Справа № 401/3553/12
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Черпак Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04.10.2011 року в м. Дніпропетровську по вул. Новомоскоській в районі будинку №1 ОСОБА_3, керуючи автомобілем MAN 26403, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом TRAILER державний номер AP7521ХХ, що належить ОСОБА_2, при зміні напрямку руху праворуч не витримав безпечний боковий інтервал, скоїв наїзд на стоячий ліворуч прямо автомобіль ЗАЗ-Ланос TF48YP, державний номер НОМЕР_2, що належить позивачу.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2011 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

13.10.2011 року судовим експертом ОСОБА_4 була визначена вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля ЗАЗ-Ланос TF48YP, державний номер НОМЕР_2, та складено звіт №ZA131011, відповідно до якого матеріальний збиток складає 6 322 гривень 43 копійки. Також зазначеним висновком була визначена величина втрати товарної вартості автомобіля, яка на момент дослідження становить 3 021 гривень 04 копійки.

На виконання Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 07.11.2011 року Страхова компанія «АСКА» здійснила позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 5 359 гривень. Таким чином різниця між матеріальною шкодою та виплаченою сумою складає 4 483 гривні 51 копійка.

Позивач вважає, що внаслідок дії ОСОБА_3, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду, йому було також завдано і моральну шкоду, що виразилась у порушенні його звичайного укладу життя та душевних стражданнях, яку він оцінює у розмірі 10 000 гривень.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є приватним підприємцем, а ОСОБА_3 на час скоєння ДТП перебував з ним у трудових відносинах, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 4483,51 гривні, суму витрат на проведення експертизи в розмірі 500,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та 214,60 гривень судових витрат по справі.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що з ОСОБА_3 ніколи в трудових відносинах не перебував. ОСОБА_3 мав водійське посвідчення та на його прохання надав в тимчасове користування автомобіль MAN 26403, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом TRAILER державний номер AP7521ХХ. Дорожньо-транспортна пригода сталась за участю та з вини ОСОБА_5, тому просив суд відмовити у позові.

Представник відповідача ОСОБА_6 проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в позові у повному обсязі.

Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2011 року в м. Дніпропетровську по вул. Новомоскоській в районі будинку №1 ОСОБА_3, керуючи автомобілем MAN 26403, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом TRAILER державний номер AP7521ХХ, що належить ОСОБА_2, при зміні напрямку руху праворуч не витримав безпечний боковий інтервал, скоїв наїзд на стоячий ліворуч прямо автомобіль ЗАЗ-Ланос TF48YP, державний номер НОМЕР_2, що належить позивачу.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2011 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн.

13.10.2011 року судовим експертом ОСОБА_4 була визначена вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля ЗАЗ-Ланос TF48YP, державний номер НОМЕР_2, та складено звіт №ZA131011, відповідно до якого матеріальний збиток складає 6 322 гривень 43 копійки. Також зазначеним висновком була визначена величина втрати товарної вартості автомобіля, яка на момент дослідження становить 3 021 гривень 04 копійки.

На виконання Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 07.11.2011 року Страхова компанія «АСКА» здійснила позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 5 359 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та інше, що створює підвищену небезпеку для інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до абз.2, 3 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У свою чергу, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження наявність перебування в трудових відносинах відповідача ОСОБА_2, який є власником автомобіля MAN 26403, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом TRAILER державний номер AP7521ХХ, з ОСОБА_3, з вини якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, доказів, які б спростовували відсутність трудових відносин, позивачем не надані, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення шкоди саме із власника транспортного засобу ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: