовязати Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві передати ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7900 доларів США 00 центів, які були вилучені працівниками Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області відповідно до протоколу обшуку від 20 вересня 2010 року, в приміщенні квартири АДРЕСА_1.

На підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем долучено до позовної заяви ксерокопія вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2012 року, який ухвалено в межах розгляду кримінальної справи №1-286/11 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.4, ст.115 ч.2 п.п.4,6 КК України, де у резолютивній частині вироку суду щодо питання речових доказів, судом вирішено: Грошові кошти, вилучені у ОСОБА_3 (а.с.75-77 т.2), а саме: грошові кошти в сумі 7900,00 доларів США та 22 гривні передати у власність потерпілого ОСОБА_2.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві, третя особа ОСОБА_2 про скасування арешту та витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки питання скасування арешту на майно, який накладено в межах провадження в кримінальній справі, вирішується відповідно до порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, тобто має відбуватись у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тому заявлені позивачем вимоги про скасування арешту на грошові кошти, який накладено в межах провадження у кримінальній справі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що є підставою для застосування наслідків, передбачених п.1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України .

Така позиція висловлена у Висновках Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, де безпосередньо зазначено, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-26цс13).

За нормою пункту першого ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, суддя, вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження у даній справі, не вирішує питання про повернення судового збору, оскільки до матеріалів позовної заяви долучено оригінал квитанції №ПН8105 від 21 серпня 2013 року про сплату судового збору в розмірі 631,44 грн., де зазначено у якості платника - ОСОБА_4, призначення платежу судовий збір за позовом ОСОБА_4 Дніпровський районний суд м. Києва, тому цей платіжний документ не може слугувати належним доказом про сплату судового збору безпосередньо за подання до суду позову від імені ОСОБА_1, яка виступає позивачем у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.122, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві, третя особа ОСОБА_2 про скасування арешту та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я