Справа № 462/2-3872/11
Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/5321/13
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи: 49
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
заочне рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 13 травня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним заочним рішенням
задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання батьківства. Визнано ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яку народила ОСОБА_3.
Виключено з актового запису № 2964 від 01
липня 2011 року про народження ОСОБА_5
запис про батька - ОСОБА_6, зазначивши в
графі „Батько" ОСОБА_4 (а.с. 115-117).

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 04 червня 2013 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд вище згаданого
заочного рішення залишено без
задоволення (а.с. 133) і дане рішення
відповідачка ОСОБА_3 оскаржила в
загальному порядку.

Апелянт просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити
позивачу у задоволенні його позовних
вимог, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Стверджує, що вона є одинокою матір'ю і
у зв'язку з її відсутністю в судових
засіданнях вона не мала можливості в
повній мірі подати докази на
підтвердження своїх заперечень щодо
батьківства позивача стосовно її
доньки.

Стверджує, що в село Селичівка
Баришівського району Київської
області до позивача ОСОБА_4 вона
приїхала вже вагітною від іншого
чоловіка.

Звертає увагу на те, що судом не
допитано свідків з її сторони, які були
свідками її „відносин з біологічним
батьком дитини, яким не є ОСОБА_4."

Припущення суду про те, що батьком її
дитини є позивач, яке грунтується на
тому, що вона разом з дитиною не
з'явилася на проведення судової
генетичної експертизи, вважає
неправомірним, оскільки проведення
даної експертизи було призначено в
київській експертній установі і
поїздка в м. Київ з маленькою дитиною в
зимовий період становила загрозу
здоров'ю малолітній.

Стверджує, що вона не заперечує проти
проведення такої експертизи за умови
проведення такої у м. Львові.

Вважає безпідставним посилання суду,
як на доказ того, що батьком майбутньої
дитини є ОСОБА_4, на той факт, що в
медичних документах позивач
вказувався як батько майбутньої
дитини, оскільки вона особисто таких
записів не робила і чому такі зроблено
в медичних документах їй не відомо.

Стверджує, що „в серпні-вересні 2010 року
в (неї) були відносини з іншим
чоловіком, який і є батьком (її) дитини",
і який „дізнавшись про рішення
Залізничного районного суду, ...
погоджується дати покази на
підтвердження свого батьківства".

Апеляційний розгляд справи у зв'язку з
неявкою в судові засідання по справі
апелянта (відповідачки), двічі
відкладався, однак апелянт, будучи
тричі своєчасно належним чином
повідомленою про час і місце
апеляційного розгляду справи (а.с. 141, 145,
150), в судове засідання не з'явилася і
про причини своєї неявки суд не
повідомила, що (у відповідності до ч.2
ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, а частиною 2
ст. 295 ЦПК України - що в апеляційній
скарзі мають бути зазначені в чому
полягає незаконність і (або)
необгрунтованість рішення або ухвали
(неповнота встановлення обставин, які
мають значення для справи, та (або)
неправильність установлення обставин,
які мають значення для справи,
внаслідок необгрунтованої відмови у
прийнятті доказів, неправильного їх
дослідження чи оцінки, неподання
доказів з поважних причин та (або)
неправильне визначення відповідно до
встановлених судом обставин
правовідносин); нові обставини, що
підлягають встановленню, докази,
підлягають дослідженню чи оцінці,
обгрунтування поважності причин
неподання доказів до суду першої
інстанції, заперечення проти доказів,
використаних судом першої інстанції
(п.п. 5 і 6).

Крім цього, частиною 1 ст. 146 ЦПК України
встановлено, що у разі ухилення особи,
яка бере участь у справі, від подання
експертам необхідних матеріалів,
документів або від іншої участі в
експертизі, якщо без цього провести
експертизу неможливо, суд залежно від
того, хто із цих осіб ухиляється, а
також яке для них ця експертиза має
значення, може визнати факт, для
з'ясування якого експертиза була
призначена, або відмовити у його
визнанні.

Ухвалами Залізничного районного суду
м. Львова від 27 липня 2012 року та від 25
жовтня 2012 року на клопотання позивача
(та незважаючи на письмові заперечення
відповідачки - а.с. 69-70) призначалися
експертизи на предмет встановлення
кровного споріднення між позивачем та
малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
оплату за проведення яких судом
покладалося на позивача (а.с. 73, 81), які
проведеними не були по причині
ухилення від їх проведення зі сторони
відповідачки.

В суді апеляційної інстанції позивач
підтвердив свою згоду на проведення
вище згаданої експертизи за його
рахунок (а.с. 152), однак (як зазначалося
вище) апелянт тричі в судове засідання
не з'явилася і про причини такої неявки
суд не повідомила, так само, як не
подала до суду апеляційної інстанції
будь-яких доказів на підтвердження
доводів поданої нею апеляційної
скарги.

За вище наведених обставин, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення по справі з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому приходить
до висновку про те, що підстави для його
скасування відсутні і апеляційну
скаргу на нього, яка не спростовує
висновків рішення суду, слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити та залишити заочне рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 13 травня 2013 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: