Справа № 2/489/384/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2013 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, прокурора Кривди Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2012 року орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав, стягнення аліментів.

Позивач вказує на те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом дитинства, має тяжкі вроджені захворювання: хронічний гепатит С, полікістоз нирок, 5 ст. вродженої аномалії розвитку сечової системи ХПН 4 ст. перетоніальний діаліз, та потребує належних умов для проживання, оскільки залежить від систематичних медичних процедур. Мати дівчинки померла в 2009 році, батько дитини відповідач ОСОБА_2 не працює, житла не має, зареєстрований у сторонніх осіб, близько двох років проживає з хворою дівчинкою у Миколаївській міській дитячій лікарні № 2, здійснюючи за нею догляд, проте зловживає алкогольними напоями. Влітку 2010 року стан здоровя дитини погіршився, їй необхідна трансплантація нирки, що потребує значних коштів. Але батько дитини не вживає ніяких заходів щодо вирішення даного питання.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд відібрати без позбавлення батьківських прав малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_2; стягнути з нього на користь органу опіки та піклування аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на утримання дитини до її повноліття; передати дитину органу опіки та піклування для її подальшого влаштування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Прокурор вказувала на те, що відібрання дитини від батька буде суперечити інтересам неповнолітньої.

Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, просив в позові відмовити, оскільки він займається лікуванням та утриманням дитини, вважає що підстав для відібрання у нього дитини немає.

Заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а саме, коли батько, мати: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мати дитини ОСОБА_4, померла 20 лютого 2009 року.

ОСОБА_5 Юріївна, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом, має тяжкі вроджені захворювання.

Як вбачається з матеріалів справи, влітку 2010 року стан здоровя дитини погіршився та вона потребує операції по трансплантації нирки.

Комісією з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради 6 листопада 2012 року розглянуто питання про соціальний захист дитини.

Згідно висновку від 19 лютого 2013 року № 477/02.02.01-22/22/14/13 орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне відібрати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_2

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 лікар Миколаївської міської дитячої лікарні № 2, та вбачається з письмових пояснень відповідача, батько дитини здійснював догляд за малолітньою донькою підчас її знаходження в лікарні, виконував усі вимоги лікарів, у відділені лікарні знаходився в тверезому стані, претензій до нього не було, дитина привязана до батька. На даний час відповідач знаходиться в м. Києві разом з донькою, яка проходить стаціонарне лікування в Українському центрі дитячої токсикології, інтенсивної та ефферентивної терапії у відділенні інтенсивної терапії гострих інтоксикацій з 11 березня 2012 року, що підтверджується довідкою Українського центру дитячої токсикології, інтенсивної та ефферентивної терапії Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдел» МЗ України від 15 березня 2013 року. Батько дитини працевлаштувався, утримує доньку та піклується про неї.

Враховуючи зазначені обставини, суд не вбачає підстав для відібрання малолітньої ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 та підстав для її передачі органу опіки та піклування.

Крім того, представником позивача не надано суду доказів того, що батько дитини ухиляється від утримання доньки ОСОБА_3.

За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь органу опіки та піклування аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав, стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська