ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2013 року Центральний районний
суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі – Пулатовій О.Є.,

за участю представника заявника-
Вавілова А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
заяву ОСОБА_1 про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
про справі за позовом Адміністрації
Центрального району Виконавчого
комітету Миколаївської міської ради до
ОСОБА_1, третя особа на стороні
позивача – Об*єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Люмера»
про вивільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом зносу
самовільно побудованих прибудов та
гаражу,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 21.11.2012
року задоволено позов Адміністрації
Центрального району Виконавчого
комітету Миколаївської міської ради до
ОСОБА_1, третя особа на стороні
позивача – Об*єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Люмера»
про вивільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом зносу
самовільно побудованих прибудов та
гаражу, зобов’язано ОСОБА_1
вивільнити самовільно зайняту
земельну ділянку під самовільним
будівництвом площею 35 кв.м ., знести
самовільно побудовані будівлі:
прибудову до квартири №2 площею 11,5 кв.м,
прибудови до квартири №8 площею 11,4 кв.м,
гараж літ. «Х» площею 12 кв.м у дворі по
вул. Декабристів, 7 за рахунок ОСББ
«Люмера» з подальшим стягненням
коштів, витрачених на знос з
відповідача.

Ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 03.07.2013 року
вказане рішення суду від 21.11.2012 року
залишено без змін.

05.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про перегляд судового рішення
за нововиявленними обставинами,
посилаючись на те, що згідно пояснень
спеціалістів по будівництву
вбачається, що знос стін прибудови
приведе до погіршення стану та
руйнуванню основної будівлі.
Демонтування виступаючої частини стін
гаражу також призведе до погіршення
стану всього будинку. Зазначені
обставини не були відомі під час
розгляду справи, а ОСОБА_1 не мав
можливості заявляти клопотання про
проведення експертизи, оскільки йому
не було відомо про розгляд такої
справи. В межах розгляду вказаної
справи експертиза не проводилась.

При цьому, заявник послався на вимоги
ст. 361 ЦПК України, та вказав, що вище
викладене є підставою перегляду
рішення і є істотною обставиною, яка не
могла бути відома на час розгляду
справи.

Дана заява передана на розгляд судді
Черенковій Н.П. 28.11.2013 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з*явився, направив свого представника.

Адвокат заявника ОСОБА_2 просив про
задоволення заяви, при цьому, вказав
наступне.

Заявник ОСОБА_1 не оскаржує факт
самовільного зайняття ним земельної
ділянки та здійснення самовільного
будівництва. Однак, знесення будівель
та вивільнення земельної ділянки
неможливо в зв’язку з невідповідністю
вказаним розмірам та приведе до
погіршення стану основної будівлі, що
підтверджується висновком про
визначення технічного стану
будівельних конструкцій частини
житлового будинку по вул. Декабристів, 7
кв.кв. 8, 2.

Представник Адміністрації
Центрального району м. Миколаєва
просила про відкладення розгляду
вказаної справи, в зв’язку з
неможливістю прибути у судове
засідання.

Інші учасники процесу до судового
засідання не з*явились.

Частина 1 ст. 365 ЦПК України передбачає,
що заява про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами розглядається у судовому
засіданні. Заявник та інші особи, які
беруть участь у справі, повідомляються
про час і місце засідання. Неявка цих
осіб не є перешкодою для розгляду
заяви.

За такого , судом ухвалено про розгляд
заяви у відсутності осіб, які не
з*вились.

Суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 361 ЦПК України,
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, можуть бути переглянуті
у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду у зв'язку з нововиявленими
обставинами є: істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;
встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення;скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; встановлена
Конституційним Судом України не
конституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Стаття 376 ЦК України передбачає, що
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно. Якщо
власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання
права власності на нерухоме майно за
особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно
підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок. На
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме
майно, яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб. У
разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших
осіб, істотного порушення будівельних
норм і правил суд за позовом
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким
зобов'язати особу, яка здійснила
(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову. Якщо проведення
такої перебудови є неможливим або
особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від її
проведення, таке нерухоме майно за
рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

У відповідності до ст. 212 ЗК України ,
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Заочним рішенням суду від 21.11.2012 року,
та ухвалою Апеляційного суду від 03.07.2013
року встановлено, що 06.09.2010 року, ОСОБА_1
самочинно, без відповідного дозволу та
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області , не виготовивши
робочий проект на виконання
будівельних робіт до належних йому
квартир на земельній ділянці , що не
відведена для цієї мети звів до
належної йому квартири № 2 нежитлову
прибудову площею 11,5 кв.м., виходячи із
зовнішніх замірів приміщення ; до
квартири № 8 зведено нежитлове
приміщення прибудови площею 11, 4 кв.м.,
виходячи із зовнішніх замірів
приміщення, а також переобладнав з
частини сараю літери « Г «, що належить
територіальній громаді міста гараж
літери « Х «, збільшивши його у розмірах
на 12, 0 кв.м., чим порушуються права не
тільки територіальної громади, а й
мешканців квартир будинку № 7 по
вулиці Декабристів, які позбавленні
можливості користуватися територією
двору.

За проведення самочинного будівництва
ОСОБА_1 неодноразово протягом 2008-2010
років притягувався до
адміністративної відповідальності за
ст. 150 КУпАП .

Земельна ділянка, на якій розташований
будинок №7 по вул. Декабристів,
відповідно до плану м. Миколаєва,
затвердженого рішенням Миколаївської
міської ради від 04.04.1995 року №4/7,
знаходиться в межах комплексної
охоронної зони історичної частини м.
Миколаєва.

Згідно ст.32 ЗУ «Про охорону культурної
спадщини» реалізація будь-яких
проектів містобудівних, архітектурних
перетворень, проведення земельних
робіт, без дозволу відповідного органу
охорони культурної спадщини
забороняється.

В судовому засіданні вказане вище не
оспорював адвокат заявника.

Відповідно до висновку про визначення
технічного стану будівельних
конструкцій частини житлового будинку
№7 по вул. Декабристів, кв. 8,2 в м.
Миколаєві, технічне дослідження
проводилось НІЦ «Будівельних
конструкцій» частини
одноповерхового житлового будинку
без підвального приміщення по вул.
Декабристів, 7 кв.кв. 8,2 в м. Миколаєві
станом на жовтень 2013 року.

Метою обстеження вказано визначення
технічного стану будівельних
конструкцій, на можливість подальшої
безпечної експлуатації згідно
нормативних вимог.

Технічний стан деяких будівельних
конструкцій - не задовільний, стіни -
не придатні до нормальної
експлуатації, потребують негайного
посилення, технічний стан будівельних
конструкцій літ. «Х» - задовільний.

При цьому, рекомендовано для
попередження подальших нерівномірних
деформацій конструкцій будівлі літ.
«А-1» виконати робочий проект, в якому
врахувати посилення фундаменту по
периметру житлового будинку,
посилення стін та кутової частини
будівлі, встановлення відмостку,
виконання капітального ремонту
дахового покриття.

За такого, вказане заключення не
містить висновків щодо неможливості
вивільнення земельної ділянки та
зносу самочинно збудованих ОСОБА_1
будівель.

Окрім того, зазначені в заяві ОСОБА_1 та
вказані його представником обставини
не відносяться до виключних обставин,
передбачених ч. 2 п. 1 ст. 361 ЦПК України,
виходячи з наступного.

15.04.2013 року, згідно даних реєстрації
Адміністрації Центрального району
Миколаївської міської ради , ОСОБА_1
просив узаконити самовільно
побудовані прибудови до квартири № 2,
розміром 11, 5 кв.м., та до квартири № 8
площею 11, 4 кв.м, та гаражу площею 12, 2
кв.м. по вул. Декабристів, 7.

За даними Миколаївського МБТІ по
вулиці Декабристів, 7 встановлені
самочинні забудови , проведено
внутрішнє перепланування кв.8 в
результаті добудови житлової
прибудови та внутрішнього
перепланування кв.8, гараж "Х"
переобладнаний з частини сараю «Г» , та
встановлений самозахват землі.

Виконання судових рішень
регламентується ЗУ "Про виконавче
провадження" , Інструкцією про
проведення виконавчих дій, та розділом
VI, VII ЦПК України.

У відповідності до ст. 12 ч 7 ЗУ «Про
виконавче провадження» , особи, які
беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 вказаного Закону , для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або
за заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста
(у разі необхідності - кількох
експертів або спеціалістів), а для
оцінки майна - суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання.

У разі якщо викладена у виконавчому
документі резолютивна частина рішення
є незрозумілою, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення відповідного рішення
.У разі якщо зміст виконавчого
документа є незрозумілим, державний
виконавець або сторони виконавчого
провадження мають право звернутися
до органу (посадової особи), який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення змісту цього
документа. Суд або орган (посадова
особа), який видав виконавчий документ,
зобов'язаний розглянути заяву
державного виконавця у десятиденний
строк з дня її надходження і у разі
необхідності дати відповідне
роз'яснення рішення чи змісту
документа, не змінюючи їх редакції.

Стаття 36 ч. 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачає, за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє визначене виконавчим
документом майно, яке він за
виконавчим документом має передати
стягувачу, або майно, на яке
необхідно звернути стягнення з метою
погашення заборгованості (крім коштів),
а здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна виявилися
безрезультатними (ст. 47 ч. 1 п. 6 ЗУ «Про
виконавче провадження).

Пленум Верховного Суду України в п. 5
постанови від 27 лютого 1981 р. «Про
практику перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили» роз'яснив, що
не можуть бути визнані нововиявленими
нові обставини, тобто такі, що виникли
чи змінилися після постановления
рішення .

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що заява про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа може звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може
скористатись не будь-яким, а конкретним
способом захисту свого права.
Способами захисту суб’єктивних
цивільних прав є матеріально-правові
заходи примусового характеру, за
допомогою яких проводиться поновлення
визнання порушених оспорюваних прав
та вплив на порушника.

Керуючись ст. 361-365 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами про справі
за позовом Адміністрації Центрального
району Виконавчого комітету
Миколаївської міської ради до ОСОБА_1,
третя особа на стороні позивача –
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Люмера»
про вивільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом зносу
самовільно побудованих прибудов та
гаражу – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та
строки, передбачені ст.ст. 294 – 296 ЦПК
України.

Суддя

Н.П. Черенкова