Номер справи137/1672/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2013 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

при секретарі Садковському Б.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні всмт.Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди, в якому зазначає, що 06.08.2013 року померла його мати ОСОБА_3. Коли вона померала то попросила його, щоб її похоронив священник ОСОБА_4, який є настоятелем храму в с.Багринівці. Виконуючи її волю він звернувся до нього, на що останній погодився лише за згоди їхнього сільського батюшки Полікарпа, тобто відповідача. При зверненні з відповідним проханням до батюшки він йому відмовив, зоборонив старості церкви видати церковні реманенти для передачі тіла землі, заборонив читати молитву над покійником і всім людям йти на поминальний обід. Він змушений був звернутися до священника с.Дяківець Літинського району, який провів поховання його матері. Крім того після служб у церкві, священик поширює відносно нього неправдиві чутки, а саме те, що він не був у священика ОСОБА_4 у день похорону, не був майже сім років у церкві та інше. Оскільки він є віруючою людиною, виконує всі заповіді Господні, вважає що дії позивача є протиправними і такими, що не відповідають принципам людської моралі, є такими, що принижують його людську гідність та пам'ять про покійну його маму. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить на сході прихожан церкви села с.Літинка спростувати вищезазначену інформацію, а також сплатити на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, витрати за надання юридичної допомоги в сумі 200 гривень і витрати понесені ним за сплату судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що 06.08.2013 року в с.Яблунівка Літинського району померла його мама. Ще за життя мама йому заповіла, щоб її похоронив священник ОСОБА_4, який раніше служив у сільському храмі. Він разом з братом ОСОБА_5 поїхав в с.Багринівці до священика ОСОБА_4, щоб запитати чи згоден він провести його маму в останню путь. Батюшки вдома не було, його дружина дала номер мобільного телефону. Степан подзвонив до нього і розповів ситуацію, на що останній відповів, що якщо їхній сільський священнослужитель Полікарп дасть згоду, то він виконає бажання його мами. Вони повернулися назад в с.Літинка і він пішов до отця Полікарпа. Того не було вдома і по мобільному телефону він звязався з ним. Отець Полікарп йому сказав, що в с.Літинка його приход, він ніде не зайнятий і може сам поховати матір. Він його згарячу запитав, що будеш хоронити як собаку?, оскільки батюшка не раз проповідував і говорив, що хто не ходить до церкви буду хоронити як собак. Після того він звернувся до жінок, які читають за покійником. Одна з них погодилася і читала в день смерті, а на другий день відмовилася, оскільки її батюшка Полікарп заборонив це робити. Також батюшка заборонив старості церкви надати культові знаряддя для похорону. Тоді він вимушений був поїхати в сусіднє село і попросив батюшку ОСОБА_4 здійснити похоронний обряд, на що останній погодився і в день похорону його зять поїхав туди і забрав батюшку разом з півчами та необідними знаряддям. Також священник Полікарп заборонив сільським людям приходити на поминальні обіди. Всю таку інформацію він чув від людей села, батюшка особисто йому цього нічого не говорив. Вже пройшло більше 40 днв після смерті матері, він переніс сильні моральні переживання, в нього погіршилися стосунки з мешканцями села і створюючи такі перешкоди відповідач завдав йому сильного дущевного хвилювання та моральної шкоди. Тому просить його позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що всі вищезазначені обставини не відповідають дійсності або є перекрученими та надуманими. Так, 06.08.2013 року він перебував в особистих справах в м.Хмільнику і до нього зателефонував ОСОБА_1. Він був як йому здалося трохи в підвипившому стані і повідомив йому, що в нього померла мати і він хоче, щоб її похоронив священик ОСОБА_4 з с.Багриновець. Він йому відповів, що це його парафія і згідно церковних правил він має здійснювати поховання. ОСОБА_1 йому в відповідь нагрубив. Згодом староста церкви розповіла йому, що ОСОБА_1 звернувся до священника іншої конфесії, щоб здійснити похорон. Оскільки церковні закони та правила не допускають, щоб представникам іншої конфесії надавати їхні церковні знаряддя, то він заборонив її це робити. Також він заборонив ОСОБА_6 читати над покійницею. Прихожанам села він говорив, що можете йти на похорон, постояти на подвір'ї, однак коли йде служба присутніми, щоб небули. Також хоче зазначити відносно того, що після закінчення кожної служби він робить проповіді, на яких "врозумлює" людей. Конкретно відносно ОСОБА_1 він нічого такого не говорив. За той час коли він служить у церкві, бачив його лише тоді, коли йде похорон, на інших службах він його ніколи не бачив і особисто з ним ніколи не спілкувався. При проведенні служб він говорив прихожанам, що хто не ходить на служби, до причастя, не сповідається, того при похованні до церкви брати не буде, оскільки це не перебачено канонами церкви. Вважає, що це все наклеп на нього і просить відмовити в задоволенні позову.

Із показань свідка ОСОБА_4 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він є настоятелем храму в с.Багринівці. 06.08.2013 року до нього зателефонував ОСОБА_5 з с.Літинка та повідомив, що в їхнього односельчанина померла мати і просив, щоб він провів похоронний обряд. Він відповів, що зможе провести такий обряд лише з дозволу батюшки Полікарпа, який є настоятелем храму в тому селі. Особисто з ОСОБА_1 він не говорив та не бачився в той день.

Із показань свідка ОСОБА_5 допитаного в судовому засіданні встановлено, що 06.08.2013 року він разом з ОСОБА_1 поїхали в с,Багринівці до батюшки. Оскільки його не було дома, він зателефонував до нього і запитав чи не зміг би він провести поховання в їхньому селі матері ОСОБА_1. Батюшка відповів, що може провести обряд з дозволу батюшки Полікарпа. Потім вони приїхали, де проживає батюшка Полікарп, його не було вдома. ОСОБА_1 зателефонував до нього і запитав чи дозволить він провести поховання померлої батюшці ОСОБА_4? На що він відповів, що він є на місці і зможе провести обряд поховання сам. ОСОБА_1 у відповідь запитав, що будеш хоронити як собаку? і розмову завершили. Крім того йому відомо, що батюшка заборонив видавати культове знаряддя для проведення поховання.

Із показань свідка ОСОБА_7 допитаного в судовому засіданні встановлено, що 06.08.2013 року до нього звернувся ОСОБА_1 з приводу поховання його матері. На наступний день він провів обряд поховання, ніяких перешкод йому ніхто не чинив. Для поховання він взяв необхідні церковні атрибути.

Із показань свідка ОСОБА_6 допитаної в судовому засіданні встановлено, що вона є прихожанкою церкви, де є настоятелем отець Полікарп. Вона читає молитви за покійними. 06.08.20143 року до неї прийшов ОСОБА_1 і попросив її читати молитву за його матір'ю. При цьому він сказав, що інші дві жінки, які читають молитви в с.Яблунівка захворіли і батюшка Полікарп про це знає. Вона читала молитви до вечора. На наступний день вранці вона розмовляла з батюшкою Полікарпом, який її повідомив, що обряд поховання він проводити не буде, тому читати її не має необхідності.

Із показань свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлено, що він є прихожанином церкви в с.Яблунівка. З приходом батюшки Полікарпа, ОСОБА_1 постійно наговарює на нього, йому не подобається те, що батюшка забороняє вживати горілку та вино на поминальних обідах. Крім того, при проведенні служб в церкві ОСОБА_1 жодного разу не був на них присутнім. Він був лише присутнім на похоронах, але в церку не заходив. Також повідомив, що при проведенні служб, батюшка жодного разу не казав, що хто не ходить до церкви, то того будем хоронити як собак. Батюшка говорив, хто не ходить до церкви, не сповідується, не причащається, того будуть хоронити з дому зразу на кладовище.

Із показань свідка ОСОБА_9 в судовому засіднні встановлено, що вона проживає в с.Яблунівка і є старостою церкви. Коли померла мати ОСОБА_1 він до неї з приводу отримання церковних атрибутів для поховання не звертався Також він не звертався, щоб вона читала за покійницею. В церкву він не ходив жодного разу. Відколи в них служить батюшка Полікарп, ОСОБА_1 його зневажає всіляко. При проведенні богослужінь, батюшка жодного разу не казав, що хто не буде ходити до церкви, то буду хоронити як собак. Він казав, що хто не ходить до церкви, не сповідується, не причащається, того будуть хоронити з дому зразу на кладовище.

Із показань свідка ОСОБА_10 допитаної в судовому засіднні встановлено, що вона є прихожанкою церкви в с.Ядблунівка і читає молитви за покійниками. В день смерті матері ОСОБА_1 він до неї не приходив. Також батюшка Полікарп не забороняв її здійснювати читання молитви. ОСОБА_1 бачила лише на Пасху біля церкви та коли хоронили людей.

Із показань свідка ОСОБА_11 допитаної в судовому засіданні встанволено, що вона є прихожанкою церкви в с.Яблунівка. Відтоді коли батюшка Полікарп прийшов служити в їхнє село, то ОСОБА_1 його незлюбив. Батюшка намагався наладити з ним стосунки, запрошував прийти до церкви попричащатися, однак останній не захотів і обзиває його "монахом". Також її відомо, що батюшка не забороняв видавати культові знаряддя для поховання.

Із копії свідоцтва про смерть (а.с.5) судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 06.08.2013 року. Довідки Літинецької сільської ради (а.с.6,7) свідчать, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації в с.Яблунівка по вул.Партизанська 6 Літинського району в будинку своєї матері ОСОБА_3, яка померла 06.08.2013 року і він похоронив її за власний кошт.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на захист честі і гідності . Гідність та честь фізичної особи є недоторканою.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки в судовому засіданні не підтвердився факт поширення недостовірної інформації відповідачем про те, що ОСОБА_1 не звертався до священника с.Багринівці ОСОБА_12 про поховання ним його матері ОСОБА_3, яка померла 06.08.2013 року. Оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1Ю, та свідок ОСОБА_5 підтвердили, що позивач особисто не спілкувався з священником ОСОБА_12.

Також в судовому засіданні не підтвердився факт публічних виступів відповідача щодо того, "хто не ходить до церкви, того він буде хоронити як собак", оскільки це спостовано показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 та самого ОСОБА_1, який пояснив, що даних слів він від батюшки не чув, а сам їх сказав в розмові по телефону в день смерті.

Не знайшла свого підтвердження також інформація щодо того, що ОСОБА_1 постійно ходить до церкви і є її прихожанином, оскільки свідки допитані в судовому засіданна підтвердили, що ОСОБА_1 до церкви на богослужіння не ходить, був лише кілька разів при похованні і то біля церкви.

Враховуючи вищевикладене та те, що позовні вимоги позивача щодо поширення недостовірної інформації відповідачем не відповідають дійсності, тому не підлягає до задоволення і позов в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено факт її спричинення відповідачем. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не пояснив та не довів, в чому саме вона полягає.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.3,10,30,60,214,215 ЦПК України і на підставі ст. 68 Конституції України, ст.297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів після проголошення.

Суддя : Желіховський В. М.