АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9183/13 Справа № 182/3977/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2013 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Ремеза В.А., Прозорової М.Л., при секретареві Глубоченку М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 травня 2013 року про відмову у забезпеченні позову,-

в с т а н о в и л а :

У квітні ОСОБА_2Є звернулась до суд з позовом, у якому просила заборонити співвласнику ОСОБА_3 будівництво та реконструкцію будинку №58 по вул.Піддубного у м.Нікополь з посиланням на те, що внаслідок вказаних дій відбувається руйнування її частини будинку. Одночасно ОСОБА_2 заявила і про забезпечення позову шляхом заборони проведення будівельних робіт на час вирішення справи. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7.05. 2013р. відмовлено у забезпеченні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про заборону будівництва. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказану ухвалу судді, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції посилався на недоведеність ОСОБА_2 того, що саме дії відповідача призводять до пошкодження її будинку.

Вказаний висновок судді суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

За розясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Суддею суду першої інстанції при вирішенні заяви про забезпечення позову вказані вимоги законодавства не враховано та не зясовано, чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Пославшись на недоведеність того, що саме дії відповідача призводять до пошкодження частини будинку позивачки, суд першої інстанції тим самим зробив передчасний висновок відносно суті позовних вимог. Між тим на стадії вирішення питання про забезпечення позову суд мав лише зясувати, чи дійсно між сторонами виник спір, а не про обґрунтованість та доведеність заявленого позову, що має вирішуватись при розгляді останнього по суті.

Таким чином суддею суду першої інстанції порушено порядок вирішення питань, повязаних з забезпеченням позову, а тому його ухвала на підставі п.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею даного питання на повторний судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 травня 2013 року скасувати і передати питання щодо клопотання про забезпечення позову на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :