Справа № 490/868/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

01 листопада 2013
року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого судді

Подзігун
Г.В.

при секретарі

Голубашенко Т.О.

за участю позивача

ОСОБА_1

представника позивача

ОСОБА_2

відповідачів

ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника відповідачів

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу, визнання
права власності в порядку розподілу
спільної сумісної власності чоловіка
та жінки, які проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом;

зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, визнання права
власності в порядку розподілу спільної
сумісної власності чоловіка та жінки,
які проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити частково.

Встановити факт
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією
сім'єю без шлюбу з 01.02.1999 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1
та право власності на 1/3 частину
автомобілю марки ВАЗ моделі 21053, 1991 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про визнання права власності
в порядку спадкування за законом -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 та право власності на 1/3
частину автомобілю марки ВАЗ моделі
21053, 1991 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1 за кожною.

В задоволенні
інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь держави судовий збір
в розмірі по 107,90 грн. з кожного.

Рішення може бути
оскаржене через суд першої інстанції
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів.

Суддя

Подзігун Г.В.

Справа
№490/868/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2013 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді

Подзігун Г.В.

при секретарі

Голубашенко Т.О.

за участю позивача

ОСОБА_1

представника позивача

ОСОБА_2

відповідачів

ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника відповідачів

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу, визнання
права власності в порядку розподілу
спільної сумісної власності чоловіка
та жінки, які проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом;

зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, вимоги якого
уточнила в ході розгляду справи по
суті та просила встановити факт її
проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу в період з
06.01.1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати
право власності в порядку розподілу
спільної сумісної власності чоловіка
та жінки, які проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою, на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2
частину автомобілю марки ВАЗ моделі
21053, 1991 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1. При цьому просила про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1 та на 1/6 частину
автомобілю марки ВАЗ моделі 21053,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування вимог вказувала,
що з 06.01.1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1
проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю без
шлюбу. За час спільного проживання
01.11.1999 року ними на ім'я ОСОБА_6 була
придбана кв.АДРЕСА_1. В 2002 році також
на ім'я ОСОБА_6 був придбаний автомобіль
ВАЗ моделі 21053 (1999 року випуску).
Оскільки вказане майно належить їм на
праві спільної сумісної власності,
просила про розподіл його в рівних
частках.

Також позивачка вказувала, що в
2010 році ОСОБА_6 захворів та через
тяжку хворобу перебував у безпорадному
стані фактично до моменту смерті,
внаслідок чого вона опіклувалася,
матеріально забезпечувала та надавала
іншу допомогу, що є підставою для зміни
черговості одержання права на
спадкунання. При цьому просила про
визнання за нею права власності на 1/3
частину спадкового майна, яке
складається з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 та 1/2 частини автомобілю марки
ВАЗ моделі 21053, реєстраційний номер
НОМЕР_1 , а саме на 1/6 частину
вищевказаного майна.
ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися
до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
та просили визнати за ними право
власності за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/3
частину автомобілю марки ВАЗ моделі
21053, 1991 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1 за кожною. В обгрунтування
позовних вимог посилалися на неприязні
відносини із позивачкою, яка утримує у
себе правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вимоги
первісного позову підтримали та
просили про його задоволення, в
задоволенні зустрічного позову
просили відмовити.

Позивачі за зустрічним позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги свого позову
підтримали та просили про його
задоволення, вимоги первісного позову
не визнали. Їх представник ОСОБА_5
підтримав позицію своїх довірителів.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши доводи позовів,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_6 23.12.1967 року зареєстрував
шлюб з ОСОБА_8, доньками від якого є
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Шлюб розірвано 06.01.1999
року.

Як пояснила позивачка та визнали
відповідачі, після розірвання шлюбу з
першою дружиною ОСОБА_6 почав проживати
однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_1 та
проживав з нею до моменту смерті.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами ті іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Тому факт проживання однією
сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з
01.02.1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягає
доказуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер та
після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді квартири АДРЕСА_1 та
автомобілю марки ВАЗ моделі 21053, 1991 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Із
заявою про прийняття вказаної спадщини
в передбачений законом строк до
нотаріальної контори звернулися
спадкоємці перщої черги ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, однак у видачі свідоцтва про
прийняття спадщини їм було відмовлено
у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючого документа на
спадкове майно.

Крім зазначених осіб до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1,
якій також було відмовлено у видачі
свідоцтва про прийняття спадщини у
зв'язку з недоведеністю родинних
відносин із спадкодавцем.

Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного
Кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно вимог ст.1264 Цивільного
Кодексу України у четверту чергу право
на спадкування за законом мають особи,
які проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 Цивільного
Кодексу України спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

При цьому ст.1259 Цивільеного
Кодексу України встановлено, що
черговість одержання спадкоємцями за
законом права на спадкування може бути
змінена нотаріально посвідченим
договором заінтересованих
спадкоємців, укладеним після відкриття
спадщини. Цей договір не може порушити
прав спадкоємця, який не бере у ньому
участі, а також спадкоємця, який має
право на обов'язкову частку у спадщині.
Фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Як заначено вище, ОСОБА_1
проживала зі спадкодавцем однією сімєю
без шлюбу з 01.02.1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.
За такого вона є спадкоємцем четвертої
черги.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_6 хворів на
правосторонній кокс артозу четвертого
ступеню, правосторонній травматичний
гонартроз четвертого ступеню двічі, з
02.11.2010 року по 16.11.2010 року та 03.11.2010 року
йому було виконано оперативне
втручання - тотальне ендопротезування
правого кульшового суглоба, з 15.02.2011
року по 01.03.2011 року та 16.02.2011 року йому
було виконано оперативне втручання -
тотальне ендопротезування правого
колінного суглоба. У 2012 році йому був
поставлений діагноз - злоякісне
новоутворення головного мозку, що
стало причиною його смерті.

Таким чином протягом тривалого
часу ОСОБА_1 опікувалась, матеріально
забезпечувала та надавала іншу
допомогу ОСОБА_6 який через тяжку
хворобу був у безпорадному стані з
листопада 2010 року по момент смерті.

При цьому судом встановлено, що
ОСОБА_6 потребував сторонньої допомоги
з боку своїх дочок, які не надавали її
батькові, єдиною допомогою зі сторони
ОСОБА_3 були грошові кошти в розмірі 300
доларів США, які вона на прохання
батька позичила йому на операцію та які
їй були в наступному повернуті.

На підставі вищевикладеного суд
дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право
одержати право на спадщину після
смерті ОСОБА_6 разом із спадкоємцями
першої черги ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за
такого за кожною із спадкоємців слід
визнати право власності на 1/3
спадкового майна. Таким чином за
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід визнати в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 та право
власності на 1/3 частину автомобілю
марки ВАЗ моделі 21053, 1991 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 за кожною.

В іншій частині позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ст. 86 Цивільного Кодексу
України, який діяв на момент виникнення
права власності спадкодавця, право
власності - це врегульовані законом
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження майном.
Право власності в Україні охороняється
законом. Держава забезпечує
стабільність правовідносин власності.
Власність в Україні виступає в таких
формах: приватна, колективна, державна.
Усі форми власності є
рівноправними.Відносини власності
регулюються Законом України "Про
власність", цим Кодексом, іншими
законодавчими актами.

Згідно ст.112 вищевказаного
Кодексу майно може належати на праві
спільної власності двом або кільком
колгоспам чи іншим кооперативним та
іншим громадським організаціям, або
державі і одному чи кільком колгоспам
або іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або двом чи
кільком громадянам. Розрізняється
спільна власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

За такого суд не вбачає підстав
для визнання за ОСОБА_1 права
власності на 1/2 частину належних на
праві власності ОСОБА_6 квартири
АДРЕСА_1 та автомобілю марки ВАЗ моделі
21053, 1991 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, оскільки за час розгляду
справи нею не надано суду жодного
доказу на підтвердження утворення
спільної часткової власності ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 Посилання на ст.74 Сімейного
Кодексу України суд не приймає до
уваги, оскільки він набрав чинності
після набуття ОСОБА_6 права власнсоті
на спірне майно.

Враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що вимоги як
первисного так й зустрічного позовів
підлягають частковому задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід стягнути на
користь держави судовий збір в розмірі
по 107,90 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу, визнання права власності в
порядку розподілу спільної сумісної
власності чоловіка та жінки, які
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити частково.

Встановити факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією сім'єю без
шлюбу з 01.02.1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 та право власності на
1/3 частину автомобілю марки ВАЗ моделі
21053, 1991 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про визнання права власності
в порядку спадкування за законом -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 та право власності на 1/3
частину автомобілю марки ВАЗ моделі
21053, 1991 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1 за кожною.

В задоволенні інших
позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь держави судовий збір в розмірі
по 107,90 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене
через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів.

Суддя

Подзігун Г.В.