Справа №784/4601/13 11.12.2013 11.12.2013 11.12.2013
Провадження №22-ц/784/3625/13
Справа № 22-ц/784/3625/13
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Галущенка О.І.

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Богатирьовій В.А.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 вересня 2013 року,
ухвалене у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди у розмірі
17545 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000
грн., завданої внаслідок залиття
квартири.

Позивачка зазначала, що є власником
квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, а
відповідач є власником квартири НОМЕР_1
цього ж будинку. 30 липня 2012 року та 19
листопада 2012 року її квартиру було
затоплено з вини відповідачки,
внаслідок чого їй була завдана майнова
шкода в розмірі вартості ремонтних
робіт в сумі 14 795 грн., витрат на
виготовлення кошторису будівельних
робіт в сумі 1250 грн. та 1500 грн. на
правову допомогу, а також моральна
шкода, що полягає у порушенні її
нормального способу життя, в розмірі 5000
грн.

В подальшому позивачка уточнила
позовні вимоги в частині вартості
ремонтних робіт, просила стягнути
відшкодування майнової шкоди в
розмірі, встановленому висновком
судової будівельно - технічної
експертизи від 12 серпня 2013 року, в сумі
9146грн. В іншій частині позовні вимоги
підтримала.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 вересня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_4
відшкодування майнової шкоди в розмірі
9146 грн., відшкодування моральної шкоди
в сумі 1000 грн. та судові витрати у
розмірі 3021 грн. 90 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
просила рішення змінити, ухвалити нове,
яким розмір відшкодування майнової
шкоди зменшити до 5000 грн., в задоволенні
вимоги про відшкодування моральної
шкоди відмовити, вимоги про стягнення
судових витрат зменшити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши наведені в
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
встановлено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ст.ст. 322, 323 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, ризик випадкового
знищення та випадкового пошкодження
(псування) майна несе його власник.

Судом першої інстанції встановлено, що
30 липня 2012 р. належну позивачці на праві
власності квартиру залито водою з
квартири відповідачки, яка знаходиться
двома поверхами вище. Зазначені
обставини ОСОБА_3 не заперечувала,
пояснивши, що залиття сталось через
порушення гнучкого шлангу під
раковиною на кухні в квартирі
відповідачки, в зв'язку з чим відбулося
затікання води до квартир, що
розташовані поверхами нижче.

19 листопада 2012 р. внаслідок поломки
клапану в бачку унітазу у квартирі
відповідачки вдруге відбулося
затікання води до квартири позивачки.

Судом також встановлено, що внаслідок
залиття позивачці завдана майнова
шкода, яка складається з вартості
відновлювальних ремонтних робіт в сумі
9146грн., а також моральна шкода в розмірі
1000 грн.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання апелянта на недоведеність
факту залиття квартири позивачки 19
листопада 2012 р. та розміру майнової
шкоди спростовуються зібраними у
справі доказами. Так, факти залиття та
обсяг пошкоджень квартири ОСОБА_4
підтверджується Актами від 19 та 21
листопада 2012 р., складеними комісією
ОСББ «Парус» (а.с. 9-10).

Вартість відновлювальних ремонтних
робіт в квартирі позивачки визначена
висновком проведеної у справі судової
будівельно-технічної експертизи № 125-087
від 12.08.2013р. Зазначеним висновком також
встановлено, що конкретну причину
виникнення залиття квартири НОМЕР_2 з
квартири НОМЕР_1 на момент дослідження
експертом неможливо, в зв'язку з
виконаним в квартирі НОМЕР_1 ремонтом,
характер пошкоджень оздоблювальних
покриттів квартирі позивачки свідчить,
що вони пов'язані із залиттям з боку
вищерозташованої квартири (а.с. 55-80).

Доказів, які б спростовували висновки
експерта, як і доказів на підтвердження
вини інших осіб у спричиненні шкоди
позивачці - відповідачкою не надано.

Таким чином, суд на підставі ст. ст. 22, 1166
ЦК України, дійшов правильного
висновку про завдання позивачці з вини
відповідачки майнової шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги
щодо відшкодування моральної шкоди,
суд обґрунтовано виходив з положень
ст.1167 ЦК України з урахуванням обставин
даної справи та обсягу заподіяної
шкоди.

Отже, суд вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, які
підлягали застосуванню за даними
правовідносинами, та прийшов до
правильного висновку щодо частково
задоволення позову.

Стягуючи з відповідачки на користь
позивачки відшкодування сплаченого
судового збору в сумі 321грн. 90коп., суд
правильно виходив з положень ч.1 ст.88
ЦПК України та врахував, що судовий
збір було сплачено за мінімальною
ставкою, передбаченою Законом України
«Про судовий збір», яка діяла на час
звернення ОСОБА_4 до суду з даним
позовом.

Разом з тим, при розподіленні витрат,
пов'язаних з проведенням у справі
судової будівельно-технічної
експертизи, суд не звернув увагу на те,
що ці витрати в сумі 1600грн. вже були
сплачені відповідачкою на адресу
експертної установи, що
підтверджується рахунком Регіональної
торгово-промислової палати
Миколаївської області, актом
приймання-передачі виконаних робіт та
квитанцією до прибуткового касового
ордеру № 125-087 від 15 липня 2013р. (а.с.92-93).

Також судом не було враховано, що
адвокат ОСОБА_5 участі в судових
засіданнях та під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням і під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді - не приймав,
а тому відповідно до вимог ст. 1 Закону
України від 20.12.2011р. «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» відсутні
підстави для стягнення з відповідачки
вартості його правових послуг
позивачці.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду на підставі п.4
ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в
частині розміру відшкодування судових
витрат, а в іншій частині вказане
рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 вересня 2013 року в
частині розміру відшкодування судових
витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
відшкодування судових витрат в сумі
321грн. 90коп. (триста двадцять одна
гривня 00 копійок).

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді