Справа № 442/3784/13-ц
Провадження №2/442/1341/2013
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2013 року місто Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк» про визнання недійсним договору поруки, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір поруки №202906-ДП1 від 31.03.2011 року, відмовити відповідачу у задоволенні первісного позову в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Разом з тим, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

За змістом п.п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України та п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно абзаців 1, 2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулює провадження у праві до судового розгляду» уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і якими належить керуватися при вирішенні спору, зокрема, у позивача суд повинен зясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

З позовних вимог вбачається, що по справі не чітко сформульований предмет позову (що конкретно вимагає позивач), і зміст позовних вимог (який спосіб захисту свого права він обрав).

Окрім цього, у позовній заяві зазначено, що докази, на які є посилання у позові є в матеріалах справи, проте такі до позовної заяви на вимогу ст.119 ЦПК України позивачем не долучено.

Виходячи із сформульованих та викладених позивачем позовних вимог не має можливості розглянути справу по суті та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк» про визнання недійсним договору поруки залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в пятиденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити ОСОБА_1, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлів З.С.