ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
УХВАЛА

"26" грудня 2013 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Каліушко Ф.А.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 11 грудня 2013 року, у
зв'язку з порушенням позивачем вимог
статі 119 ЦПК України, а саме сплатою
судового збору не в повній мірі, дана
позовна заява залишена без руху та
встановлено позивачу строк п'ять днів з
дня отримання нею даної ухвали для
усунення недоліків.

25 грудня 2013 року на адресу Дарницького
районного суду м. Києва надійшла заява
від позивача на ухвалу про залишення
без руху з доданою до неї квитанцією
про сплату судового збору на суму 114,70
грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру ставка судового збору
становить 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (229,40 грн.) та не більше
3 розмірів мінімальної заробітної
плати (3441 грн.). А згідно з п. 2 цієї
частини за подання до суду позовної
заяви немайнового характеру ставка
судового збору становить 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати (229,40 грн.).

Судом встановлено, що позивач
звернулася до суду з вимогами про
встановлення факту та визнання за нею
права власності на майно, оцінивши його
у 19 721 грн.

Разом з тим, додані позивачем до
позовної заяви квитанції на суму 344,10
грн. (229,40 + 114,70) та до заяви на виконання
ухвали про усунення недоліків
квитанції на суму 114,70 грн. не можуть
бути належним доказом сплати нею
судового збору щодо визначених нею
позовних вимог в повній мірі, оскільки
додана до позовної заяви квитанція №137
від 04.12.2013 року на суму 114,70 грн. була
сплачена за розгляд заяви про
забезпечення доказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позивачем не виконані
вимоги ухвали суду від 11.12.2013 року, а
саме недоліки позовної заяви нею не
усунуті.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України
передбачено, якщо позивач відповідно
до ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору, позовна заява
вважається поданою в день її
первісного подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що заява
підлягає поверненню позивачеві.

Згідно з частиною 5 ст. 121 ЦПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.