Справа № 117/1124/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2013 року Совєтський
районний суд Автономної Республіки
головуючого -
судді Петрової Ю.В.
за участю: секретаря -
позивача - ОСОБА_1
заочно розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Совєтський Совєтського району
Автономної Республіки Крим цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,
судових витрат,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики у сумі 35 000 гривень та
судових витрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20
травня 2009 року між позивачем та
відповідачкою був укладений договір
позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у
сумі 50 000 гривень, які зобов'язалася
повернути до 01 листопада 2009 року, про що
було складено розписку. В обумовлений
між сторонами строк відповідачка суму
боргу у повному обсязі не повернула, що
послужило підставою звернення до суду.
Зазначаючи, що протягом всього часу за
його згодою на розстрочку
відповідачкою йому повернуто загалом 15
000 гривень, останній раз вона передала
йому приблизно 2 500 гривень у червні 2012
року, просить стягнути на його користь
суму боргу у загальному розмірі 35 000
гривень та судовий збір у розмірі 350
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі, з підстав, викладених у
позовній заяві, наполягав на
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи сповіщена належним
чином в порядку абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК
Враховуючи згоду позивача на заочний
розгляд справи, судом постановлена
ухвала про заочний розгляд справи
відповідно до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224,
225 ч. 1 ЦПК України на підставі наявних у
справі доказів, які свідчать про
правовідносини, які склалися між
сторонами.

Заслухавши пояснення позивача,
розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Особа, яка вважає, що її право порушене,
самостійно визначає спосіб його
захисту, передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що спірні
правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються ст.ст. 1046 - 1050 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або цінні речи, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

При цьому договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ч. 2 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Як встановлено у судовому засіданні та
вбачається з матеріалів справи, між
сторонами 20 травня 2009 року було
укладено договір позики, згідно якого
відповідачка ОСОБА_2 взяла у позивача
ОСОБА_1 50 000 гривень із зобов'язанням
повернення у термін до 01 листопада 2009
року, що підтверджується розпискою
відповідачки.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства є, зокрема, свобода
договору, яка полягає у визнанні за
суб'єктом цивільного права можливості
укладати договори (або утримуватись
від укладення договорів) і визначати їх
зміст на свій розсуд відповідно до
досягнутої з контрагентом
домовленості.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що
договір є обов`язковим до виконання
сторонами.

Згідно положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України.

Вищезазначене встановлює ст. 1049 ЦК
України, якою передбачено обов'язок
позичальника повернути позикодавцеві
позику, зокрема, грошові кошти у такій
самій сумі, у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що у порушення вимог
ст.ст. 526, 1049 ЦК України відповідач
взяті на себе зобов'язання не виконала,
вчасно суму боргу у повному обсязі
позивачу не повернула, повернувши на
час розгляду справи загалом 15 000
гривень.

Отже, на день розгляду справи судом
борг відповідачки перед позивачем
склав 35 000 гривень.

Таким чином, вимоги позивача є
правомірними та підлягають
задоволенню у повному обсязі у сумі 35 000
гривень.

Відповідачкою під час розгляду справи
вимог щодо оспорювання договору позики
та визнання його недійсним у
встановленому законом порядку не
заявлено.

Вимоги позивача про стягнення судових
витрат, понесених при подачі позову до
суду у відповідності зі ст. 88 ЦПК
України та Закону України «Про судовий
збір», підлягають присудженню з ОСОБА_2
у повному обсязі.

А саме, з відповідачки на користь
ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір
у розмірі 350 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 1046,
1048, 1051 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 5, 10,
11, 57, 60, 88, 158, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 35 000 (тридцять п'ять
тисяч) гривень, судовий збір у розмірі
350 (триста п'ятдесят) гривень, а взагалі
35 350 (тридцять п'ять тисяч триста
п'ятдесят) гривень.

Рішення суду, постановлене при
заочному розгляді справи, може бути
переглянуте Совєтським районним судом
Автономної Республіки Крим, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії. У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення заочне рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення через Совєтський районний суд
Автономної Республіки Крим.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Ю.В. Петрова