Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 листопада 1992 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємних інтересів. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, проживають за різними адресами з липня 2012 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, оскільки кожен самостійно розпоряджається власними грошима. Позивач вказує на те, що у нього відсутнє бажання продовжувати будувати спільну сім'ю з відповідачкою.

В судове засідання сторони не з'явились, суду надали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивач в заяві вказав, що позов підтримує; відповідачка повідомила суд, що позов визнає, строк для примирення просили не надавати. Крім цього відповідачка просила після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - ОСОБА_2.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони уклали шлюб 21 листопада 1992 року, який зареєстрований відділом ЗАГС Ватутінського району м. Києва, про що зроблений відповідний актовий запис № 1440 (а.с. 4).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідачка визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу.

Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка в поданій заяві просить змінити прізвище на дошлюбне ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 174, 213, 215, 218 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 листопада 1992 року відділом ЗАГС Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 1440 - розірвати.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відновити ОСОБА_2 дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Л.М. Виниченко