Провадження по справі № 2/260/1213/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді - Бескровної О.Л.

при секретарі - Гладкій Г.В.

за участю представника позивачів -
ОСОБА_1

представників відповідача - Чернікова
О.І., Міщенко О.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гор-Авто»,
Приватного акціонерного товариства
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» про
відшкодування шкоди, спричиненої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гор-Авто» про
відшкодування шкоди, спричиненої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, збільшивши в подальшому
позовні вимоги, зазначила наступне.
17.07.2012 р. в Ленінському районі м.
Донецька на пр. Ленінському відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Шкода Фабия держ.номер
НОМЕР_2, який належить їй - ОСОБА_4 на
праві власності та автобуса БАЗ А 079.23
державний номер № НОМЕР_1, який
знаходився під керуванням водія
ОСОБА_10 та належить відповідачу - ТОВ
«Гор-Авто» на праві власності. 29.08.2012р.
постановою Докучаєвського міського
суду по справі № 12 водія ОСОБА_10
було визнано винним у вчиненні даної
дорожньо-транспортної пригоди.
Постанова Докучаевського міського
суду по справі № 12, ані водієм
ОСОБА_10, ані безпосередньо
відповідачем не оскаржувалась та
набрала законної сили. Докучаевським
міським судом було встановлено, що
водій відповідача керуючи автобусом
БАЗ А 079.23 не обрав безпечну дистанцію
та порушуючи п. 13.1 ПДД України, здійснив
наїзд на автомобіль Шкода Фабия держ.
номер НОМЕР_2, який належить їй. З вини
водія ОСОБА_10 їй було спричинено
матеріальну шкоду. Згідно звіту про
оцінку вартості матеріальної шкоди від
21.08.2012р. який було складено незалежним
оцінювачем ОСОБА_11, який має
відповідний сертифікат оцінювача,
вартість ремонтних робіт та матеріалів
необхідних для ремонту її автомобіля
Шкода Фабия держ. номер НОМЕР_2
становить 47537 гривень 34 коп. Вказала, що
відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу
України матеріальна шкода завдана
працівником юридичної особі повинна
відшкодовуватись саме юридичною
особою. Після декількох звернень до
відповідача з приводу відшкодування
матеріальної шкоди, які залишились без
задоволення, 05.04.2013р. на адресу
відповідача вона направила письмову
вимогу про вартість ремонтних робіт та
матеріалів необхідних для ремонту
автомобіля Шкода Фабия держ. номер
НОМЕР_2 в розмірі 47537 гривень 34 коп.
Однак, до теперішнього часу відповідач
відмовляється від добровільної сплати
вартості ремонтних робіт та матеріалів
необхідних для ремонту автомобіля, у
зв»язку із чим просила стягнути з
відповідача на її користь 47537 гривень 34
коп. у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 10 000 гривень у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Після залучення ухвалою суду від 13
вересня 2013 року до участі у справі в
якості співвідповідача Приватного
акціонерного товариства «Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс», ОСОБА_4 уточнила
позовні вимоги, посилаючись на ст. ст.
1166-1168 ЦК Укураїни, ЗУ «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», просила
стягнути у солідарному порядку з
відповідачів на її користь 47027,34 грн.
вартості ремонтних робіт та матеріалів
необхідних для ремонту автомобіля
Шкода Фабія д/н. НОМЕР_2, моральну шкоду
у розмірі 20 000 гривень та судові
витрати.

Крім того, з позовом до суду звернувся
ОСОБА_6, уточнивши його в подальшому,
просив стягнути з відповідача
Приватного акціонерного товариства
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» на його
користь моральну шкоду, яка була
завдана діями водія ОСОБА_10, у розмірі 10
000 грн. В обґрунтуванні позову зазначив
аналогічні обставини, що і позивач
ОСОБА_4, крім того вказав, що в момент
дорожньо-транспортної пригоди
знаходився на задньому сидінні
автомобіля «Шкода Фабия» держ. номер
НОМЕР_2, отримав тілесні ушкодження, що
у подальшому привело до моральних
страждань та переживань. Вважає, що
заявлена ним сума моральної шкоди буде
достатньої для компенсації
перенесених незручностей та моральних
переживань.

Також з позовом про відшкодування
моральної шкоди звернувся Автомонов
В»ячеслав Васильович, який вказав, що
під час дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася при викладених вище
обставинах, він знаходився у
автомобілі «Шкода Фабия» держ. номер
НОМЕР_2, отримав тілесні ушкодження,
певний дискомфорт і переніс внаслідок
цього моральні страждання, які просив
компенсувати шляхом стягнення на його
користь з Приватного акціонерного
товариства «Українська інноваційна
страхова компанія «Інвестсервіс» 10 000
грн., що відповідає вимогам ЗУ «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Ухвалами Ленінського районного суду
м.Донецька від 25 липня 2013 року
відповідно до ст. 126 ЦПК України
зазначені позови об»єднані в одне
провадження.

У судовому засіданні представник
позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 -
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги своїх
довірителів, надав пояснення
аналогічні тим, що викладені в
обґрунтуванні позову.

Представники Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гор-Авто», Чернікова
О.І. та Міщенко О.Я. уточненні позовні
вимоги не визнали, вважають, що шкода
підлягає відшкодуванню відповідно до
вимог ЗУ «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»,
постанови КМУ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», тобто з Приватного
акціонерного товариства «Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс», оскільки ТОВ
«Гор-Авто» виконало умови страхування,
сплатило позивачу ОСОБА_4 франшизу,
інших зобов»язань і порушень договору
страхування не має.

У судове засідання представник
Приватного акціонерного товариства
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» не з»явився,
про час і місце слухання справи
повідомлені належним чином, причину
своєї відсутності суду не повідомили,
заперечень не надали.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивачів, представників відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гор-Авто»,
дослідивши матеріали справи і наявні у
ній докази, встановив наступне.

17 липня 2012 року по пр.Ленінському у м.
Донецька відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Шкода Фабия д/н. НОМЕР_2, який
належить позивачу ОСОБА_4 на праві
власності та автобуса БАЗ А 079.23 д/н. №
НОМЕР_1, який знаходився під керуванням
водія ОСОБА_10 та належить відповідачу -
ТОВ «Гор-Авто» на праві власності.

29.08.2012р. постановою Докучаєвського
міського суду у справі № 12 водія
ОСОБА_10 було визнано винним у вчиненні
даної дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої завдані матеріальні
збитки позивачу ОСОБА_4 та тілесні
ушкодження позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
що підтверджується медичними
довідками (а.с. 18, 39-40, 51-52).

Згідно звіту про оцінку вартості
матеріальної шкоди від 21.08.2012р. який
було складено незалежним оцінювачем
ОСОБА_11, вартість ремонтних робіт та
матеріалів необхідних для ремонту
автомобіля Шкода Фабия держ. номер
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, становить
47537 гривень 34 коп. (а.с.4-13)

Судовим розглядом також встановлено,
що водій ОСОБА_10 на момент настання
дорожньо-транспортної пригоди
перебував у трудових відносинах з ТОВ
«Гор-Авто», вказані обставини у
судовому засіданні не оспорювалися
відповідачем.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа, що
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода заподіяна не по її провині.

Згідно ч.5 ст. 1187 ГК України особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» під власником
джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснює експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки на
підставі права власності, повного
господарського ведення, оперативного
керування або за іншими підставами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» не вважається
володільцем джерела підвищеної
небезпеки і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
управляє джерелом підвищеної
небезпеки у зв»язку з трудовими
відносинами з володільцем цього
джерела (шофер, машиніст, оператор
тощо). Така особа може бути притягнена
до відповідальності лише самим
володільцем джерела підвищеної
небезпеки в регресному порядку,
враховуючи характер відносин, які між
ними склалися.

Разом з тим, судом встановлено, що
автотранспортний засіб відповідача
ТОВ «Гор-Авто», яким керував ОСОБА_10 був
застрахований згідно полісу АА/4568804
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності у
ПрАТ «Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс», відповідно до
якого ліміт по майну складає 50 000
гривень, ліміт по життю та здоров»ю
складає 100000 гривень, франшиза 510
гривень, як вбачається з листа №31910 від
07.12.2012р. Департаменту інформаційних
технологій МТСБУ (а.с. 83, 85)

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону
України «Про страхування», договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником та страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику, або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 985 ЦК України
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься і в ст. 3
Закону України "Про страхування".

Згідно ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов"язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов"язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акту (аварійного сертифіката). Дані
обов»язки страховика містяться і в
приписах ст.25 Закону України «Про
страхування».

За таких підстав, суд вважає вимоги
позивача ОСОБА_4 в частині стягнення з
відповідача Приватного акціонерного
товариства Українська інноваційна
страхова компанія «Інвестсервіс» на її
користь страхового відшкодування,
передбаченого полісом АА/4568804 від
04.08.2011р. обґрунтованими, разом з тим, з
урахування вказаних вище вимог закону,
матеріальна шкода у розмірі 47537 грн. 34
коп. підлягає відшкодуванню у повному
розмірі саме з ПрАТ Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс», а не солідарно з
відповідачів, як просила ОСОБА_4

Крім того, що стосується позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_4 у розмірі 20 000 грн., суд
вважає, що вони підлягають частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішенням, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдавала, при наявності її вини,
крім випадків, встановленою частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ч.22.3 ст.22 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» моральна шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більш ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодовування, визначеною
судом та сумою, яка має бути
відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

У такому випадку суд вважає, що
обґрунтованим є розмір моральної шкоди
з урахуванням ліміту страхового
відшкодування шкоди, завданої життю та
здоров»ю, передбаченого полісом АА/4568804
від 04.08.2011р., яка підлягає стягненню з
ПрАТ «Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» на користь
позивача ОСОБА_4 - 5 000 гривень.

Що стосується позовних вимог про
стягнення з ПрАТ «Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс» моральної шкоди на
користь ОСОБА_5 у розмірі 10 000 грн., на
користь ОСОБА_6 у розмірі 10 000 грн., суд
керується п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», враховує дискомфорт, який
створився внаслідок отриманих
емоційних переживань, зміною життєвих
відносин та звичайного образу життя, та
на підставі ст.1167 ЦК України
обмежується стягненням з відповідача
ПрАТ «Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» на користь
ОСОБА_5 - 5 000 гривень, на користь ОСОБА_6 -
5 000 гривень. Тим самим, частково
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

Крім того, суд з урахуванням часткового
задоволення позовних вимог, вважає за
необхідне на підставі ст. 88 ЦПК
стягнути суму судового збору з ПрАТ
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» на користь
ОСОБА_4 у розмірі 475,38 грн., на користь
ОСОБА_6 у розмірі 114,70 грн., на користь
ОСОБА_5 у розмірі 114,70 грн.

На підставі ст. ст. 979, 990, 1166 ЦК
України, ст. 32, 36 ЗУ «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. 25 ЗУ «Про
страхання», п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», керуючись ст.ст.10,11,42, 60,79, 84, 88, 209,
212, 214-215 ЦПК України, суд,-

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гор-Авто»,
Приватного акціонерного товариства
«Українська інноваційна страхова
компанія «Інвестсервіс» про
відшкодування шкоди, спричиненої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
інноваційна страхова компанія
«Інвестсервіс» на користь ОСОБА_4 47537
гривень 34 копійки у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
судовий збір у розмірі 475 гривень 38
копійок.

Сягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська інноваційна
страхова компанія «Інвестсервіс» на
користь ОСОБА_4 5 000 гривень у рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди .

Сягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська інноваційна
страхова компанія «Інвестсервіс» на
користь ОСОБА_6 5 000 гривень у рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
судовий збір у розмірі 114 гривень 70
копійок.

Сягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська інноваційна
страхова компанія «Інвестсервіс» на
користь ОСОБА_5 5 000 гривень у рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
судовий збір у розмірі 114 гривень 70
копійок.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Ленінський районний суд м. Донецька
шляхом подачі апеляції в 10-денний строк
з дня проголошення рішення.

Суддя:

23.12.2013