Справа № 2-213/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2013 р. Дніпровський районний
суд м.Києва

в складі : головуючого - судді
Гончарука В.П.

при секретарі - Лисенко
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної внаслідок користування
житловим приміщенням та за об'єднаним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення членом сім»ї, суд,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
уточненій редакції якого просила суд
стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 плату за
комунальні послуги, упущену вигоду з
оренди приміщення квартири АДРЕСА_1 та
суму моральної шкоди.

Вимоги мотивовані тим, що позивач стала
власником квартири АДРЕСА_1 внаслідок
укладення 25.11.1998р. відповідного
договору дарування зі своїм батьком,
ОСОБА_4 При цьому, після укладення
такого договору батько проживав з нею в
цій квартирі.

Через деякий час ОСОБА_4 уклав шлюб з
ОСОБА_2, однак продовжував проживати
окремо від неї в квартирі позивача.
Згодом відповідач ОСОБА_2 переїхала до
батька позивача та стала разом із своєю
дочкою ОСОБА_3 проживати в спірній
квартирі, що стало підставою для
переїзду позивача в іншу квартиру, адже
проживати разом з відповідачами вона
не змогла.

Згоду на реєстрацію відповідачів в
своїй квартирі позивач надала на
прохання батька.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, однак
відповідачі продовжили проживати в
квартирі позивача, не сплачуючи при
цьому за комунальні послуги. В
подальшому ОСОБА_3 одружилась та
виселилась з квартири, в приміщенні
квартири ще протягом декількох років
проживала ОСОБА_2 одноособово.

Враховуючи те, що відповідачі протягом
користування квартирою не сплачували
за фактично спожиті комунальні послуги
а також перешкоджали позивачу
розпоряджатись своєю власністю,
остання вважає, що за період з березня
2010 р. по грудень 2012 р. відповідачами їй
заподіяно матеріальні збитки в розмірі
120 000 грн. упущеної вигоди через
несплату орендної плати, 10 953,08 грн.
вартості оплачених позивачем
комунальних послуг та 25 000 грн.
моральної шкоди, які позивач просить
пропорційно до часу проживання в
квартирі стягнути з ОСОБА_2 - 66 000 грн.
упущеної вигоди, 5962,38 грн. збитків,
пов»язаних із сплатою витрат на
житлово - комунальні послуги, та 12 500
грн. моральної шкоди, з ОСОБА_3 - 54 000 грн.
упущеної вигоди, 4990,70 грн. збитків,
пов»язаних із сплатою витрат на
житлово - комунальні послуги, та 12 500
грн. моральної шкоди.

Невиконання відповідачами вказаних
вимог в добровільному порядку стало
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

Протягом слухання даної справи
відповідною ухвалою суду від 05 червня
2012 р. наведений позов ОСОБА_1 було
об»єднано в одне провадження з
цивільною справою за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визначення членом сім»ї, за
яким в судовому засіданні ОСОБА_2
просила суд визнати її членом сім»ї
ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що
вона як дружина померлого ОСОБА_1
згідно положень Сімейного кодексу
України, Житлового кодексу УРСР та
інших законодавчих актів є мачухою
ОСОБА_1 та, відповідно, є членом її
сім»ї.

В судовому засіданні сторона позивача
за первісним позовом ОСОБА_1 свій позов
підтримали та просили його
задовольнити, заперечуючи проти
задоволення об»єднаного позову в
повному обсязі.

Сторона відповідачів за первісним
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 первісний
позов не визнала, підтримала
об»єднаний та просила визнати ОСОБА_2
членом сім»ї ОСОБА_1

Вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні, на
підставі договору дарування квартири
від 25.11.1998 р., укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 остання володіє на праві
приватної власності квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_4, батька
ОСОБА_1 та є матір»ю ОСОБА_3

Виходячи з копії довідки форми №3,
виданої 07.10.2010р. за номером 64 ЖБК
«Карпати», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 починаючи з
31.08.1998 р. зареєстровані в спірній
квартирі.

Виходячи з пояснень сторін, наданих
суду протягом слухання справи,
встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відбувалась на прохання ОСОБА_4
за згоди ОСОБА_1, після проведення якої
ОСОБА_1 дозволила своєму батькові разом
з ОСОБА_2 як подружжю та ОСОБА_3, як дочці
ОСОБА_2 проживати в спірній квартирі.

В подальшому у зв»язку зі смертю
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 позиція ОСОБА_1 щодо
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спірній
квартирі змінилась, через деякий час
після смерті батька ОСОБА_1 в письмовій
формі відповідними листами, копії яких
наявні в матеріалах справи просила
останніх звільнити приміщення
квартири та знятись з реєстраційного
обліку в ній, однак відповідачі з
первісним позовом згідно відповідних
відміток в їх громадянських паспортах
ОСОБА_2 знялись з реєстрації лише
21.12.2012р., ОСОБА_3 - 06.06.2012 р.

При цьому, позиція сторони ОСОБА_2 щодо
однієї сім»ї з ОСОБА_1 доведена не була,
адже в розріз з вимогами ст. 3 СК України
останні не поріднені між собою крівним
зв»язком, спільно не проживали, не
пов»язані між собою спільним побутом
та не мають будь - яких спільних прав та
обов»язків.

З наведеного, а також з позиції сторони
ОСОБА_1 по суті позову суд робить
висновок, що згода на проживання
останніх в приміщенні спірної квартири
зникла починаючи з березня 2010р., з цього
періоду оплата спожитих комунальних
послуг належить до сплати їх
фактичними споживачами.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
будучи членами сім»ї позивача за
первісним позовом проживали в квартирі
за її згодою, суд вважає відповідачів
за первісним позовом наймачами
спірного житлового приміщення на
безоплатній основі, адже питання
оплати найму квартири сторони не
вирішували.

Кошти, сплачені ОСОБА_2 за комунальні
послуги за період з березня 2010р. по
грудень 2012р. в загальній сумі 10 953,08 грн.
згідно поданих суду квитанцій, суд
рахує як збитки, завдані останній
внаслідок невиконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3
обов»язків, покладених на них ЖК УРСР,
ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» по
оплаті таких послуг.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу
Української РСР наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги. Квартирна
плата та плата за комунальні послуги в
будинках державного і громадського
житлового фонду вносяться щомісяця в
строки, встановлені Радою Міністрів
Української РСР.

Згідно ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.35 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і при будинковими
територіями, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року №572, обов'язок по сплаті за
обслуговування і ремонт будинку,
комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 3 СК України,
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Згідно вимог ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є зокрема, доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Положеннями статті 23 ЦК України
визначено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Підсумовуючи наведене, в судовому
засіданні знайшли своє підтвердження
доводи ОСОБА_1 щодо завданих їй збитків
внаслідок неоплати відповідачами за
первісним позовом спожитих
комунальних послуг а також доводи щодо
відсутності підстав вважати сторін
членами сім»ї, однак упущеної вигоди
ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, пов»язаних з орендою
квартири позивача судом встановлено не
було та сторонами не доведено.

Крім того, відсутні також і підстави
для відшкодування моральної шкоди
ОСОБА_1 адже жодних винних протиправних
дій в бік останньої, страждань або
принижень також встановлено не було.

Одже, первісний позов підлягає
задоволенню в частині розрахованої
стороною ОСОБА_1 суми збитків,
пов»язаних зі сплатою комунальних
послуг у визначених відповідно до часу
проживання відповідачів в квартирі
частинах.

Об»єднаний позов задоволенню не
підлягає за недоведеністю та
відсутністю правових підстав для
такого.

Судові витрати підлягають розподілу в
порядку, визначеному положеннями ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 22,23, ЦК України, ст. 3 СК
України, ст. 68 ЖУ УРСР, ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 88,
209, 215-218 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди заподіяної внаслідок
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 паспорт НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 5962 грн. 38 коп. витрат по
сплаті за комунальні послуги 120 грн.
витрат по оплаті судового збору, витрат
по оплаті ІТЗ 18,50 коп., а всього стягнути
6 100, 88 грн. (шість тисяч сто грн.88 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 паспорт НОМЕР_2 на
користь ОСОБА_1 4990 грн. 70 коп. витрат по
сплаті за комунальні послуги 109 грн. 40
коп. витрат по оплаті судового збору, 18
грн. 50 коп. витрат по оплаті ІТЗ., а
всього стягнути 5 118, 6 грн. ( п'ять тисяч
сто вісімнадцять грн. 60 коп.).

В іншій частині задоволення позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної внаслідок користування
житловим приміщенням - відмовити.

В задоволенні об'єднаного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення членом
сім'ї - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
діб з дня його проголошення.

С у д д я