УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2013р. Дзержинський міський суд Донецькой області у складі:

судді Андреєва В.В.,

при секретарі Пілюгіній Г.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Дзержинська Донецької області цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2012 року заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області (надалі - ВДВС).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що за заявою ПАТ ДТЕК Донецькобленерго 17 лютого 2012 року Дзержинським міським судом Донецької області було видано судовий наказ № 2н-0512-436-12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електроенергію в сумі 909гр.58коп., та судових витрат у сумі 107,30 гр.

Отримавши судовий наказ, представником заявника по справі було звернено до ВДВС для примусового виконання. Однак, постановою державного виконавця ВП №35027053 від 25.10.2012 року стягувачеві відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного судового наказу, посилаючись на невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження із змінами і доповненнями. При цьому, державний виконавець конкретно не визначив, в чому саме полягає невідповідність виконавчого документа, який підлягає примусовому виконанню. Дану постанову вважає незаконною, винесену з порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження.

Представник заявника до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник ВДВС в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, а також письмові заперечення відповідно до яких, проти задоволення заявлених вимог заперечує, скаргу не визнав, оскільки вважає, що вона є необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні поданої скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за заявою ПАТ ДТЕК Донецькобленерго 17.02.2012 року Дзержинським міським судом Донецької області було видано судовий наказ № 2н-0512-436-12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електроенергію в сумі 909гр.58коп., та судових витрат у сумі 107,30 гр.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606 із змінами та доповненнями (надалі Закон від 21.04.1999 року).

Отже, у своїй діяльності державний виконавець повинен керуватися цим Законом, Інструкцією з організації примусового виконання рішень та іншими нормативно правовими актами.

Згідно ст. 18 ч. 3 Закону від 21.04.1999 року (із змінами) у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя стягувача та боржника, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, індивідуальний ідентифікаційний номер стянувача та боржника або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номеру, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, у разі невідповідності зазначеного вище виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону від 21.04.1999 року, а саме через відсутність у судовому наказі відомостей про ідентифікаційний номер або серії паспорту боржника, державним виконавцем на підставі ст. 26 цього Закону відмовлено у відкритті виконавчого провадження, про що складено відповідну постанову.

Згідно п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону від 21.04.1999 року.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем правомірно було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом № 2н-0512-436-12, де боржником є ОСОБА_1.

Таким чином, заявлені вимоги є недоведеними, тому не підлягають задоволенню.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадженнявід 21.04.1999 року № 606 із змінами та доповненнями, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, по відмові у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом і скасування постанови ВП № 35027053 від 25.10.2012 року, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Дзержинська протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, якщо ухвалу було постановлено без їх участі, які її оскаржують, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: