РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Солом"янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді Кушнір С.І.,

при секретарі - Глушко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
дитину

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15.11.2013 р. звернулась до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини від усіх видів його заробітку
(доходів) щомісячно, починаючи з дня
подачі позову до суду і до досягнення
дитиною повноліття, посилаючись на те,
що син мешкає з нею та знаходиться на
її утриманні, відповідач не надає
допомогу на утримання дитини.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги з підстав
наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального
Кодексу України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Виходячи з цього, суд, заслухавши думку
позивача, яка не заперечує проти
заочного розгляду справи, вважає за
можливе ухвалити заочне рішення у
справі на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.11.2003 року між
сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3.

Рішенням Солом`янського районного суду
м. Києва від 08.05.2012 року шлюб між
сторонами було розірвано. Рішення
набрало чинності.

Позивач звернулась до суду з позовом
про стягнення аліментів на утримання
дитини, мотивуючи це тим, що син
проживає з нею, відповідач не надає
допомоги на утримання дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,
батьки повинні утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.181 СК України способи
виконання батьками обов`язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними і той із батьків
хто проживає окремо від дитини може
брати участь у її утриманні в грошовій
і (або) натуральній формі. За рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Батьки зобов'язані
утримувати своїх дітей незалежно від
того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб
між ними розірвано.

Аналізуючи матеріали справи та
пояснення позивачки щодо порядку
утримання та способу життя, який
склався відносно утримання
неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи, те що
позивачка несе витрати по утриманню
дитини і не має достатніх коштів для
забезпечення потреб дитини з
врахуванням: віку дитини, витрат на
забезпечення життєдіяльності,
підтримання нормального здоров'я та
відпочинок, а відповідач зобов'язаний
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття і створювати для неї
необхідні передумови для її розвитку і
забезпечення організації її життя,
відповідач працює, за матеріальним
станом може сплачувати аліменти, а суд
прийшов до висновку, що позов про
стягнення аліментів підлягає
задоволенню.

Суд при визначенні розміру коштів, що
стягуються як аліменти, прагне не до
зрівняння матеріального становища
платника й одержувача аліментів, а до
того, щоб одержувач аліментів у разі їх
сплати перестав бути таким, що потребує
матеріальної допомоги. Окрім того
розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання дитини обома батьками.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частини від заробітної плати,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до суду і до досягнення
дитиною повноліття, оскільки, як
встановлено судом, відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
сина.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Судовий збір в сумі 229,4 грн. підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць,
відповідно до ст.367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223,
224-226, 228, 294, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 183,
191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
стягнення з 15.11.2013 р. та до повноліття
дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь на користь
держави судовий збір в сумі 229,4 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць.

СУДДЯ:
Кушнір С.І.