Справа № 1306/4572/12
Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/783/5544/13
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М.,
Тропак О.В.,

секретаря Дідуся
О.Р.,

з участю ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 11 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, за участю третіх осіб -
Дрогобицької міської ради Львівської
області, ОСОБА_3, про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, -

в с т а н
о в и л а:

У травні 2012 року позивачка ОСОБА_5 на
підставі статей 88, 89, 120 ЗК України
звернулась в суд з позовом до
відповідачки ОСОБА_2, в якому просить
визначити між співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 порядок
користування земельною ділянкою
площею 697,5 кв.м. на якій розташоване
будинковолодіння. Зазначила, що їй
належить 51/100 ід. частина
будинковолодіння, відповідачці ОСОБА_2
- 36/100 ід. частин, а власником 13/100 ід.
частин є ОСОБА_3 Оскільки добровільно
встановити порядок користування цією
землею їм не вдається, а тому змушена
звернутись до суду.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду від 25.06.2012 року за клопотанням
відповідачки ОСОБА_2 до участі в даній
справі залучено Дрогобицьку міську
раду та ОСОБА_3 (а.с. 26, 28-29).

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

ОСОБА_5 виділено в користування
земельну ділянку, що на АДРЕСА_1 з
розташованими на ній будівлями і
спорудами площею 355,7 кв. м., окремою
площею - 305,8 кв. м.

ОСОБА_2 виділено в користування
земельну ділянку, що на АДРЕСА_1 з
розташованими на ній будівлями і
спорудами площею 251,1 кв. м., окремою
площею - 201,2 кв. м.

ОСОБА_3 виділено в користування
земельну ділянку, що на АДРЕСА_1 з
розташованими на ній будівлями і
спорудами площею 90,7 кв. м., окремою
площею - 62,8 кв. м.

У спільне користування ОСОБА_5, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку, що
на АДРЕСА_1, позначену літ. Sсп1 площею 83,7
м. кВ., позначену за ходом годинникової
стрілки (поч. т. 8) на плані додатку № 5
літ. 8, 18, 17, 16, 15, 19, 20, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37,
22, 23, 38, 39, 40, 41, 42, 7, 8. Відстані між точками
відповідно становлять: 4,97 м. п.; 9,56 м. п.;
0,82 м. п.; 6,42 м. п.; 5,88 м. п.; 1,24 м. п.; 4,87 м. п.;
5,83 м. п.; 0,90 м. п.; 1,38 м.п.; 0,90 м.п.; 1,60 м. п.; 4,86
м.п.; 1,10 м. п.; 0,34 м.п.; 4,40 м.п.; 2,44 м. п.; 4,41
м.п., 1,56 м.п.; 1,00 м.п.; 2,94 м.п.; 5,39 м.п.; 7,99 м.п.;
2,95 м.п. Ділянка позначена фоном DOTS
сірого кольору на плані на додатку № 5.

У спільне користування двох
співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_2
виділено земельну ділянку, що на
АДРЕСА_1, позначену літ. Sсп2 площею 44,0 м.
кв., позначену за ходом годинникової
стрілки (поч. т. 20) на плані на додатку №
5 літ. 20, 21, 35, 34, 33, 32, 31, 30, 29, 20. Відстані
між точками відповідно становлять: 4,33
м. п.; 4,41 м. п.; 4,86 м. п.; 1,60 м. п.; 0,90 м. п.; 1,38
м. п.; 0,90 м. п.; 5,83 м. п.; 487 м. п. Ділянка
позначена косими лініями сірого
кольору на плані на додатку № 5.

ОСОБА_5 виділено в користування
земельну ділянку, що на АДРЕСА_1,
позначену літ. S1 площею 305,8 м. кв.,
позначену за ходом годинникової
стрілки (поч. т. 6) на плані на додатку № 5
літ. 6, 41, 40, 39, 38, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 1, 2, 3, 4, 5, 6.

Відстані між точками відповідно
становлять: 7,81 м. п.; 2,94 м. п.; 1,00 м. п.; 1,56 м.
п.; 4,41 м. п.; 4,33 м. п.; 1,02 м. п.; 3,17 м. п.; 3,96 м.
п.; 2,96 м. п.; 5,02 м. п.; 18,24 м. п.; 7,76 м. п.; 3,91 м.
п.; 4,31 м. п.; 1,38 м. п.

Ділянку позначено контурними лініями
пурпурного кольору на плані на додатку
№ 5.

ОСОБА_2 виділено в користування
земельну ділянку, що на АДРЕСА_1:

- літ. S2 площею 45,2 м. кв., позначену за
ходом годинникової стрілки (поч. т. 6) на
плані на додатку № 5 літ. 6, 7, 42, 41, 6.
Відстані між точками відповідно
становлять: 6,12 м. п.; 7,99 м, п.; 5,39 м. п.; 7,81 м.
п.

- літ. S3 площею 6,4 м. кв., позначену за
ходом годинникової стрілки (поч. т. 35) на
плані на додатку № 5 літ. 35, 21, 22, 37, 36, 35.
Відстані між точками відповідно
становлять: 4,41 м. п.; 1,45 м. п.; 4,40 м. п.; 0,34 м.
п.; 1,10 м. п.

- літ. S4 площею 149,6 м. кв., позначену за
ходом годинникової стрілки (поч. т. 15) на
плані на додатку № 5 літ. 15, 16, 17, 18, 10, 11, 12,
13, 14, 15. Відстані між точками відповідно
становлять 6,42 м.п.; 0,82 м. п.; 9,56 м. п.; 8,62 м.
п.; 8,85 м. п.; 0,98 м. п.; 5,81 м. п.; 2,54 м. п.; 7,33 м.
п.;

Ділянки позначені контурними лініями
темно-фіолетового кольору на плані на
додатку № 5.

ОСОБА_3 виділено в користування
земельну ділянку, що на АДРЕСА_1:

- літ. S5 площею 21,0 м. кв., позначену за
ходом годинникової стрілки (поч. т. 25) на
плані на додатку № 5 літ. 25, 24, 23, 22, 21, 20, 19,
25. Відстані між точками відповідно
становлять: 1,02 м. п.; 4,33 м. п.; 2,44 м. п.; 1,45 м.
п.; 4,33 м. п.; 1,24 м. п.; 3,82 м. п.

- літ. S5 площею 41,8 м. кв., позначену за
ходом годинникової стрілки (поч. т. 10) на
плані на додатку № 5 літ. 10, 18, 8, 9,10.
Відстані між точками відповідно
становлять: 8,62 м. п.; 4,97 м. п.; 8,25 м. п.; 4,96 м.
п.

Ділянку позначено контурними лініями
голубого кольору на плані на додатку №
5.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
1000,00 грн. понесених судових витрат.

В решті позову - відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідачка -
ОСОБА_2, яка вважає рішення незаконним
та необґрунтованим. Зазначає, що нею
були запропоновані на розгляд експерта
інші варіанти розподілу території,
проте висновком судової
будівельно-технічної експертизи за
номером 343/13 від 02.04.2013 року, складеним
експертом ПП «Ажур», визначено лише
один варіант користування земельною
ділянкою. Стверджує, що у позивачки є
змога влаштувати окремий вхід до своєї
частини будинку. Просить рішення
скасувати і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи,
межі та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Відповідно до статей 21, 24, 41 Конституції
України, статті 358 ЦК України всі
громадяни є рівними у своїх правах,
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення цих прав, у тому числі
щодо захисту права спільної часткової
власності.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення
правовідносин сторін, які випливають
із встановлених обставин. Саме
визначення цих правовідносин дає
можливість суду остаточно визначитись,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону,
виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 92 ЗК України
право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

За правилами п. а ч. 1 ст. 95 ЗК України
землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право самостійно господарювати
на землі.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено,
що у разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Судом першої інстанції встановлено, і
сторонами не оспорюється, що позивачка
ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_2 та третя
особа - ОСОБА_3 є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 Львівської
області, який розміщено на земельній
ділянці площею 697,5 кв.м., закріпленій за
землекористувачами будинковолодіння,
що підтверджується рішенням № 1563 від 20
жовтня 1953 року виконавчого комітету
Дрогобицької міської Ради депутатів
трудящих, довідкою КП ЛОР «Дрогобицьке
МБТІ та ЕО» № 345 від 16.05.2012 року (а.с. 4, 5, 6,
11, 12).

Позивачка ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі - продажу від 26.04.1998 року,
посвідченого нотаріусом Першої
Дрогобицької державної нотаріальної
контори - Лаганяк Т.І., є власником 51/100
ідеальних частин житлового будинку з
відповідною частиною господарських
прибудов, який розташований на АДРЕСА_1
(а.с. 7-9).

Відповідачці ОСОБА_2 згідно довідки КП
ЛОР Дрогобицьке «МБТІ та ЕО» за № 345 від
16.05.2012 року належить 36/100 ідеальних
частин цього будинковолодіння.
Власником 13/100 ідеальних частин
вказаного будинковолодіння є ОСОБА_3
(а.с. 11, 12).

Між сторонами - співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1 Львівської
області виник спір з приводу
користування зазначеною прибудинковою
земельною ділянкою.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 343/13
від 02.04.2013 року, складеним експертом
Приватного підприємства незалежної
оцінки майна та судових
будівельно-технічних експертиз «Ажур»,
визначено єдиний можливий варіант
порядку користування земельною
ділянкою що на АДРЕСА_1, згідно якого
співвласникам житлового будинку
запропоновано виділити в користування
частини цієї земельної ділянки у
відповідності до належних їм долей в
будинковолодінні № 212.

Допитаний в судовому засіданні експерт
ОСОБА_8 підтвердив, що запропонований у
висновку один можливий варіант
встановлення порядку користування
земельною ділянкою між співвласникам
цього будинку є найбільш раціональним
та розроблений з врахуванням інтересів
співвласників та належних їм ідеальних
частин будинковолодіння. Крім того
зазначив, що у користуванні
співвласників згаданого
будинковолодіння знаходиться
допоміжні приміщення - підвал, доступ
до якого повинен бути забезпечений
усім співвласникам, що ним враховано
при проведенні експертизи. Іншого
варіанту користування співвласниками
земельної ділянки розробити при
заданих йому даних не представилось
можливим.

При таких обставинах міськрайонний суд
не взяв до уваги посилання
відповідачки ОСОБА_2 та представника
третьої особи, що запропонований
експертом висновок встановлення
порядку користування земельною
ділянкою порушує їхні права. Крім
цього, судом, з урахуванням вимог ст. 10
ЦПК України, було запропоновано
відповідачці та представнику третьої
особи подати на розгляд суду інший
варіант встановлення порядку
користування приляглою земельною
ділянкою, однак останні таким правом не
скористались, пояснивши, що іншого
варіанту встановлення порядку
користування землею у них немає.

Враховуючи наведене, обставини справи,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що між сторонами слід встановити
порядок користування земельною
ділянкою згідно порядку, який
передбачено висновком проведеної у
справі експертизи судової
будівельно-технічної експертизи № 343/13
від 02.04.2013 року.

Слід зазначити, що сторони по даній
справі в суді апеляційної інстанції
також не заявляли клопотань про
проведення додаткової чи повторної
експертиз.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками міськрайонного суду,
оскільки суд ухвалив правильне
рішення, дійшовши його на основі повно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Разом з тим, судом першої інстанції при
ухваленні зазначеного рішення
безпідставно керувався ст. 89 ЗК
України, яка регулює відносини
спільної сумісної власності на
земельну ділянку, проте це не призвело
до неправильного вирішення справи, що,
у свою чергу, не є підставою для
скасування оскаржуваного рішення.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1,
308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 11 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Мацей М.М.

Тропак О.В.