НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/315/2012
№ 2/183/409/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2013 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Астоян К.М.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, визнання
права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулася до
Новомосковського міськрайонного суду
з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя, в якому просить визнати
спільною сумісною подружжя наступне
нерухоме майно:

-          жилий будинок, що
розташований в с.Піщанка
Новомосковського району по
вул.Садовій, 36;

-          земельну ділянку площею 0,2932
га (кадастровий номер земельної
ділянки :03:006:0321), що розташована в
с.Піщанка Новомосковського району, по
вул.Садовій;

-          земельну ділянку площею 0,2932
га (кадастровий номер земельної
ділянки :03:006:0322), що розташована в
с.Піщанка Новомосковського району, по
вул.Садовій;

-          земельну ділянку площею 0,2932
га (кадастровий номер земельної
ділянки :03:006:0323), що розташована в
с.Піщанка Новомосковського району, по
вул.Садовій;

-          земельну ділянку площею 0,1139
га (кадастровий номер земельної
ділянки :03:006:0324), що розташована в
с.Піщанка Новомосковського району, по
вул.Садовій, 36;

-          земельну ділянку площею 0,250
га (кадастровий номер земельної
ділянки :03:006:0003), що розташована в
с.Піщанка Новомосковського району, по
вул.Садовій, 36.

Крім того, позивач просить встановити
наступний порядок поділу спільного
майна подружжя:

-          за ОСОБА_4 визнати право
власності на жилий будинок по
вул.Садовій, 36 в с.Піщанка
Новомосковського району, а також на
земельні ділянки: площею 0,2932 га
(кадастровий номер земельної ділянки
:03:006:0323), площею 0,1139 га
(кадастровий номер земельної ділянки
:03:006:0324), площею 0,250 га (кадастровий
номер земельної ділянки :03:006:0323),
що розташовані в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій;

-          за ОСОБА_5 визнати право
власності на земельні ділянки: площею
0,2932 га (кадастровий номер земельної
ділянки :03:006:0321) та площею 0,2932 га
(кадастровий номер земельної ділянки
:03:006:0322), що розташовані в
с.Піщанка Новомосковського району по
вул.Садовій.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_5
зазначає, що 16.06.2005 року між нею та
відповідачем був укладений шлюб, який
розірвано 28.01.2011 року. В період шлюбу з
відповідачем вони придбали зазначене
вище нерухоме майно, яке було оформлене
на ім’я відповідача.

ОСОБА_5 просить визнати вичерпний
перелік майна, придбаного у шлюбі,
спільною сумісною власністю подружжя,
а після проведеної судової
оціночно-земельної експертизи,
запропонувала зазначений вище варіант
поділу майна подружжя, відступивши від
рівності часток на користь
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав,
просить задовольнити у повному обсязі,
пояснивши, що після розірвання шлюбу,
між подружжям не існувало жодної
домовленості щодо порядку поділу
майна, набутого за час шлюбу. Чотири
земельні ділянки, що розташовані в
с.Піщанка Новомосковського району, по
вул.Садовій, на одній з яких
розташований житловий будинок,
являються спільною сумісною власністю
подружжя. В 2011 році ОСОБА_5
запропонувала відповідачу добровільно
розподілити майно подружжя, що надасть
їй можливість розпорядитися своєю
часткою, однак відповідач не надав
своєї відповіді на її пропозицію, що
змусило ОСОБА_5 звернутися до суду. При
цьому представник позивача підтримав
позицію позивача щодо запропонованого
нею порядку поділу, відповідно до якого
вартість її частки буде меншої від
ідеальної ? частини нерухомого майна.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов не визнав,
пояснивши, що позов ОСОБА_5 ґрунтується
на внесенні в Книгу реєстрації
розірвань шлюбу актового запису № 24
від 28.01.2011 року про розірвання шлюбу між
сторонами. Між тим, шлюбу між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 був розірваний рішенням
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 05.02.2008 року,
рішення набрало законної сили протягом
10 днів з моменту його винесення, ніким
не оскаржене, тому представник
відповідача наполягав на застосуванні
до правовідносин, що виникли між
сторонами, позовної давності. Крім
того, представник відповідача пояснив,
що в період шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
ними за спільні кошти було придбане і
ніше майно, яке було зареєстроване на
ім’я позивача. Після розірвання шлюбу
між сторонами відбувся добровільний
порядок його розділу, кожен з подружжя
користується та розпоряджається тим
майном, яке зареєстроване на його ім’я.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, дійшов до
наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
16.06.2005 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з
ОСОБА_5 (а.с. 20), до реєстрації шлюбу, а
саме 15.01.2003 року у сторін був народжений
син – ОСОБА_6, про що свідчить його
свідоцтво про народження (а.с. 190).

В період шлюбу, ОСОБА_4 набув право
власності на:

-          жилий будинок, що
розташований в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, 36, відповідно до договору
купівлі-продажу від 30.06.2006 року,
посвідченого нотаріусом
Новомосковського районного
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 413 (а.с.
8-10);

-          земельну ділянку площею 0,4164
га, що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, 34, надану для ведення
особистого селянського господарства,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 26.04.2006 року (а.с. 5,6);

-          земельну ділянку площею
0,3806, що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, 36, яка призначена для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, ведення особистого
селянського господарства, відповідно
до договору купівлі-продажу від 30.03.2006
року, посвідченого нотаріусом
Новомосковського районного
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за № 415 (а.с.
11-13);

-          земельну ділянку площею
0,1594, що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, надана для ведення
особистого селянського господарства,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 30.03.2006 року, посвідченого
нотаріусом Новомосковського районного
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за № 419 (а.с.
14-16);

-          земельну ділянку площею 0,2877
га, що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, надана для ведення
особистого селянського господарства,
на підставі договору купівлі-продажу
від 30.03.2006 року, посвідченого
нотаріусом Новомосковського районного
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за № 417 (а.с.
17-19).

В подальшому відповідач отримав
державні акти, що посвідчують його
право власності на земельні ділянки:

-          державний акт серії ЯЕ №
479737 на право власності на земельну
ділянку площею 0,2932 га (кадастровий
номер земельної ділянки :03:006:0322),
що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, для ведення особистого
селянського господарства (а.с. 89);

-          державний акт серії ЯЕ №
479740 на право власності на земельну
ділянку площею 0,250 га (кадастровий
номер земельної ділянки :03:006:0003),
що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, 36 для будівництва та
обслуговування житлового будинку (а.с.
105);

-          державний акт серії ЯЕ №
479738 на право власності на земельну
ділянку площею 0,2932 га (кадастровий
номер земельної ділянки :03:006:0323),
що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, для ведення особистого
селянського господарства (а.с. 108);

-          державний акт серії ЯЕ №
479739 на право власності на земельну
ділянку площею 0,1139 га (кадастровий
номер земельної ділянки :03:006:0324),
що розташована в с.Піщанка
Новомосковського району, по
вул.Садовій, 36, для ведення особистого
селянського господарства (а.с. 123);

Згідно роз’яснень, наведених у п.п. 22-24,
29 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановити обсяг
спільного нажитого майна, наявного на
час припинення спільного ведення
господарства, з’ясовувати джерело і
час його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу
майна, що є об’єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визнано домовленістю між
ними або шлюбним договором, а ч.1 ст. 71 СК
України передбачає, що майно, яке є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Правила присудження одному із подружжя
грошової компенсації замість його
частки у справі спільної сумісної
власності на майно передбачені
положеннями частин 4 та 5 ст. 71 СК
України, згідно яких присудження такої
компенсації можливе лише за згодою
особи, яка її отримує та за умови
внесення другим із подружжям
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Позивач у своєму позові ставить
питання про поділ спільного майна
подружжя, згідно вищенаведеного
переліку. Між тим, в судовому засіданні
знайшло своє підтвердження, що
земельні ділянки, які просить поділити
між подружжям позивач, не являються
вичерпним обсягом спільного нажитого
майна, наявного на час припинення
ведення спільного господарства.

Зазначені обставини щодо наявності
спільно нажитого майна подружжя
підтверджуються інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно (а.с. 214-217), відповідно до
якого ОСОБА_3 являється власником
певного переліку нерухомого майна, що
розташоване на території
м.Дніпропетровська, питання про розділ
якого та визначення його вартості не
ставилося жодною стороною.

Встановлені в судовому засіданні
обставини дають суду підстави вважати,
що між подружжям відбувся добровільний
поділ майна, відповідно до якого кожна
зі сторін користується та
розпоряджається тим майном, яке хоч і
набуте в період шлюбу, але містить дані
про його власника у відповідних
правовстановлюючих документах.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 72 СК
до вимог про поділ майна, заявленої
після розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки.

Відповідно до рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
05.02.2008 року, ОСОБА_8 звернулася з позовом
до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, і при
цьому посилалася на те, що шлюбні
стосунки між сторонами були припинені
в лютому 2007 року, суд дійшов до висновку
про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та
ОСОБА_4 (а.с. 197).

Моментом припинення шлюбу, у разі його
розірвання за рішенням суду,
відповідно до ч.2 ст. 114 СК України є день
набрання чинності рішення про
розірвання шлюбу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що моментом розірвання шлюбу між
ОСОБА_4А та ОСОБА_3 слід вважати день
набрання чинності рішення суду – 16
лютого 2008 року.

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про
поділ майна подружжя лише 03.01.2012 року
(а.с. 2)

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення, а
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на наявність заяви
відповідача про застосування позовної
давності, суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її
позову до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60,61, 69-72 СК України, 372, ч.3,4 ст. 267 ЦК
України, ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її
позову до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя, визнання права
власності.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту
проголошення цього рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя

О.В. Сорока