Справа № 761/641/13- ц
Провадження №2/761/2632/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 квітня 2013 року

Шевченківський районний суд м. Києва
в складі: головуючого суддіМальцева Д.О.,
при секретарі Жигня І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, являються двоюрідними сестрами, встановити факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем п'ятої черги після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем п'ятої черги після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, вважає, що вона є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

В межах шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України позивачка подала до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 539/2012.

Однак, оформити своє право на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину вона позбавлена можливості, оскільки частина документів які підтверджують ступінь споріднення з померлою ОСОБА_4, а також оригінал правовстановлюючого документи на спадкове майно (квартира АДРЕСА_1), не збереглись, тому просить встановлення факту спорідненості з двоюрідною сестрою, і визнання права власності на спадкове майно.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, 18.04.2013 року (вхід. 28865) через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких просив прийняти по справі рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, 19.02.2013 року (вхід. №12586) надіслала на адресу суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу за відсутності представника та постановити рішення за наявними документами та доказами, що містяться у матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Батьком позивачки є ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.08 1946 р. № НОМЕР_1

Батько позивачки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, мав рідну сестру ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_6 народився в м. Києві на Шулявці, що підтверджуються архівною довідкою Державного архіву Київської області від 30.01.13 № 01-26/31.

ОСОБА_7 народилась в м. Ржищеві, що підтверджується випискою із метричної книги про народжених до утворення Київської общини Старообрядців приймаючих священство Білокриницької ієрархії від 17.05.1915 р.

Із зазначених документів вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають спільних батьків: батька - ОСОБА_8, і матір - ОСОБА_9.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_7 у двадцятих роках вийшла заміж за ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, взявши його прізвище.

Позивачка для з'ясування обставин щодо укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зверталась до Державного архіву Київської області.

Державний архів Київської області у своїй відповіді від 18.06.12 № 287-РАЦС повідомив, що актового запису про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в архівному фонді не виявлено.

В підтвердження обставини щодо укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 позивачка надає заяву ОСОБА_10 до Петровського районного прокурора.

В заяві ОСОБА_10 своєю тещею називає ОСОБА_9. А згідно з випискою із метричної книги про народжених до утворення Київської общини Старообрядців приймаючих священство Білокриницької ієрархії від 17.05.1915 р. ОСОБА_9 є матір'ю ОСОБА_7.

29.04.1931 року у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 народилась дочка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження № 118 видане Ржищівською сільською радою від 28.06.1931 р.

Таким чином, вище зазначене свідчить про те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 приходиться одна другій двоюрідними сестрами.

Відповідно до даних КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" померлій ОСОБА_4 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 в м. Києві, на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району від 05.05.1994 р.

Згідно з паспортом ОСОБА_4 вона з 14.03.1957 р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Представник позивача пояснив, що у зв'язку із ти, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно не зберігся, позивачка не має можливості оформити свої права на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Дев'ята Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину, вказавши що для вирішення цього питання їй необхідно звернутись до суду.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що позивачка у визначений законом строк звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину і є власником спадкового майна, яким є квартира АДРЕСА_1 в м. Києві, з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", N 5 від 31.03.95, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п.5.ч.1 ст.19 ЗУ Про внесення змін до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 року №1878-VI державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, позовні вимоги, щодо встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Протягом усього часу розгляду справи представником позивача не надано суду доказів, які б свідчили про невизнання позивачкою спадкоємцем після померлої, а тому позовні вимоги в частині визнання позивачку спадкоємцем п'ятої черги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1258, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", N 5 від 31.03.95, "Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 2012 N 296/5, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.08 № 7; ст.ст. 3, 10-11, 60, 169, 174, 208-215, 224, 226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту та визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, являються двоюрідними сестрами.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем п'ятої черги після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Шевченківський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя