Справа № 682/3728/13-ц
Провадження № 2-о/682/107/2013
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2013 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Тончук Р.І.,
при секретарі Придачук Г.Л.,
за участю заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Гіжицького А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа управління пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славуті про встановлення юридичного факту,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення юридичного факту. Посилається на те, що з 3.12.1984 року по 9.10.1986 року працював кухарем у Славутському комбінаті громадського харчування. Згідно наказу № 160 від 8.08.1986 року по комбінату громадського харчування за погодженням з Головним управлінням громадського харчування Міністерства торгівлі УРСР з метою обслуговування робітників, зайнятих на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ,був відряджений на ЧАЕС, де працював кухарем з 14.08 по 23.08,1986 року. Відповідно до ст. 15 Закону УкраїниПро пенсійне забезпечення, ст. 55 Закону УкраїниПро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на призначення пенсії на пільгових умовах, тобто при досягненні віку 50 років. 13.06.2013 року йому виповнилось 50 років, але управління Пенсійного фонду України у Славутському районі та м. Славута відмовило йому у призначенні пенсії з посиланням на відсутність довідки про період його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9.03.1988 року № 122. Надати таку довідку він не має можливості, оскільки Славутський комбінат громадського харчування, що направляв його у відрядження на ЧАЕС, ліквідовано. У створеному на його базі підприємстві Славутчанка, не збереглись документи про його роботу на ЧАЕС.
Просить встановити факт його роботи в зоні відчуження на території ЧАЕС в період з 14 по 23.08.1986 року.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав.
Представник управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Моргун Н.В. , яка була присутня у судовому засіданні 3.12.2013 року, проти заявлених вимог заперечила, посилаючись на те, що відповідно до ст.235 ЦПК України спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, оскільки виник спір про право і з цих підстав заява повинна бути залишена без розгляду.
Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника зацікавленої особи, свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім перелічених у ч. 1 зазначеної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються факти безпосередньої участі в роботах, повязаних з усуненням аварії на ЧАЕС або її наслідків в зоні відчуження.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Хмельницького обласного управління громадського харчування 160 від 8.08.1986 року був направлений у відрядження від Славутського комбінату громадського харчування, де він та той час працював кухарем, на Чорнобильську АЕС для обслуговування робітників, зайнятих на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується архівним витягом з зазначеного наказу(а.с.16). Згідно довідки Хмельницького торгівельного обєднання громадського харчування орендних підприємств від 28.12.1992 року № 677 ОСОБА_1 , працюючи кухарем 1У розряду на Славутському комбінаті громадського харчування, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 8.08.по 23.08.1986 року у м. Чорнобилі і за цей період йому виплачувалась заробітна плата у трикратному розмірі(а.с.13). У дублікаті його військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 12.07.1994 року Славутським обєднаним військовим комісаріатом, є відмітка про те, що він дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у серпні 1986 року(а.с.8). Хмельницькою облдержадміністрацією 10.05.2012 року йому видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_2 (а.с.7).
Крім того, факт його роботи на ЧАЕС ствердив свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що будучи військовослужбовцем, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , зокрема , у серпні 1986 року, і постійно бачив у м. Чорнобилі у їдальні професійно-технічного училища, що обслуговувала ліквідаторів аварії, ОСОБА_1 , який працював там кухарем. Сам має посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС. Судом оглянуте також пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , видане на імя ОСОБА_3 , з якого вбачається, що він є інвалідом 2 групи,як потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС.
Свідок ОСОБА_4 ствердив, що ОСОБА_1 є членом громадського обєднання чорнобильців, головою якого є він.
Наведені докази свідчить про те, що заявник дійсно працював у зоні відчуження з 8 по 23 серпня 1986 року. Отже, такий факт підлягає встановленню, оскільки має для заявника юридичне значення.
Керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд
вирішив:
заяву задовільнити. Встановити факт роботи ОСОБА_1 кухарем у зоні відчуження - у м. Чорнобилі з 8 по 23 серпня 1986 року.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Головуючий