Категорія 48 Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Будулуца М.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2013 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого - судді Постолової В.Г.,

суддів Будулуци М.С.,

Космачевської Т.В.,

при секретарі Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 04 вересня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2013 року позивачка ОСОБА_3
звернулась до відповідача ОСОБА_2 із
позовом про стягнення аліментів. В
обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що з відповідачем перебувають в
зареєстрованому шлюбі та мають дитину -
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає
з позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Відповідач ОСОБА_2 у
свідоцтві про її народження зазначений
як батько, є працездатним, однак участі
в утриманні та вихованні дитини не
приймає та матеріальної допомоги не
надає. Тому вона просила суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі ?
частки з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з дня подання
позову і до досягнення дитиною
повноліття або зміни матеріального
стану сторін.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 04 вересня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? всіх
видів заробітку щомісяця до досягнення
дитиною повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 13 червня
2013 року. Також стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір у розмірі
114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення суду змінити -
зменшити розмір стягнутих з нього
аліментів на користь ОСОБА_3 та
визначити його розмір у твердій
грошовій сумі по 400 гривень на місяць. В
обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначив, що суд першої інстанції при
розгляді справи не врахував його
матеріальне становище, а саме, що він
утримує неповнолітню дитину від
першого шлюбу, матір якої померла,
виплачує кредит, а його матір і батько є
пенсіонерами та отримують незначні
пенсії. Визначаючи розмір аліментів, що
підлягають стягненню в розмірі ?
частини, суд не навів мотивів цього, не
з'ясував матеріальне становище обох
батьків дитини і дійшов помилкового
висновку щодо розміру стягнення
аліментів.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_5 доводи апеляційної
скарги підтримала.

Позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2
в апеляційний суд не з'явились, але про
час та місце розгляду справи
повідомлені судовими повістками та
телефонограмами, які прийняли особисто
(а.с. 89, 90, 91).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
відповідача ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
- зміні, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ч.1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 309 ч.1 п.3 і п.4 того ж
Кодексу підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення, є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

За приписами ч.2 ст.309 ЦПК України, норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.181 ч.3 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

В частині 1 ст.182 СК України визначено
перелік обставин, які враховує суд при
визначенні розміру аліментів, а саме :

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ст. 183 СК України, частка
заробітку матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі, а
відповідач є батьком неповнолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 5, 8).

Судом також встановлено, що дитина
мешкає з позивачкою ОСОБА_3, що
підтверджується відповідною довідкою
за вихідним № 195 від 12 червня 2013 року
(а.с. 6), в утриманні та вихованні якої
відповідач участі не приймає та
матеріальної допомоги дитині не надає,
а відповідач є пенсіонером, має
регулярний та чіткий дохід у вигляді
пенсії, а тому вважав необхідним
визначити розмір аліментів у частці
від його доходу.

Задовольняючи позов та стягуючи на
користь позивачки аліменти на
утримання неповнолітньої дитини, суд
прийшов до висновку, що відповідач
спроможній надавати щомісячну
матеріальну допомогу в розмірі ? частки
свого доходу на утримання
неповнолітньої доньки, оскільки іншим
особам аліменти за рішенням судів не
виплачує, а наявність у останнього
кредитних зобов'язань не впливає на
обов'язки батька утримувати дитину.

Однак, повністю погодитись з рішенням
суду відносно визначення розміру
аліментів, що підлягають стягненню з
відповідача на користь позивачки,
неможливо, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції не врахував, що
відповідач має від першого шлюбу іншу
неповнолітню доньку - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, матір якої померла і тому
він несе обов'язок по утриманню цієї
дитини, незалежно від наявності
судового рішення, оскільки він
залишився єдиним з батьків дитини, яка
проживає з ним (а.с. 32, 33, 34).

Окрім цього, суд не врахував, що ОСОБА_2
21 червня 2013 року звільнився з
військової служби за станом здоров'я та
щомісячно виплачує кредит по 1 062 грн.58
коп., починаючи з 26 листопада 2007 року по
26 листопада 2028 року, згідно кредитного
договору, укладеного ним з установою
Банку (а.с.39 - 41, 42 - 47).

На підставі викладеного, апеляційний
суд приходе до висновку, що з
урахуванням того, що відповідач має ще
іншого утриманця - неповнолітню дитину,
яка залишилась без матері, наявності у
останнього кредитних зобов'язань перед
банківською установою, звільнення
відповідача з військової служби за
станом його здоров'я та керуючись ч.1
ст.182 СК України, апеляційний суд
вважає, що визначений судом першої
інстанції розмір аліментів підлягає
зменшенню з 1/4 до 1/6 частини заробітку
(доходу) відповідача.

Що ж стосується доводів відповідача
відносно того, що на його утриманні
знаходяться пенсіонери - батьки, то
апеляційний суд їх відхиляє, оскільки
вони мають самостійний дохід у вигляді
пенсії. Так, розмір пенсії батька
складає, приблизно 1 700 грн., а матері - 1
200 грн., про що пояснила в суді
представник апелянта.

Апеляційний суд також відхиляє доводи
відповідача щодо можливості стягнення
з нього аліментів в твердій грошовій
сумі в розмірі 400 грн, оскільки він
звільнився з військової служби з
правом отримання пенсії, яка є
постійним доходом.

Відповідно ж до вимог ст. 184 СК України,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення. Проте
відповідач не надав суду доказів того,
що він отримує інший дохід, окрім
пенсії.

Таким чином, рішення суду не може
залишатися без змін.

Оскільки при ухваленні рішення суд
першої інстанції допустив
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушив норми
матеріального права, оскаржуване
рішення, відповідно до вимог ст.309 ч.1 п.3
та п.4 ЦПК України, слід змінити в
частині розміру стягнутих аліментів та
стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця міста Донецька, на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з 13
червня 2013 року, й до повноліття дитини,
частково задовольнивши апеляційну
скаргу відповідача.

В інший частині рішення суду слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 04 вересня 2013 року -
змінити в частині розміру стягнутих
аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця міста Донецька, на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з 13
червня 2013 року, й до повноліття дитини.

В інший частині залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: