Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" грудня 2013 р.Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що 26.06.2008 року між ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Фінанси
та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі 19
736 доларів США з кінцевим терміном
погашення 26.06.2015 року та з оплатою за
процентною ставкою визначеної п.п. 4.1 -
4.8 Кредитного договору. Станом на 21.06.2013
року заборгованість відповідача за
кредитним договором складає 257 275,22 грн.,
яку разом із судовими витратами по
справі позивач просить стягнути на
свою користь з відповідача.

Представник позивача в судове
засідання надав заяву про збільшення
позовних вимог, відповідно до якої
просив стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість по
кредитному договору в розмірі 257 275,22
грн., витрати по сплаті судового збору в
розмірі 2 572,75 грн. та витрати, пов'язані
з наданням оголошення в газету в
розмірі 840 грн. Просив розглянути
справу у його відсутність. Проти
винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

На підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Зі згоди представника позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
26.06.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником всіх
обов'язків якого є ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк надав відповідачу в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредитні
ресурси в сумі 19 736 доларів США з
терміном погашення до 26.06.2015 року та з
оплатою за процентною ставкою
визначеної п.п. 4.1 - 4.8 Кредитного
договору.

За умовами п. 3.2 кредитного договору
позичальник зобов'язується повністю
повернути кредитні ресурси, отримані
за цим договором до 26 червня 2015 року.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору
за прострочення повернення кредитних
ресурсів та/або сплати процентів,
позичальник сплачує банку пеню з
розрахунку 1% від простроченої суми за
кожний день прострочення. Зазначена
пеня сплачується у випадку порушення
позичальником строків платежів,
передбачених п. 3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4, 4.6 цього
договору, а також будь-яких інших
строків платежів, передбачених цим
договором.

Вказаний кредитний договір укладений
між сторонами у письмовій формі,
підписаний обома сторонами.

Також 26.06.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір
застави транспортного засобу,
предметом застави за яким є
транспортний засіб марки «Ніссан»
модель «Ноут», 2008 року випуску.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При цьому, до відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України
процентна ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної
ставки (фіксована або змінювана) та
порядок їх сплати за кредитним
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

У відповідності до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною першою ст. 550 ЦК України
визначено, що право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідачем допускалися порушення
строків повернення кредитних ресурсів,
у зв'язку з чим по кредитному договору
обліковувалася прострочена
заборгованість зі сплати основної суми
кредитну, процентів за користування,
щомісячної комісії та пені. За таких
обставин, позивач неодноразово
надсилав на адресу відповідача
повідомлення про усунення порушень.

Крім того, позивач звернувся до
відповідача з повідомленням про
усунення порушень умов кредитного
договору від 04.07.2013 року, з вимогою
здійснити сплату заборгованості по
кредитному договору або передати
предмет застави у володіння банку
протягом 30-ти днів з дня отримання
такого повідомлення.

За період дії кредитного договору
відповідач частково здійснив
погашення кредитної заборгованості, у
тому числі за основною сумою боргу - 5
112,19 доларів США, за процентами - 12 902,81
доларів США.

Станом на 21.06.2013 року заборгованість
відповідача по кредитному договору
становить 257 275,22 грн., з яких:

- 87 410,57 грн. - строкова заборгованість по
кредиту;

- 29 477,54 грн. - сума простроченої
заборгованості по кредиту;

- 1 227,33 грн. - сума строкової
заборгованості по процентам;

- 23 310,47 грн. - сума простроченої
заборгованості по процентам;

- 115 849,31 грн. - пеня за прострочення
заборгованості по кредиту, відсоткам.

За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зменшення розміру неустойки - це право
суду. Суд може прийняти рішення про
зменшення розміру неустойки як за
власною ініціативою, так і за
клопотанням відповідача.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені, нарахованої за
несвоєчасне погашення кредиту та
відсотків, суд приймає до уваги, що
відповідач частково виконав
зобов'язання за кредитним договором, та
виходить із принципу співмірності суми
заборгованості відповідача за
основною сумою кредиту із розміром
нарахованих позивачем штрафних
санкцій за порушення строків виконання
зобов'язання. Матеріалами справи
підтверджено, що нарахований позивачем
розмір пені перевищує основну суму
боргу за кредитом у більш ніж два рази.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
доходить висновку про зменшення
розміру пені за несвоєчасне погашення
кредиту, відсотків, комісії до 23 169 грн.

За таких обставин, суд вирішує
задовольнити позов частково, стягнути
з ОСОБА_1, на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 164 594,91 грн., з яких 87 410,57 грн. -
строкова заборгованість по кредиту, 29
477,54 грн. - сума простроченої
заборгованості по кредиту, 1 227,33 грн. -
сума строкової заборгованості по
процентам, 23 310,47 грн. - сума
простроченої заборгованості по
процентам, 23 169 грн. - пеня за
прострочення заборгованості по
кредиту, відсоткам.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
суд присуджує стягнути з відповідача
на користь позивача судовий збір у
розмірі 2 572,75 грн. та витрати, пов'язані
з наданням оголошення в газету в сумі 840
грн.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 224, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 164 594,91 грн., судовий збір в
розмірі 2 572,75 грн. та витрати, пов'язані
з наданням оголошення в газету в сумі 840
грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: