Провадження по справі 2/122/1854/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Залізничний районний суд м.
Сімферополя АР Крим у складі
головуючого – судді Домнікової М.В.,
при секретарі – Шерет Ф.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи – ОСОБА_3, ОСОБА_4
про усунення перешкод у здійснення
права власності шляхом зняття з
ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним
позовом до ОСОБА_2 та просив визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житлом за адресою
АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим,
що на праві сільної часткової
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
належить ? квартири АДРЕСА_2. На
підставі договору купівлі – продажу
від 23.12.2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 продали
належну їм ? частку квартири – по ?
частці кожний –ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На
теперішній час відповідач ОСОБА_2 у
квартирі не проживає, що
підтверджується актом від 27.09.2013 року. У
добровільному порядку знятися з
реєстрацій відповідач не бажає. З
урахуванням наведеного та з посиланням
на статтю 41 Конституції України, статті
316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, статтю 150 ЖК
України позивач просив суд: визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив користування
житлом за адресою АДРЕСА_1.
У судове засідання представник
позивача з’явився, наполягав на
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених у позовній заяві.
З урахуванням положень статей 224-225 ЦПК
України, за згодою представника
позивача, суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторони, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що за договором
купівлі - продажу від 23.12.2011 року, ОСОБА_5
та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4
купили ? частку квартири, розташованої
за адресою АДРЕСА_3.
Зі вказаного договору вбачається, що
раніше це майно належало ОСОБА_5 та
Згідно відомостям адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в АР
Крим ОСОБА_2 зареєстрований за адресою :
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.11.2003 р.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснив, що він є сусідом позивача і
проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2007 року. Він
знав, що відповідач ОСОБА_2 проживав у
вказаному домоволодінні до 2011 року. З
2011 року він не бачив відповідача за
Згідно акту від 27.09.2013 року, складеному
ОСОБА_7, проживаючою за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, проживаючим за
адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 за адресою
АДРЕСА_1 не проживає з 2008 року.
Відповідно до Закону України від 11.12.2003
р. № 1382 –IV “Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні”, зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.
У пункті 3 узагальнення Вищого
спеціалізованого суду України “Про
практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності на інших речових прав”
зазначено, що власник житла має право
вимагати визнання колишнього власника
таким, що втратив право користування та
зняття його з реєстрації. При цьому
втрата права користування житловим
приміщенням є наслідком припинення
права власності на житлове приміщення
у колишнього власника житла.
Статтею 3 Закону України “Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні” встановлено, що
реєстрація – це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до частини 1 статті 7 цього ж
Закону зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно з частиною 1 статті 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
За положеннями статті 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва.
Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.
Позивач зазначає, що реєстрація у його
квартирі відповідача тягне за собою
додаткові безпідставні витрати по
сплаті комунальних платежів. Також
позивач не може продати свою частку у
квартирі у звязку із тим, що в неї
залишається зареєстрований
Таким чином, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
визнання відповідача таким, що втратив
користування житлом.
Суд не вирішує питання про судові
витрати, оскільки позивачем не
заявлялись такі позовні вимоги.
На підставі Закону України “Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні”, статей 319,
383 Цивільного кодексу України, статті 150
Житлового кодексу України, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226, 232, 292, 294,
296 Цивільного процесуального кодексу
України суд, –
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи –
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у
здійснення права власності шляхом
зняття з реєстрації – задовольнити
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, і.п.н.
НОМЕР_1, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
–квартирою №16 в будинку №9 по провулку
Пугачова в м. Сімферополі.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Залізничний
районний суд м. Сімферополя АРК шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя

Домнікова М.В.