Провадження № 2/0182/4692/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.12.2013 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом після смерті чоловіка, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до
суду з позовною заявою до відповідачів
про визнання за нею права власності на
спадщину в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка.

В обгрунтування своїх
вимог позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
чоловік ОСОБА_4. Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
житлового будинку, загальною площею 75,5
кв.м. з надвірними будівлями по АДРЕСА_1
в м.Нікополі, а саме: житлового будинку
(літ.А), тамбуру (літ.а4), сараю (літ.Б),
навісу (літ.б); вбиральні (літ.Г); літньої
кухні (літ.Д, д, д1), підвалу (літ.Дпд),
гаражу (літ.Е); спорудження - 1-5, І, II.
Вказаний будинок належав чоловіку на
підставі договору купівлі-продажу АВА
№ 257885 рн. 1316 від 21.04.1999 року та договору
купівлі-продажу рн. 1626 від 10.06.1976 року.
Крім того, після смерті чоловіка по
АДРЕСА_1 в м.Нікополі залишилась
земельна ділянка, площею 0,037 га., яка
належала йому на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю, виданого на підставі рішення
Нікопольської міської ради № 775 від
26.11.1997 року. Також після смерті чоловіка
залишилися грошові вклади: у
державному ощадному банку України,
філія 012 рахунок НОМЕР_1; у державному
ощадному банку України, філія 7898/023
рахунок НОМЕР_2; у філії Нікопольського
відділення Українського акціонерного
комерційного
промислово-інвестиційного банку
рахунок НОМЕР_3. Оскільки її померлий
чоловік не залишив заповіту, вона для
прийняття спадщини, у встановлений
законом строк, звернулась до
приватного нотаріуса Нікопольського
міського нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5, який
15.11.2013 року видав їй Постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії на
підставі відсутності документів, які б
підтвердили право власності померлого
чоловіка ОСОБА_4 на житловий будинок та
земельну ділянку. Крім того, відповідно
до технічного паспорту, виданого КП
„НМБТІ" за адресою по АДРЕСА_1 в
м.Нікополі збудовано самочинно тамбур
а4, площею 5,1 м.кв. З метою приведення
самочинного будівництва до норм
діючого законодавства, вона звернулась
до ФЛП ОСОБА_7, який видав їй технічний
висновок на відповідність вимогам
державних будівельних норм житлового
будинку по АДРЕСА_1 м.Нікополі,
відповідно до якого вказане самочинне
будівництво не суперечить вимогам
державних будівельних норм. Своїм
листом управління містобудування та
архітектури Нікопольської міської
ради повідомило, що не заперечує проти
визнання права власності на зазначене
нерухоме майно. Відповідно до статті 1261
ЦК України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. Крім неї - його
дружини, спадкоємцями за законом є їх
діти - відповідачі по справі, які не
заперечують проти визнання права
власності на спадкове майно за нею. На
сьогоднішній день вона не може надати
документ, який би підтверджував
родинні відносини між її померлим
чоловіком ОСОБА_4 та їх з ним донькою
ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3), у
зв'язку із втратою свідоцтва про
народження. Але той факт, що ОСОБА_3 є
рідною донькою ОСОБА_4 може підтвердити
вона, її рідний брат ОСОБА_8 та її
онуки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 Відповідно до
ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі неохоплення
заповітом усієї спадщини, право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу. Згідно ст.1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені. Відповідно до ч.2
ст.1228 ЦК України, право на вклад входить
до складу спадщини незалежно від
способу розпорядження ним. Відповідно
до ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від
прийняття спадщини відмовився один із
спадкоємців за законом з тієї черги,
яка має право на спадкування, частка у
спадщині, яку він мав право прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
законом тієї ж черги і розподіляється
між ними порівну. Відповідно до ст.1268 ЦК
України, вона фактично прийняла
спадщину, оскільки проживала зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, продовжує проживати у
вказаному будинку, сплачує всі
комунальні платежі, доглядає за
будинком та городом. За таких обставин
звернулась до суду.

В судове засідання
позивачка не прибула, надала до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутність, на задоволенні позовних
вимог наполягала, просила суд їх
задовольнити.

Відповідачі в судове
засідання не прибули, надали до суд
заяву про розгляд справи у їх
відсутність, проти позовних вимог не
заперечували.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК
України, на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
чоловік позивачки та батько
відповідачів ОСОБА_4 (а.с.12). Після його
смерті відкрилася спадщина, яка
складається з: житлового будинку,
загальною площею 75,5 кв.м., з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 в м.Нікополі (а
саме: житлового будинку (літ.А), тамбуру
(літ.а4), сараю (літ.Б), навісу (літ.б);
вбиральні (літ.Г); літньої кухні (літ.Д,
д, д1), підвалу (літ.Дпд), гаражу (літ.Е);
спорудження - 1-5, І, II). Вказаний будинок
належав померлому на підставі договору
купівлі-продажу АВА № 257885, р.н.1316
від 21.04.1999 року та договору
купівлі-продажу р.н.1626 від 10.06.1976 року
(а.с.13-17). Крім того, після смерті ОСОБА_4
по АДРЕСА_1 в м.Нікополі залишилась
земельна ділянка, площею 0,037 га., яка
належала йому на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю, виданого на підставі рішення
Нікопольської міської ради № 775 від
26.11.1997 року (а.с.18). Також після смерті
ОСОБА_4 залишилися грошові вклади: у
державному ощадному банку України,
філія 012 рахунок НОМЕР_1; у державному
ощадному банку України, філія 7898/023
рахунок НОМЕР_2; у філії Нікопольського
відділення Українського акціонерного
комерційного
промислово-інвестиційного банку
рахунок НОМЕР_3 (а.с.19-20). Похзивачка для
прийняття спадщини, у встановлений
законом строк, звернулась до
приватного нотаріуса Нікопольського
міського нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5, який
15.11.2013 року видав їй Постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії на
підставі відсутності документів, які б
підтвердили право власності померлого
чоловіка ОСОБА_4 на житловий будинок та
земельну ділянку (а.с.21). Крім того,
відповідно до технічного паспорту,
виданого КП „НМБТІ" за адресою по
АДРЕСА_1 в м.Нікополі збудовано
самочинно тамбур а4, площею 5,1 м.кв. З
метою приведення самочинного
будівництва до норм діючого
законодавства, позивачка звернулась до
ФЛП ОСОБА_7, який видав технічний
висновок на відповідність вимогам
державних будівельних норм житлового
будинку по АДРЕСА_1 м.Нікополі,
відповідно до якого вказане самочинне
будівництво не суперечить вимогам
державних будівельних норм (а.с.22-33).
Своїм листом управління
містобудування та архітектури
Нікопольської міської ради повідомило,
що не заперечує проти визнання права
власності на зазначене нерухоме майно
(а.с.11). Відповідачі по справі не
заперечують проти визнання права
власності на спадкове майно за
позивачкою. Позивачка фактично
прийняла спадщину, оскільки проживала
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, продовжує проживати у
вказаному будинку, сплачує всі
комунальні платежі, доглядає за
будинком та городом тощо.

Таким чином, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі і визнати за позивачем
право власності на спадщину після
смерті чоловіка.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок,
загальною площею 75,5 м.кв., з надвірними
будівлями (що складається з: житлового
будинку (літ.А), тамбуру (літ.а4), сараю
(літ.Б), навісу (літ.б), вбиральні (літ.Г),
літньої кухні (літ.Д, д, д1), підвалу
(літ.Дпд), гаражу (літ.Е), споруджень 1-5,1,
II), що розташований за адресою: АДРЕСА_1
в м.Нікополі, в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку, площею
0,037 га., наданої для будівництва та
обслуговування житлового будинку, по
АДРЕСА_1 в м.Нікополі, в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на грошові вклади у
державному ощадному банку України
(філія 012 рахунок НОМЕР_1), у державному
ощадному банку України((філія 7898/023
рахунок НОМЕР_2), у філії Нікопольського
відділення Українського акціонерного
комерційного
промислово-інвестиційного банку
(рахунок НОМЕР_3), в порядку спадкування
за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал