Справа № 305/1219/13-ц
Провадження по справі 2/305/683/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2013 року. Рахівський районний
суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді
- Бліщ О.Б.

при секретарі -
Вербещук В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приват Банк" до ОСОБА_2 про
звернення стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"ПриватБанк", звернулося в суд з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
звернення стягнення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до укладеного договору
№ MKB1GK00000007 від 21.02.2006 року, ОСОБА_2,
21.02.2006 року отримав кредит у сумі 23 375
доларів США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12.00% на
рік, на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 20.02.2021 року. Згідно умов
договору, погашення заборгованості
повинно здійснюватися в наступному
порядку: щомісячно у період сплати,
позичальник повинен надати банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати. У порушення норм
закону та умов договору ОСОБА_2,
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, що призвело
до заборгованості, яка станом на 05.03.2013
року становить 50 336, 76 доларів США, що
складає 402 190, 71 гривень, а саме
заборгованість за кредитом - 18600
доларів США; заборгованість по
процентам за користування кредитом - 12
732, 16 доларів США; заборгованість по
комісії за користування кредитом - 2016
доларів США; пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 16
988, 60 доларів США. В забезпечення
виконання зобов'язань по кредитному
договору, між ПАТ КБ "ПриватБанк" і
відповідачем 22.02.2006 року було укладено
договір іпотеки № MKBIGK00000007. Згідно з
договором іпотеки, відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
будинок, загальною площею 168.33 кв.м.,
житловою площею 88.78 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_2 на праві власності на
підставі Договору купівлі-продажу.
Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки дорівнює 126 250
гривень. На підставі наведеного,
просили, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки -
будинок, загальною площею 168,33 кв.м.,
житловою площею 88.78 кв.м., який
розташований за адресою: Закарпатська
область, АДРЕСА_1. Виселити відповідача
та інших осіб, які зареєстровані та
проживають у даному будинку. Стягнути з
відповідача понесені ними судові
витрати.

Представник позивача, Мателега В.М., в
судове засідання не з'явився, однак
надіслав заяву, в якій просив
розглянути справу без його участі.
Позовні вимоги підтримує. Просить їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 повторно в
судове засідання не з'явився. Був
належним чином повідомлений про час,
дату та місце розгляду справи
рекомендованими листами. Про причину
своєї неявки суд не повідомив.
Заперечень проти позову не подав.

Суд, дослідивши наявні в справі докази,
прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № MKB1GK00000007 від
21.02.2006 року, ОСОБА_2, 21.02.2006 року отримав
кредит у сумі 23 375 доларів США, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 20.02.2021
року. Згідно умов договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
в наступному порядку: щомісячно у
період сплати, позичальник повинен
надати банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, у
порушення норм закону та умов договору
ОСОБА_2, зобов'язання за вищевказаним
договором належним чином не виконав, що
призвело до заборгованості, яка станом
на 05.03.2013 року становить 50 336, 76 доларів
США, що складає 402 190, 71 гривень, а саме
заборгованість за кредитом - 18600
доларів США; заборгованість по
процентам за користування кредитом - 12
732,16 доларів США; заборгованість по
комісії за користування кредитом - 2016
доларів США; пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 16
988, 60 доларів США. Разом з цим, вимоги
банку щодо сплати заборгованості за
отриманим кредитом ОСОБА_2
проігнорував.

Також судом встановлено, що для
забезпечення виконання всіх
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та відповідачем 22.02.2006 року
було укладено договір іпотеки №
MKBIGK00000007. Згідно з договором іпотеки,
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: будинок, загальною
площею 168.33 кв.м., житловою площею 88.78
кв.м., який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві
власності на підставі Договору
купівлі-продажу. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету
іпотеки дорівнює 126 250 гривень.

Згідно ч.1 ст. 12 ЗУ "Про Іпотеку" у
разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЗУ "Про іпотеку" у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

В силу вимог ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи, що позивачем надано
обґрунтовані та правові докази
порушення та невиконання відповідачем
умов договору, а відповідачем жодних
доказів на протилежне не пред'явлено,
суд вважає, що позовну вимогу банку
стосовно звернення на предмет іпотеки -
будинок, загальною площею 168.33 кв.м.,
житловою площею 88.78 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, слід
задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст. 39 ЗУ "Про
іпотеку" одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення
про виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Однак, судом встановлено, щоу даному
випадку відсутні достатні правові
підстави для виселення мешканців з
будинку, який є предметом іпотеки,
оскільки позивачем не надано жодних
доказів того, хто саме проживає у
даному будинку, чи зареєстрований у
ньому. Як вбачається з матеріалів
справи, повідомлення про виселення
було надіслано позивачем лише
відповідачеві, тоді як у позовній
вимозі стоїть питання про виселення
позивача та інших осіб, які проживають
та/або прописані у зазначеному будинку.
Тому у цій частині позовних вимог, на
думку суду, слід відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2
підлягають до стягнення, в користь ПАТ
КБ "Приватбанк" судові витрати в сумі 3441
гривень судового збору за подання
позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57, 58, 60, 88, 212-
215, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № MKBIGK 00000007 від 21
лютого 2006 року в розмірі 50 336, 76 Доларів
США ща за курсом НБУ від 05.03.2013 року
складає 402 190, 71 грн., звернути стягнення
на будинок загальною площею 168, 33 кв.м.,
житловою площею 88,78 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки Публічним Акціонерним
Товариством Комерційний Банк "Приват
Банк" з укладенням від імені ОСОБА_2
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
з реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмету іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з проведенням дій щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ "Приват Банк" всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк "ПРиват Банк" 3 441
гривень судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ
О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Бліщ О.Б.