Справа № 2-5/12
Провадження №2/369/4/13
РІШЕННЯ

Іменем України

08.08.2013 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ковтонюк К.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Обслуговуючий кооператив гаражно-будівельний кооператив Вишневий, Автогаражний кооператив Озерний, кооператив індивідуальних гаражів Лісний про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд до відповідача з даним позовом, посилаючись на те, що 05 вересня 1998 року сторони уклали шлюб.

Фактично з червня 2007 року вони не проживають однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні.

За час перебування у шлюбі вони придбали легковий автомобіль марки Дачія Доган 2006 року випуску, синього кольору, кузов №36680662, реєстраційний № А12045АТ, зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС №162092, виданого Вишгородським МРЕВ, а також побудували 3 гаражі, із них два у м. Вишневе, Києво-Святошинського району та один у м. Вишгороді.

Один із трьох гаражів - в обслуговуючому кооперативі Гаражно - будівельний кооператив Вишневий м. Вишневе - ОСОБА_2 вже приватизував. А гараж в авто гаражному кооперативі Озерний м. Вишневе та гараж в кооперативі індивідуальних гаражів Лісний м. Вишгород на сьогодні є ще не приватизованими. Будівництво гаражів здійснювалося за рахунок коштів сімейного бюджету та в період перебування із відповідачем у шлюбі.

Тому просила приватизований на відповідача гараж в обслуговуючому кооперативі Гаражно будівельний кооператив Вишневий м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області та неприватизований гараж в автогаражному кооперативі Озерний м. Вишневе, Києво-Святошинського району, а відповідачу - легковий автомобіль марки Дачія Доган 2006 року випуску, синього кольору, кузов №36680662, реєстраційний № А12045АТ, зареєстрований на ОСОБА_2, виданого Вишгородським МРЕВ та неприватизований гараж в кооперативі індивідуальних гаражів Лісний м. Вишгород, Київської області. Звільнити її від сплати державного мита.

Згідно останніх уточнень та доповнень просила виділити їй приватизований на ОСОБА_2 гараж в обслуговуючому кооперативі Гаражно будівельний кооператив Вишневий м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області та неприватизований гараж (сукупність будівельних матеріалів) в кооперативі індивідуальних гаражів Лісний м. Вишгород, Київської області. Відповідачу виділити легковий автомобіль марки Дачія Доган 2006 року випуску, синього кольору, кузов №36680662, реєстраційний № А12045АТ, зареєстрований на ОСОБА_2, виданого Вишгородським МРЕВ та неприватизований гараж (сукупність будівельних матеріалів) в автогаражному кооперативі Озерний м. Вишневе,. Києво-Святошинського району. Звільнити її від сплати державного мита.

В судовому засіданні позивач та представник її позов підтримали.

Відповідач та представник його позов не визнали та зазначили, що відповідач є членом АК ОЗЕРНИЙ на підставі рішення кооперативу № 2 від 11.11.1994 року та користується гаражем № 94. За даними технічного паспорту на гараж № 94 по вул. Київська, 16, ОСОБА_2 збудував гараж та підвал у 1995-1997 роках.

Так як гараж з підвалом були збудовані у 1995 - 1997 роках, а сторони одружилися у 05.09.1998 року, гараж № 94 за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 16 у АК ОЗЕРНИЙ є особистою власністю відповідача набутою до шлюбу.

Відповідач є власником гаражу № 139 який знаходиться за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова.На даний час будівництво гаражу № 139 не завершено та його не введено в експлуатацію у встановленому порядку.

Відповідач на даний час постійно знаходиться з дитиною, тому що позивачка працює з понеділка по четвер включно. Відповідач сплачує за рішенням суду аліменти на дитину у розмірі ?? від усіх видів заробітку (доходу), а також 500 грн. додаткових витрат на дитину-інваліда. Тому відсутні підстави для відступлення від рівності часток при поділі майна.

Треті особи в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи ГБК Вишневий просив слухати справу за їх відсутністю, також повідомив, що відповідач має в ГБК Вишневий цегляний гараж № 521, який був ним придбаний по договору купівлі-продажу.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 05 вересня 1998 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Вишневе, Києво-Святошинського району, актовий запис № 158.

05 листопада 2008 року набрало законної сили рішення Вишгородського районного суду про розірвання шлюбу між сторонами, про що 19 листопада 2009 року зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 254. Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час перебування у шлюбі сторони придбали легковий автомобіль марки Дачія Логан 2006 року випуску, синього кольору, кузов №36680662, реєстраційний № А12045АТ, зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС №162092, виданого Вишгородським МРЕВ, що не оспорювалося в судовому засіданні.

Власником гаража в обслуговуючому кооперативі Гаражно - будівельний кооператив Вишневий м. Вишневе є відповідач ОСОБА_2 що підтверджується довідкою № 946 від 14 березня 2009 року.

Гараж в автогаражному кооперативі Озерний м. Вишневе згідно довідки АГК Озерний № 17 від 20.03.2009 не приватизований , відповідач є членом АГК Озерний на підставі рішення кооперативу від 10.06.1994 рішенням виконкому від 27.07.1994 року відповідачу відведено земельну ділянку під забудову АГК Озерний пл. 4. 7 кв. м.

Доводи відповідача та представника його, що гараж в АГК Озерний придбано відповідачем до шлюбу,не спростовані в судовому засіданні, тому суд виключає його з розподілу майна сторін.

Гараж в кооперативі індивідуальних гаражів Лісний м. Вишгород як свідчить довідка кооперативів індивідуальних гаражів Лісний належить на праві власності відповідачу. Але ніяких правовстановлюючих документів на цей гараж в судовому засіданні не надано.

Сторони не заперечували в судовому засіданні, що легковий автомобіль марки Дачія Доган 2006 року випуску, синього кольору, кузов №36680662, реєстраційний № А12045АТ, зареєстрований на ОСОБА_2придбаний в період шлюбу, але в судовому засіданні не надано правовстановлюючих документів на автомобіль, не доведена вартість його.

Згідно пп. 1 п. 1 ст. 57 СК України, майно набуте до шлюбу є особистою власністю дружини, чоловіка.

Так як гараж з підвалом були збудовані у 1995 - 1997 роках, а одружилися позивачка та відповідач у 05.09.1998 року, гараж № 94 за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 16 у АК ОЗЕРНИЙ є особистою власністю відповідача набутою до шлюбу.

Довідкою № 19 від 09.04.2009 року підтверджено, що відповідач є власником гаражу № 139 який знаходиться за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова.

Пункт 2 ст. 331 ЦК України встановлює, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Пункт 1.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого Наказом Мінюста України від 07.02.2002 року за № 7/5, закріплює, що реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Також судом встановлено, що на даний час будівництво гаражу № 139 у кооперативі індивідуальних гаражів Лісний не завершено та його не введено в експлуатацію у встановленому порядку. Але п. З ст. 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 6943/12 -42, на якій посилаються позивач та представник її , вказана лише орієнтовна дійсна вартість будівельних матеріалів які використані при будівництві без затвердження належним чином проектної документації та без дозволу на будівництво гаражу в сумі 28019 гр.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

Суду не надані докази, які б давали підстави для відступлення від рівності часток при поділі майна сторін.

Згідно ст.ст. 60,70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 своєї постанови від 21.12.2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

При визначенні майна, яке підлягає поділу, необхідно вирішити питання, коли саме сторонами припинений шлюб; обсяг спільного майна, нажитого за час ведення спільного господарства; джерел його придбання, наявності боргів подружжя за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності ло ст.. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вище перелічені правові норми та рекомендації Верховного суду України в розрізі наданих суду матеріалів, суд вважає, що перше, що повинен були довести суду позивач та представник її, це наявність у позивачки прав, свобод чи інтересів, які були порушені, невизнані чи оспорені відповідачем. Наполягаючи на своїх вимогах позивач та її представник як на єдиний доказ вартості спірного майна посилаються на вартість аналогічного майна, що не має під собою ніякого правового підґрунтя.

Тобто вимоги позивачки про поділ майна, на яке немає правовстановлюючих документів, доказів про вартість його , не дає підстави суду визначити ідеальну частку сторін у праві власності на спірне майно, а тому підстави для задоволення позовних вимог її відсутні. Докази, на які посилається позивач та її представник не є допустимими або належними, як для автомобіля, також решті майна про що зазначено вище. Тобто позивачка та її представник не довели тих обставин на які посилалися як на підставу позовних вимог, не надали докази в обґрунтування позовних вимог, не спростували тих обставин, на які посилалися відповідач та його представник в обґрунтування своїх заперечень, що є їх обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , розяснював позивачки та її представнику права та обовязки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.60, 61, 65, 69, 70 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Обслуговуючий кооператив гаражно-будівельний кооператив Вишневий, Автогаражний кооператив Озерний, кооператив індивідуальних гаражів Лісний про поділ майна подружжя, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: