Справа № 490/5162/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2013 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
–

Голуба
шенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового
рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримакння
повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою
про винесення додаткового рішення по
цивільній справі №490/5162/13-ц за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримакння повнолітньої
дитини, в якому просилася, що суд не
встановив в резолютивній частині
рішення в якому саме розмірі від усіх
видів доходів відповідача слід
утримувати аліменти, але при
оголошенні вступної та резолютивної
частини рішення суд визначив цей
розмір в 25% від усіх видів доходів
відповідача.

Рішенням Центрального районного суду
міста Миколаєва від 31.07.2013 року
задоволено частково позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини усіх видів його доходу, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня звернення до суду, до повноліття
дитини.

У судове засідання сторони не
з’явилися, про дату слухання справи
сповіщалися належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду питання про ухвалення
додаткового рішення розглянуто за
відсутності сторін, оскільки у
відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України,
їх присутність не є обов’язковою.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлене наступне.

При розгляді даної справи судом було
вивчено доводи позову, матеріали
справи та надана в нарадчій кімнаті
оцінка представленим по справі
письмовим доказам, на підставі чого суд
дійшов висновку про необхідність
задовольнити позов частково.

У відповідності до вимог ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення,
може за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо:
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення;
суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати; суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367 цього Кодексу;
судом не вирішено питання про судові
витрати.

Згідно п.20
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року №14 «Про
судове рішення у цивільній
справі»додаткове рішення може бути
ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених статтею 220 ЦПК; воно не
може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення може ухвалити лише
той склад суду, що ухвалив рішення в
даній справі. В іншому разі особа має
право звернутися до суду з тими
вимогами на загальних підставах. При
порушені питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви.

Суд
приходить до висновку, що не має
підстав для ухвалення додаткового
рішення у відповідності до вимог
статті 220 ЦПК України , оскільки в
рішенні Центрального районного суду
м.Миколаєва від 31.07.2013 року допущенна
описка, тому слід в задоволенні заяви
відмовити.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215, 220 ЦПК
України, суд, –

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви – відмовити..

Додаткове рішення суду може бути
оскаржене через суд першої інстанції
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ

Г.В. ПОДЗІГУН