Провадження № 6/487/26/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2013 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Андрощука В.В.,

при секретарі Забродській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Державної виконавчої служби України Відділу примусового виконання рішень про зміну способу та порядку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В

03.12.2012року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України звернувся до суду з заявою про заміну способу та порядку виконання рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.05.2002 №2-274/02 про стягнення з Міністерства фінансів України шляхом списання коштів з розрахункового рахунка Головного управління Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.1999 по 31.12.1999 та з 01.11.2000 по 31.12.2000 у сумі 583,32 грн. компенсації втрати частини зарплати у сумі 207,35 грн., а всього 790,67 грн. шляхом стягнення вказаних коштів у сумі 790,67 грн. з Державної судової адміністрації України.

В обґрунтування заяви зазначав, що головним розпорядником коштів державного бюджету щодо виконання зазначеної бюджетної програми є ОСОБА_2 судова адміністрація України.

Виконання рішень судів вказаної категорії має здійснюватися за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в Державному бюджеті головному розпоряднику бюджетних коштів ОСОБА_2 судовій адміністрації України, в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

У судове засідання державний виконавець не зявився, просив про розгляд заяви без його участі.

У судове засідання боржник ОСОБА_2 казначейська служба України, стягувач ОСОБА_1 не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви були повідомлені.

Оцінивши надані докази, судом встановлено наступне.

25.01.2002року Заводським районним судом м.Миколаєва було винесено рішення по справі ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Головного управління Державного казначейства України про стягнення заборгованості по заробітній платі і компенсації втрати частини заробітної плати. Ухвалено: стягнути з Міністерства фінансів України шляхом списання коштів з Головного управління Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.1999 по 31.12.1999 та з 01.11.2000 по 31.12.2000 у сумі 583,32 грн. компенсації втрати частини зарплати у сумі 207,35 грн., а всього 790,67 грн.

07.05.2010року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.01.2012року було замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-274/2002, виданого 14.05.2002року, боржника - Головне управління Державного казначейства України, його правонаступником ОСОБА_2 казначейська служба України.

Відповідно до ст.11 ЗУ Про виконавче провадження сторонами виконавчого провадження є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобовязана за рішенням вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як вбачається з тексту заяви державного виконавця про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в ньому мова йде фактично про заміну сторони виконавчого провадження боржника.

В той же час покладання обовязку погашення заборгованості на ОСОБА_2 судову адміністрацію виходило б за межі ухваленого судом 25.01.2002року рішення, оскільки судова адміністрація була створена пізніше і не є правонаступником боржників.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державної виконавчої служби України Відділу примусового виконання рішень про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, визначеному ст.294 ЦПК України.

Суддя: В.В.Андрощук