Справа № 523/8024/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2013 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ПАТ ФідокомБанк до Прокуратури Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про звільнення майна з під-арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ Ерсте Банк звернувся з позовом до Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про звільнення майна з під-арешту. Так позовні вимоги мотивовані тим, що 10.04.2008 року ВАТ Ерсте Банк, укладено Кредитний договір № 014/9252/3/13363 з громадянином ОСОБА_3 (надалі Позичальник), відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 30000,00 (тридцять тисяч дол.США 00 центів) дол. США на строк користування кредитними коштами до 09 квітня 2018 року включно зі сплатою 14,5 % річних. Кредитні кошти були призначені на споживчі цілі.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між АТ Ерсте Банк та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки (з фізичною особою) від 10.04.2008 р. (надалі - Договір іпотеки) посвідчений в той же день приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за Р№602, Позичальником було передано в іпотеку АТ Ерсте Банк - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з порушенням умов кредитного договору ОСОБА_3 Оганесовичем АТ Ерсте Банк змушений був звернутись за захистом своїх прав до Суворовського районного суду м. Одеси.

22.11.2010 року Суворовським районним судом м.Одеси винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ Ерсте Банк суми заборгованості за Кредитним договором у сумі 279 592,4 4 грн.

02.02.2011 року відкрито виконавче провадження.

В ході здійснення виконавчого провадження було описане й арештоване майно, а саме : квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 належну на праві приватної власності ОСОБА_3 та знаходилась в іпотеці АТ ОСОБА_5.

Однак, у ході виконання встановлено, що згідно з Єдиним державним реєстром заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зареєстровано арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_3 від 02.02.2012 за Р№12124281, підстава обтяження: Постанова від 27.01.2012 Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області.

На даний час зазначений арешт не дає можливості Банку реалізувати свої права та задовольнити свої вимоги до ОСОБА_3 за рахунок реалізації іпотечного майна. У зв'язку з цим 29.12.2013 року було повернуто виконавчий документ на підставі наявності арешту Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області.

На підставі ст. 527 ЦК України та ст. 3 Закону України Про іпотеку АТ Ерсте Банк просить скасувати Постанову від 27.01.2012 року винесену Біляївською міжрайонною прокуратурою Одеської області в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме на житлову квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, запис 3, який зареєстрований 02.02.2012 за № 12124281, реєстратором: Біляївською районною державною нотаріальною конторою на підставі Постанови Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області.

В процесі розгляду справи встановлено, що згідно зі змінами у Статуті позивача, відбулась зміна назви позивача зі «ПАТ Ерсте-Банк» на ПАТ ФідокомБанк.

В суд надійшло клопотання від представника відповідача щодо закриття провадження по справі, оскільки за думкою прокуратури, арешт був накладений в межах кримінального судочинства, то вищевказана справа не підлягає розгляд в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно є необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Так судом встановлено, що постановою помічника Бяляєвського міжрайонного прокурора від 27.01.2012р. був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_3.

Вироком Беляївського районного суду Одеської області від 13.09.2012р. ОСОБА_6 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, а також з нього були стягнута на користь Васильйовської сільради матеріальна шкода у розмірі 31999 гривень 91 копійка. Однак вироком суду не вирішено питання щодо скасування арешту на квартиру.

Пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.08.1976р. «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» передбачено, що в силу ст.31 ЦПК сама по собі вказівка у вироку про звернення стягнення на конкретне майно або про його конфіскацію, незалежно від підстав її застосування, не позбавляє зацікавлених осіб можливості доказування свого права власності на це майно шляхом пред'явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, заявлені позовні підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 208-209 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання прокуратури Одеської області про закриття провадження по справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя