Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої – судді
Лузан Л.В., при секретарі судового
засідання – Кожухар О.М.,

за участю: представника відповідача –
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенськ
Миколаївської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В :

26.09.2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - Банк)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором у розмірі 30 176
грн. 16 коп. та судових витрат по
справі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що між Банком та
відповідачем 25.04.2007 року був укладений
кредитний договір № NKXRRС10490026,
відповідно до умов якого Банк надав
позичальнику кредитні кошти в сумі 6
600 грн. 00 коп. на строк до 25.04.2010 року
(включно), а останній зобов’язався
вчасно повернути суму кредиту шляхом
внесення щомісячних платежів, які
складаються з заборгованості за
кредитом, процентів за користування
кредитними коштами в розмірі 1 % на
місяць, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту
(комісії) в розмірі 118 грн. 80 коп.

Взяті на себе зобов'язання, відповідно
до умов кредитного договору, Банк
виконав у повному обсязі. Проте,
відповідач, незважаючи на це, порушив
його, оскільки, своєчасно не погашав
кредит та не сплачував відсотки за
користування ним, щомісячну
винагороду, внаслідок чого станом на
17.09.2013 року утворилася заборгованість
по кредитному договору в розмірі 30 176
грн. 16 коп., яка складається з :

заборгованості за кредитом у розмірі 1
116 грн. 91 коп.;

-          заборгованості за
процентами в розмірі 7 933 грн. 62 коп.;

-          заборгованості по комісії в
розмірі 2 376 грн. 00 коп.;

-          пені в розмірі 16 836 грн. 48
коп.;

-          штрафів у розмірі 500 грн. 00
коп. (фіксована частина), 1 413 грн. 15 коп.
(процентна складова).

В судове засідання представник
позивача не з’явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомив.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково. Не заперечував проти
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитом, комісії.
Разом з тим не погодився з розміром
нарахованих відсотків, які в даному
випадку мають бути нараховані,
відповідно до ставки, вказаної в Умовах
надання споживчого кредиту. Також не
погодився з вимогами Банку про
стягнення штрафних санкцій, як таких що
не передбачені заявою позичальника.

Дослідивши матеріали справи
в межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів,
суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 627 ЦК
України, сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

При цьому, зміст договору
становлять умови (пункти), як ті, що
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов’язкові.

Так, як встановлено в судовому
засіданні, між Закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк», правонаступником якого є
позивач, та відповідачем 25.04.2007 року був
укладений кредитний договір №
NKXRRС10490026, який складається з письмової
заяви позичальника з відмітками банку,
а також Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) (далі – Умов).

В даному договорі сторони узгодили всі
його умови та на час його укладання їх
волевиявлення було вільним.
Відповідач, підписавши договір
погодився з його умовами і жодних
заперечень проти них не мав.

Так, згідно договору Банк зобов’язався
надати та в подальшому надав
позичальнику на споживчі потреби
кредитні кошти в розмірі 6 600 грн. 00
коп. на строк до 25.04.2010 року (включно).

Зі своєї сторони позичальник
зобов’язався щомісячно (в період з 15
по 20 число кожного місяця) частинами
повертати отриманий кредит, сплачувати
проценти за користування ним в розмірі
1,0 % на місяць від суми залишку
заборгованості по кредиту, а також
сплачувати щомісячно винагороду за
надання фінансового інструменту
(комісію) в розмірі 118 грн. 80 коп., а
всього вносити 338 грн. 54 коп.

Крім того, в заяві позичальника
передбачена підвищена процентна
ставка у розмірі 8,5 % в місяць за
користування кредитними коштами при
порушенні зобов’язань із погашення
кредиту. Саме таку підвищену процентну
ставку сторони узгодили при настанні
певних умов, зокрема, в разі порушення
зобов’язань із сплати винагороди,
процентів, і (або) частини кредиту до
останнього дня періоду сплати
відповідної суми, тому саме з цього
розміру процентної ставки необхідно
виходити при нарахуванні простроченої
заборгованості за порушення
зобов’язань із погашення кредиту.

Також, відповідно до Умов, які є
складовою частиною кредитного
договору, з чим повністю погодився
відповідач, висловивши тим самим згоду
на обов’язкове виконання їх положень,
в тому числі, що стосується
відповідальності сторін, передбачено
право Банку нараховувати пеню в
розмірі 0,15 % від суми непогашеної
заборгованості, але не менше 01 грн. 00
коп. за кожен день прострочення
платежу, а також штраф в розмірі 500 грн.
00 коп. + 5 % від суми заборгованості
(порушення строків платежів більш ніж
на 30 днів) (п.п. 5.1, 5.3 Умов).

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов’язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК
України позичальник зобов’язаний
повернути кредитодавцю кредит у строк
та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов’язку
виконання зобов’язання.

Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК
України вказують на те, що сторони
зобов’язання можуть домовитися про
забезпечення його виконання. Виконання
зобов’язання забезпечується, зокрема
неустойкою (штрафом, пенею), порядок та
форма забезпечення встановлюється в
Законі або договорі.

З матеріалів справи слідує, що
позичальник дійсно порушив умови
договору в частині вчасного повернення
кредиту, в зв'язку з цим станом на 17.09.2013
року утворилася заборгованість по
кредитному договору в розмірі 11 426
грн. 53 коп., яка складається з :

заборгованості за кредитом у розмірі 1
116 грн. 91 коп.;

-          заборгованості за
процентами в розмірі 7 933 грн. 62 коп.;

-          заборгованості по комісії в
розмірі 2 376 грн. 00 коп.

Проте, суд не погоджується з розміром
пені, оскільки останній є
непропорційно великою сумою
компенсації за невиконання кредитного
зобов'язання (понад 50% вартості
продукції).

Так, ст.18 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначено, що є
недійсними несправедливі умови
договору, якщо всупереч принципу
добросовісності його наслідком є
істотний дисбаланс договірних прав і
обов'язків на шкоду споживача. А саме:
встановлення вимоги щодо сплати
споживачем непропорційно великої
суми компенсації (понад п'ятдесят
відсотків вартості продукції) у разі
невиконання ним зобов'язань за
договором ( п. 5 ч.3 ст. 18 цього Закону).

Отже, вимога Банку про сплату
відповідачем компенсації за порушення
кредитного зобов'язання понад 50 %
вартості фінансового продукту є
нікчемною.

Як вбачається із змісту умов
вказаного договору, вартість всієї
наданої відповідачу фінансової
послуги (продукту) строком на 36 місяців
становить приблизно 12 187 грн. 44 коп.
(виходячи із такого розрахунку: 338 грн. 54
коп. щомісячно х 36 місяців).

Виходячи з наведеного,
розмір компенсації за порушення
кредитного зобов'язання не може
перевищувати 6 093 грн. 72 коп., оскільки
така вимога згідно із п. 5 ч. 3 ст. 18
Закону України «Про захист прав
споживачів» є нікчемною.

Відповідно до Умов, відповідному
перерахунку підлягає й штраф, який
складає 500 грн. + 571 грн. 33 коп. (11 426 грн.
53 коп. (заборгованість за кредитом) х 5 %).

В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати, з урахуванням ступеня їх
задоволення (62 %) в сумі 187 грн. 09 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 – 215, 223
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ NKXRRС10490026 від 25.04.2007 року в розмірі 11 426
(одинадцять тисяч чотириста двадцять
шість) грн. 53 коп., яка складається з :
заборгованості за кредитом у розмірі 1
116 (одна тисяча сто шістнадцять) грн. 91
коп., заборгованості за процентами в
розмірі 7 933 (сім тисяч дев’ятсот
тридцять три) грн. 62 коп.,
заборгованості по комісії в розмірі 2 376
(дві тисячі триста сімдесят шість) грн.
00 коп., також пеню в розмірі 6 093 (шість
тисяч дев’яносто три) грн. 72 коп.,
штрафи в розмірі 1 071 (одна тисяча
сімдесят орна) грн. 33 коп., а всього 18
591(вісімнадцять тисяч п’ятсот
дев’яносто одна) грн. 58 коп. станом на
17.09.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судові
витрати в розмірі 187 (сто вісімдесят
сім) грн. 09 коп.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.В. Лузан