Дата документу 03.09.2013
Провадження № 2/334/434/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2013 року Ленінський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шульженко О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Фідокомбанк ОСОБА_1, ТОВ Реформатор 2011, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Ерсте Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Фідокомбанк (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ Реформатор 2011, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна, повернення сторін у попередній стан, визнання майна іпотекою, звернення стягнення на іпотеку.

Ухвалою суду від 12.11.2012р. позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, повернення сторін у попередній стан, визнання майна іпотекою та позовні вимоги про звернення стягнення на іпотеку були розєднані в самостійні провадження.

Справа за позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, повернення сторін у попередній стан, визнання майна іпотекою розглянута по суті, рішення набрало законної сили.

Предявивши позов до ОСОБА_1, ТОВ Реформатор 2011 відповідно до уточненої позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до ст. 23 Закону України Про іпотеку позивач просить звернути стягнення на предмети іпотеки шляхом їх продажу на публічних торгах за стартовою ціною, визначеною додатковими договорами до договорів іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 12.03.2012р. у загальній сумі 377817,11 доларів США (3017814,17 грн. за курсом НБУ).

В обґрунтування позову зазначає, що між ВАТ Ерсте Банк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р., відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти на загальну суму 220000,00 доларів США для придбання земельної ділянки та будівництва житла за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, буд. 3.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком і ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р., додаткові договори до договору іпотеки №1 від 08.08.2007р., №2 від 26.11.2007р., №3 від 25.04.2008р., відповідно до яких ОСОБА_2, ОСОБА_3 передали у іпотеку банку: квартиру за адресою АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,1 га за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, буд.3 з поліпшенням, яким є нерухоме майно - майбутній житловий будинок Літ. А-2.

Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації №2070р від 21.10.2008р. ОСОБА_2 дозволено оформити право власності на житловий будинок літ. А-2, затвердити акт прийому індивідуального будинку літ. А-2 житловою площею 334 кв.м., загальною площею 589,5 кв.м., присвоїти поштову адресу м. Запоріжжя вул. Дубовця, 7.

04.10.2011р. між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ Реформатор 2011 укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

04.10.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га у межах згідно з планом, розташовану за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, 3, кадастровий номер :04:016:0067.

04.10.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №7 по вул. Дубовця в м. Запоріжжі, літ. А-2, зі всіма будівлями та господарчими спорудами.

Тобто нерухоме майно, яке знаходилося в іпотеці банку, згідно вищезазначених договорів іпотеки було відчужено без згоди банку як іпотекодержателя.

Відповідно до ст.ст. 9, 12 Закону України Про іпотекуОСОБА_2, ОСОБА_3 не мали права здійснювати будь-які дії щодо відчуження майна, переданого в іпотеку, без письмової згоди іпотекодержателя.

З підстав, передбачених ст.ст. 23, 33, 39 Закону України Про іпотеку, просить задовольнити позов, а також стягнути понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Представники відповідачів заперечували проти позову, вказуючи, що спірні договори купівлі-продажу були укладені відповідно до вимог закону. Дійсність вказаних договорів, факт припинення договору іпотеки встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили. До правовідносин, що склалися, ст. 23 Закону України Про іпотеку не підлягає застосуванню. З наведених підстав просять у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст.3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Обов'язки доказування і подання доказів покладені на сторони. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що між ВАТ АКБ Престиж, правонаступником якого став ПАТ Ерсте Банк, правонаступником яких є ПАТ Фідокомбанк, та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р., відповідно до умов якого Банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в розмірі 50000,00 доларів США на 240 місяців, кінцевий термін повернення кредиту 27.04.2027р., процентна ставка 12,5% річних. Кредитні кошти призначені для будівництва житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, 3.

Згідно п.п. 3,5. 3,6 кредитного договору забезпеченням цього договору є житловий будинок за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, 3, а також все належне позичальнику майно, кошти та активи, що належать йому на праві приватної власності.

Додатковою угодою №1 внесені зміни до кредитного договору, згідно з якими кредитор відкрив кредитну лінію в сумі 100000,00 доларів США з строком користування до 27.04.2027р., згідно з додатковою угодою №2 до кредитного договору позичальнику відкрито кредитну лінію в сумі 180000,00 доларів США, згідно з додатковою угодою №3 до кредитного договору позичальнику відкрито кредитну лінію в сумі 220000,00 доларів США. Таким чином, ОСОБА_2 отримав кредитні кошти на загальну суму 220000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком і ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р. Відповідно до договору предметом іпотеки є: квартира за адресою АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3; земельна ділянка площею 0,10 га, що розташована за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, буд.3, з поліпшенням, яким є нерухоме майно - майбутній житловий будинок Літ. А-2., та належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту ЗП №150252 на право власності на земельну ділянку, виданого 22.09.2005р., кадастровий номер :04:016:0067, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

В подальшому, з укладенням додаткових договорів до кредитного договору, між Банком і ОСОБА_2, ОСОБА_3 були укладені додаткові договори до договору іпотеки, з викладенням пункту договору іпотеки щодо предмету іпотеки в новій редакції.

Так, згідно додаткового договору №1 від 08.08.2007р. предметом іпотеки сторони визначили квартиру за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку з поліпшеннями площею 0,10 га, що розташована за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, буд.3.

Згідно додаткового договору №2 від 26.11.2007р. сторони визначили предметом іпотеки квартиру за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, буд.3, з поліпшенням на ній, яким є об'єкт нерухомого майна літ. А-2, готовність якого складає 49% відповідно до акту від 23.10.2007р. Іпотека розповсюджується на усі поліпшення, які будуть здійснені у майбутньому на земельній ділянці за цією адресою.

Відповідно до додаткового договору №3 від 25.04.2008р., сторони визначили предметом іпотеки квартиру за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, буд.3, з поліпшенням на ній, яким є об'єкт нерухомого майна літ. А-2, готовність якого складає 78% відповідно до акту від 23.04.2008р. Іпотека розповсюджується на усі поліпшення, які будуть здійснені у майбутньому на земельній ділянці за цією адресою.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про іпотекузміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Наслідки недодержання вимог закону щодо державної реєстрації іпотеки передбачені ст. 4 Закону України Про іпотеку, якою встановлено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Договір іпотеки та всі подальші зміни до нього були зареєстровані у Державному реєстрі іпотек, що підтверджується витягами про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек, витягами про реєстрацію змін, відомості були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації №2070р від 21.10.2008р. дозволено оформити ОСОБА_2 право власності на житловий будинок літ. А-2 по пров. Памятному, 3 (присвоєна адреса: м. Запоріжжя, вул. Дубовця, 7), затвердити акт прийому індивідуального будинку літ. А-2 житловою площею 334 кв.м., загальною площею 589,5 кв.м., присвоїти поштову адресу вул. Дубовця, 7 житловому будинку літ. А-2. Запропоновано управлінню житлового господарства Запорізької міської ради видати ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок, ОП ЗМБТІ внести зміни в технічну документацію, провести реєстрацію нових документів. Право власності на будинок зареєстрував у встановленому законом порядку. Після прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. А-2 і реєстрації права власності на вказаний об'єкт ОСОБА_2, всупереч умовам договору іпотеки, додатковий договір до договору іпотеки не уклав.

Як встановлено судом і не заперечується відповідачами, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором станом на 12.03.2012р. утворилася заборгованість у загальній сумі 377817,11 доларів США (3017814,17 грн. за курсом НБУ), яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту 209577,22 доларів США (1673998,04 грн. за курсом НБУ), заборгованості за відсотками у сумі 89929,42 доларів США (718311,24 грн. за курсом НБУ), пеня 78310,47 доларів США (625504,88 грн. за курсом НБУ). Курс НБУ станом на 12.03.2012р. становить 798,75 грн. за 100 доларів США.

Про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором та про наслідки ухилення від цього (в тому числі звернення стягнення на предмет іпотеки) Банк попереджав ОСОБА_2, ОСОБА_3 листами від 26.11.2009р., які були отримані ними 10.12.2009р.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2011р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ Ерсте Банк, ОСОБА_6 визнано договір іпотеки нерухомого майна, розташованого на території Ленінського району м. Запоріжжя, №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р. таким, що припинив свою дію, з підстав, передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки боржник тривалий час не виконував зобовязань за кредитним договором, а Банк жодного разу не звернувся до нього з вимогою щодо погашення заборгованості. Зобовязано Дніпропетровську філію Державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України зняти заборону відчуження нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та в Реєстрі заборон іпотек (реєстраційний номер обтяження 4896455, 4897206), всіх реєстраторів: приватних нотаріусів, державних нотаріусів та ВДВС у Дніпропетровській області, а саме: квартира, номер за РПВН: 17892244, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Бородинська, б. 12 кв. 84; земельна ділянка кадастровий номер :04:016:0067, Запорізька область, м. Запоріжжя пров. Памятний, 3, накладену 28.04.2007р. приватним нотаріусом Запорізького МНО ОСОБА_7

Вказане рішення було предявлене до виконання, знято заборону відчуження нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та в Реєстрі заборон іпотек, після чого іпотекодавцями було відчужено обєкти нерухомого майна.

Так, 04.10.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га у межах згідно з планом, розташовану за адресою м. Запоріжжя, пров. Памятний, 3, кадастровий номер :04:016:0067.

04.10.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №7 по вул. Дубовця в м. Запоріжжі, літ. А-2, зі всіма будівлями та господарчими спорудами.

04.10.2011р. між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ Реформатор 2011 укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_1, ТОВ Реформатор 2011 здійснили державну реєстрацію права власності на підставі цих договорів.

Після цього ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2011р. зазначене вище заочне рішення, на підставі якого було знято заборону відчуження іпотечного майна, було скасоване. Ухвалою цього ж суду від 24.10.2011р. задоволено заяву ОСОБА_2 від 19.10.2011р., позов залишений без розгляду.

Після скасування заочного рішення і залишення позову без розгляду іпотекодержатель 01.11.2011р. звернувся до нотаріуса із заявою про поновлення записів у Державному реєстрі іпотек і Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Відповідно до заяви Банку приватний нотаріус ОСОБА_7 01.11.2011р. внесла до Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записи про обтяження та заборону на нерухоме майно земельну ділянку та квартиру, іпотекодаржатель і обтяжувач ПАТ Ерсте Банк, іпотекодавці і власники - ОСОБА_2, ОСОБА_3, підстава договір іпотеки №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р.

Статтею 9 закону України Про іпотекувстановлено, що іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки лише за наявності згоди іпотекодержателя.

Відповідно до прямої вказівки закону (ст. 12 ЗУ Про іпотеку) окремі правочини щодо іпотечного нерухомого майна, вчинені без згоди іпотекодержателя, можуть бути визнані недійсними за позовом іпотекодержателя. Так, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до п. 4.1.4 договору іпотеки іпотекодавці зобов'язані не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб без попередньої письмової згоди іпотекодержателя.

Пунктом 6.1 договору іпотеки визначено, що право іпотеки і відповідно цей договір припиняє чинність у разі припинення основного зобов'язання, забезпеченого цією іпотекою, знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавці не замінили або не відновили предмет іпотеки, реалізації предмета іпотеки, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, розірвання договору іпотеки, в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.02.2013р. скасоване рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2012р. у справі за позовом ПАТ Ерсте Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ Реформатор 2011 в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2011р., ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Вказаним рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що у жовтні 2011 року, тобто на момент вчинення спірних правочинів по відчуженню нерухомого майна, яке було передано в іпотеку банку, іпотечний договір припинив свою дію після набрання заочним рішенням суду законної сили у вересні 2011 року, у звязку з припиненням договору іпотеки припинилися всі обовязки за цим договором, згода Банку на відчуження нерухомого майна, яке перестало бути іпотечним, не вимагалася. Положення ст. 9 ЗУ Про іпотеку на правовідносини сторін не розповсюджуються.

Стаття 61 ЦПК України визначає, що не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, обставини, визнані судом загальновідомими. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного, факт припинення іпотеки у вересні 2011 року за договором іпотеки №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р. встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, і не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Пояснення представника позивача про те, що дія договору іпотеки відновилася або з часу скасування заочного рішення ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2011р., або з часу залишення без розгляду позову про визнання іпотеки припиненою ухвалою цього ж суду від 24.10.2011р., або з часу поновлення записів про обтяження та заборону на нерухоме майно в Державному реєстрі іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі договору іпотеки №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р., суперечать між собою і є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України Про іпотекуіпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Припинення іпотеки наступає з підстав, передбачених ст. 17 Закону України Про іпотеку, ст. 593 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про іпотеку, з підстав якої заявлено позов, у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи, що на момент переходу права власності на спірні обєкти нерухомості від ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТОВ Реформатор 2011 у ОСОБА_2 і ОСОБА_3 всі права та обовязки іпотекодавців за договором іпотеки №014/0999/81/02184 від 28.04.2007р., а у ПАТ Ерсте Банк всі права та обовязки іпотекодержателя за цим договором, не існували у звязку з припиненням договору іпотеки, що встановлено судовим рішенням і не заперечується позивачем, підстави для застосування ст. 23 Закону України Про іпотекувідсутні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Фідокомбанк ОСОБА_1, ТОВ Реформатор 2011, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.