У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 01
жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 25 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - приватний нотаріус
Прилуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання недійсним в
частині договору дарування квартири,
припинення права власності на частину
квартири, витребування частини
квартири та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою на рішення
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 01 жовтня
2013 року, залишене без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 25 листопада 2013 року, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
судові рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано виходив із того, що факт
проживання чоловіка та жінки однією
сім'єю, так і встановлення належності
їм майна на праві спільної сумісної
власності пов'язується з набранням
законної сили рішення суду про
встановлення факту проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю без
реєстрації шлюбу і відповідно
укладення правочину без згоди особи з
якою власник перебував у фактичних
шлюбних відносинах до набрання
рішенням суду законної сили не може
бути підставою для визнання недійсним
такого правочину.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права.

Із змісту касаційної скарги і
оскаржуваних судових рішень не
вбачається порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
приватний нотаріус Прилуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визнання недійсним в частині
договору дарування квартири,
припинення права власності на частину
квартири, витребування частини
квартири та визнання права власності.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О.
Гвоздик