Справа № 2-40/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про виправлення описки по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві в інтересах Сьомої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійним та визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на частину квартири,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2011 року, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві в інтересах Сьомої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійним та визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на частину квартири, призначено повторну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії на наркології Міністерства охорони здоров'я України.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2011 року за №1691, на підставі пункту 3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл вищезазначеної цивільної справи.

09 листопада 2011 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві в інтересах Сьомої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійним та визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на частину квартири, передано в провадження судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

17 травня 2013 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшло клопотання В.о. директора Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України Табачнікова С.І. щодо уточнення змісту мотивувальної частини ухвали суду від 04 липня 2011 року, а саме: чи слід в тексті ухвали суду від 04 липня 2011 року у фрагменті "…на час підписання заповіту 12 вересня 2004 року, складеного на користь ОСОБА_2." посилання на " 12 вересня 2004 року" сприймати як описку та читати даний фрагмент наступним чином "…на час підписання заповіту 02 жовтня 2002 року, складеного на користь ОСОБА_2."( оскільки, згідно листа Київського міського управління юстиції №687/442 від 15.03.06 - т.1 а.с.49, ОСОБА_5 12.09.2004 року заповіту не складала; в справі наявна електрофотокопія заповіту ОСОБА_5 від 02.10.2002 на користь ОСОБА_2 - т.1 а.с. 56).

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши підстави для виправлення описки в мотивувальній частині повного тексту ухали суду, суд приходить до наступного.

04 липня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва (суддя Козачук О.М.), в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві в інтересах Сьомої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійним та визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на частину квартири, винесено ухвалу про призначення повторної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи, проведення якої доручено експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України.

На розгляд експертів поставлено наступні питання:

- чи можна вважати висновки попередніх експертиз до кінця обґрунтованими, а акти експертиз повними?

- чи стало рішення ОСОБА_5 скласти заповіт не на користь ОСОБА_1 наслідком її хворобливого стану або було адекватною реакцією на їхні особисті з братом стосунки? Чи могли ці стосунки вплинути на рішення ОСОБА_5 при складанні заповіту?

- чи могла ОСОБА_5 за станом здоров'я правильно розуміти свої дії та свідомо керувати ними на час підписання заповіту 12 вересня 2004 року, складеного на користь ОСОБА_2?

Відповідно до частини першої статті 219 Цивільного процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущенні у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Судом встановлено, що в резолютивній частині повного тексту ухвали суду від 04 липня 2011 року допущено технічну помилку, а саме невірно зазначено дата укладення заповіту, який оспорюється сторонами спору в межах розгляду даної цивільної справи, дата якого зазначено як " 12 вересня 2004 року", який слід виправити та читати по тексту ухали суду як " 02 жовтня 2002 року", тому така технічна помилка може бути виправлена шляхом винесення ухвали суду про виправлення описки, оскільки внесення виправлення в цій частині по своїй сутті не змінює предмету позову та не виходить за межі заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 219 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

В резолютивній частині повного тексту ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2011 року, яке винесена в межах розгляду цивільної спавши за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві в інтересах Сьомої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійним та визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на частину квартири, дату підписання заповіту яка зазначена як " 12 вересня 2004 року" виправити та читати в ухвалі суду як " 02 жовтня 2002 року", у зв'язку з чим в резолютивній частині ухвали суду третє питання, яке поставлене перед експертами, читати як : " чи могла ОСОБА_5 за станом здоров'я правильно розуміти свої дії та свідомо керувати ними на час підписання заповіту 02 жовтня 2002 року, складеного на користь ОСОБА_2?".

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я