РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2013 року м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого судді
Гашук К.В., при секретарі Черненко А.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на навчання.

В обґрунтування позову зазначив, що він
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Його
батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які
перебували у шлюбі з 04.11.1994р. до 02.11.2006р.
Позивач постійно проживає із матір'ю та
перебуває на її утриманні. Посилаючись
на те, що ОСОБА_1 є студентом
Запорізького національного технічного
університету, у зв'язку з чим потребує
допомоги батьків, ОСОБА_1 просив суд
стягнути з відповідача на його користь
аліменти на його утримання - на період
навчання, в розмірі 1/4 частини всіх
видів доходу (заробітку) щомісячно і до
досягнення позивачем 23 річного віку
або до закінчення навчання у
навчальному закладі.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутністю, без фіксації
судового процесу технічними засобами,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнав частково, в частині
стягнення аліментів з моменту
звернення з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності сторін
без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Статтею 199 СК України передбачено, що
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу
України.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного Кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15.05.2006 року, зазначено про
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх сина чи дочку, які
продовжують навчання, після досягнення
ними повноліття (незалежно від форми
навчання), настає за обов'язкової
сукупності трьох юридичних фактів:
досягнення дитиною віку, який
перевищує 18 років, але є меншим 23 років
і продовження навчання, потреба у
зв'язку з цим у матеріальній допомозі
та наявність у батьків можливості
надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданим
відділом реєстрації актів
громадянського стану
Орджонікідзевського районного
управління юстиції, актовий запис №300
від 21.04.1995р.

Позивач, ОСОБА_1 є студентом 2 курсу
денної форми навчання
Електротехнічного факультету
Запорізького національного технічного
університету. Термін навчання: 01.09.2012 р.
- 31.05.2016 р.

Як вбачається з наданої відповідачем
довідки, ОСОБА_2 працює на посаді водія
легкового автомобіля в ТОВ «Терса», і
його дохід за період з травня 2013 року -
по жовтень 2013 року становить 11166 грн. 94
коп.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 є
повнолітнім, проте продовжує
навчатися, форма навчання є денною, що
виключає можливість власного
працевлаштування, потребує
матеріальних витрат, на
житлово-побутові потреби, їжу, одяг,
придбання підручників та інших
матеріалів для навчання, суд вважає
доведеною обставину щодо потреби
ОСОБА_1 в матеріальній допомозі
батьків.

Обов'язок утримувати повнолітню
дитину, яка продовжує навчання, є
рівною мірою обов'язком як матері, так і
батька. Батьки мають всебічно сприяти
розвитку дитини, яка хоча й досягла
повноліття, однак продовжує навчання з
метою здобуття спеціальності, що
забезпечить їй можливість у подальшому
працевлаштуватися та мати власний
незалежний від батьків дохід.
Забезпечення умов для такого розвитку
та навчання пов'язане з належним
наданням матеріальної допомоги, що має
бути достатньою та не ставити
повнолітнього у становище вибору між
можливістю подальшої освіти і здобуття
спеціальності та між необхідністю
працевлаштування для власного
матеріального забезпечення.

Враховуючи встановлені у справі
обставини, суд вважає позовні вимоги
про стягнення аліментів законними та
обґрунтованими.

Визначаючи розмір аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача,
суд виходить із матеріального
забезпечення сторін, вартості річного
навчання у навчальному закладі, стану
здоров'я сторін у справі та інших
встановлених у справі обставин, і
вважає за розумне і справедливе
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на його утримання в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку.

Що стосується позовних вимог позивача
про стягнення аліментів, починаючи з
22.03.2013 року, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК
України аліменти підлягають стягненню
від дня пред'явлення позову. Позов до
суду було пред'явлено ОСОБА_1 18.10.2013
року, відповідно з цього часу і
підлягають стягненню аліменти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Ця норма закону є безспірною під час
виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбаченою
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Враховуючи те, що позивач за подання
позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», звільнений
від сплати судового збору, суд вважає
за необхідне стягнути дані витрати з
відповідача по справі на користь
держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на навчання - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер:НОМЕР_2, який
проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти
на його утримання у розмірі 1/4 частини
від усіх видів заробітку, починаючи з
дня подання позову, 18.10.2013 року, на весь
період навчання, але не довше ніж до
досягнення ним 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. в доход
держави.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Запорізької області
через Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

К.В. Гашук