Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 до ОСОБА_3, до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житлового господарства Дніпровського району міста Києва» по визнання права користування житловою площею та зобов'язати укласти договір найму,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 до ОСОБА_3, до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житлового господарства Дніпровського району міста Києва» по визнання права користування житловою площею та зобов'язати укласти договір найму.

Одночасно з поданою позовною заявою, позивачем ОСОБА_1, подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої позивач просив суд: «В порядку забезпечення позову - до розгляду справи по суті заборонити Дніпровській районній в місті Києві державній адміністрації приймати будь-які рішення щодо спірної квартири АДРЕСА_1».

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову ( ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Дніпровській районній в місті Києві державній адміністрації приймати будь-які рішення щодо спірної квартири АДРЕСА_1», однак виходячи з правовго статусу квартири, позивачем не наведено ґрунтовних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, крім того, визначений вид заходу забезпечення позову виходить за межі заявлених позовних вимог, що не кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, виходячи з предмету позову та наведених позивачем ОСОБА_1 підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_4 про вжиття заходів для забезпечення позову є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, до ОСОБА_3 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житлового господарства Дніпровського району міста Києва» по визнання права користування житловою площею та зобов'язати укласти договір найму.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я