Провадження № 2/754/5902/13
РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2013 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді - Журавської О.В.

при секретарі - Гищак Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини, суд -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
посилаючись на те, що вона з
відповідачем перебувала у шлюбі, від
якого вони мають двох дітей: сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухилявся від
утримання дітей з 2009 року по серпень 2013
року та матеріальну допомогу не
надавав. На даний час донька ОСОБА_4
проживає разом з позивачкою, а син
ОСОБА_3 з відповідачем. Оскільки
відповідач в добровільному порядку не
надає матеріальної допомоги на
утримання доньки позивачка просить
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4, у розмірі 1/6 частини з
усіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 01 вересня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Відповідач звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 аліменти
на утримання неповнолітньої дитини,
мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу
з відповідачкою вони мають двох дітей:
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька ОСОБА_4
проживає разом з матір'ю, а син ОСОБА_3
проживає разом з ним. Оскільки
добровільно про сплату аліментів на
утримання сина з відповідачкою
домовитись не може, він звернувся до
суду та просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_1 на його користь
аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, у
розмірі 1/6 частини з усіх видів його
заробітку щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 01
вересня 2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 збільшив позовні
вимоги зустрічної позовної заяви,
просив стягнути з ОСОБА_1 на його
користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від
усіх видів її заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 01 вересня 2013 року і до досягнення
дитиною повноліття. Проти позовної
заяви ОСОБА_1 заперечував, просив
відмовити в задоволенні.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав позовні вимоги
ОСОБА_1 та просив стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_4, у розмірі 1/6 частини з усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 01.09.2013 р.
і до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача по первісному
позову заперечував проти позовних
вимог ОСОБА_2

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані по справі
докази, виходячи зі свого внутрішнього
переконання, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, а зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з
20.02.1999 року сторони перебували у шлюбі,
який рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 23.09.2013 р. було
розірвано (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх
дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 15).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Як зазначила позивачка за основним
позовом - ОСОБА_1, відповідач
ОСОБА_2 необхідну матеріальну допомогу
на утримання доньки не надає, тому вона
вирішує питання про стягнення
аліментів в судовому порядку
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Як зазначив позивач за зустрічним
позовом - ОСОБА_2, відповідачка
ОСОБА_1 необхідну матеріальну допомогу
на утримання сина не надає, тому він
вирішує питання про стягнення
аліментів в судовому порядку
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Відповідач за основним позовом - ОСОБА_2
працездатний, проходить військову
службу в Службі безпеки України (а.с. 28),
Відповідачка за зустрічним позовом -
ОСОБА_1 працездатна, працює в
Олександрівській клінічній лікарні м.
Києва (а.с. 26)., тому суд вважає, що вони
спроможні сплачувати аліменти на
утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом,
який вважає за необхідне стягнути з
відповідача за основним позовом -
ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1
аліменти на утримання дочки в розмірі
1/6 частини з усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття. Стягнути з
відповідача за зустрічним позовом -
ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2
аліменти на утримання сина в розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття.

Суд, вирішуючи питання про стягнення
аліментів керується загальними
принципами, за якими стягнення
аліментів не повинно погіршувати
становище іншого порівняно із
становищем одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, в зв'язку з чим
вимоги позивача за основним позовом -
ОСОБА_1 та вимоги позивача за
зустрічним позовом - ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за минулий час не
підлягають задоволенню, так як ними не
надано доказів того, що вони вживали
заходів щодо одержання аліментів, але
не могли їх одержати у зв'язку з
ухиленням відповідача від їх сплати.

Відповідно до штампа вхідної
кореспонденції суду, позовна заява
ОСОБА_1 надійшла до суду 22 жовтня 2013
року, а тому суд вважає за необхідне
стягнути аліменти саме з 22 жовтня 2013
року (а.с.2).

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 була
подана в судовому засіданні 22
листопада 2013 року, а тому суд вважає за
необхідне стягнути аліменти саме з 22
листопада 2013 року.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК
України суд вважає за необхідне
допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 180, 182, 183 СК України,
ст.ст. 4, 10, 60, 123, 213-215, 367 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6
частини зі всіх видів заробітку
(доходу), щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 22
жовтня 2013 року і до досягнення ОСОБА_4
повноліття.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць.

Зустрічний позов ОСОБА_2 -задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6
частини зі всіх видів заробітку
(доходу), щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 22
листопада 2013 року і до досягнення
ОСОБА_3 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя