Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2306/4587/12

номер провадження 2/695/170/13

20.12.2013 року
м. Золотоноша

Золотоніський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді Матвієнко М.В.,

при секретарі Біленко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золотоноша справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності за
набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності за
набувальною давністю.

Свою заяву позивач пояснює тим, що
вона являється власником 1/4 частини
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1 відповідно до рішення
райнарсуду Ленінського району м. Києва
від 05.09.1983р. Земельна ділянка на якій
знаходиться житловий будинок є
приватизованою та їй належить ? частина
земельної ділянки. Іншими
співвласниками цього будинку та
земельної ділянки є її сестри -
відповідачі по справі, кожна з яких
володіє на праві власності відповідною
? частиною будинковолодіння та
земельної ділянки. Позивач
добросовісно заволоділа ? частинами
будинку та земельної ділянки з 1980 року,
з моменту смерті їх матері ОСОБА_5 та за
власний рахунок утримує вказаний
будинок, здійснює поточний та
капітальний ремонт будинку та
впорядковує земельну ділянку. За
власний рахунок оформила відповідну
технічну документацію та провела
газифікацію та водопостачання всього
будинку. Відповідачі по справі з
середини 60-х років не проживають у м.
Золотоноша та взагалі сюди не
приїздять, ніколи не приймали участі в
утриманні будинковолодіння. Таким
чином, оскільки ОСОБА_1 на протязі
більше тридцяти років відкрито,
безперервно володіє чужим майном, то
відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України,
просила визнати за нею право власності
на ? частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд,
що знаходяться в АДРЕСА_1 та ? частини
земельної ділянки за цією ж адресою.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6
змінили позовні вимоги та просили
позов в частині визнання права
власності за набувальною давністю на ?
частини земельної ділянки по АДРЕСА_1
залишити без розгляду, позов в частині
визнання права власності на ? частини
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд, що
знаходяться в АДРЕСА_1 за набувальною
давністю просили задовольнити в
повному обсязі на підставі наданих
суду доказів.

В судове засідання відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, але в
матеріалах справи маються заяви про
розгляд справи без їх участі, де проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не
заперечували та були допитані судом за
місцем проживання в порядку окремого
доручення.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов, з урахуванням
змінених позовних вимог, підлягає до
задоволення, оскільки відповідно до
рішення райнарсуду Ленінського району
м. Києва від 05.09.1983р. ОСОБА_1 має у
власності 1/4 частини житлового будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_1. Із держаного
акта на право приватної власності на
землю реєстр № 194 від 30.10.2000 року
вбачається, що ОСОБА_1 належить ?
частина земельної ділянки. Іншими
співвласниками цього будинку та
земельної ділянки є її сестри -
відповідачі по справі, кожна з яких
володіє на праві власності відповідною
? частиною будинковолодіння та
земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Набуття права власності на
земельну ділянку за набувальною
давністю регулюється законом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, правила статті 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_1 добросовісно
заволоділа ? частинами будинку та
земельної ділянки з 1980 року та за
власний рахунок утримує вказаний
будинок, здійснює поточний та
капітальний ремонт будинку та
впорядковує земельну ділянку, за
власний рахунок оформила відповідну
технічну документацію та провела
газифікацію та водопостачання всього
будинку, а відповідачі по справі з
середини 60-х років не проживають у м.
Золотоноша та ніколи не приймали
участі в утриманні будинковолодіння,
тобто оскільки ОСОБА_1 станом на день її
звернення до суду із позовом протягом
більше як десять років відкрито,
безперервно володіє чужим майном, то
відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, за
нею може бути визнано право власності
на ? частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд,
що знаходяться в АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 207 ч.5 ЦПК
України, суд задовольняє клопотання
позивача ОСОБА_1 про залишення без
розгляду її позову в частині визнання
права власності на ? частини земельної
ділянки, що розташована за адресою
АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

На підставі ч.ч.1 ст.344 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 173, 174, 207, 212, 215
ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд,
що знаходяться в АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
визнання права власності на ? частини
земельної ділянки, що розташована за
адресою АДРЕСА_1 за набувальною
давністю - залишити без розгляду за
заявою позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
М. В. Матвієнко

Повний текст рішення
виготовлено 25 грудня 2013р.