печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

18 вересня 2013 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г. , розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві повинно бути зазначено ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобу зв'язку, якщо такі відомі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, подаючи позов до Печерського районного суду м. Києва, керувався ч.2 та ч.10 ст.110 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місяця перебування фізичної особи, тобто того місця, де він тимчасово не проживає, а знаходиться.

У зв'язку з наведеним судом мають прийматися до уваги положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», який регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Під місцем перебування розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем проживання цей Закон визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік (стаття 3 Закону).

Громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання (стаття 6 Закону).

Реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семи днів після прибуття в місцеперебування. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи (стаття 8 Закону).

Отже, пред'явлення позову за місцезнаходженням відповідача можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Тобто, зазначене позивачем останнє відоме місце перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_1, яке є місцем реєстрації позивача, не може вважатися зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача, а належних доказів цього позивачем суду не надано.

Крім того, позивачем до Печерського районного суду м. Києва подавався аналогічний позов, в якому позивачем було зазначено, що місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2.

Разом з тим, звертаючись до суду повторно з даним позовом, позивач не зазначає адресу проживання відповідача у Республіки Польщі.

Обов'язок зазначити місце проживання (перебування) відповідача статтею 119 ЦПК України покладений на позивача.

Таким чином, позивач повинен надати до суду повні відомості про місце проживання/перебування відповідача та конкретно визначитися з підсудністю.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

В разі невиконання вимог ст. 119 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 121, 210, 293, 383 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати час протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для виправлення вказаних судом недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Г.Ільєва