Справа № 6/257/1068/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року Київський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого

судді Лях М.Ю

при секретарі

Харитоновій А.Е.

розглянув у судовому засіданні
цивільну справу за поданням державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про вирішення питання про
примусове проникнення до житла, де
мешкає боржник – ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку звернувся до суду з поданням
вирішення питання про примусове
проникнення до житла, де мешкає боржник
– ОСОБА_1, за адресою: м. Донецьк, пр.
Партизанський, 45/50 з метою проведення
опису й арешту майна, належного
боржнику та подальшої його реалізації
для виконання рішення суду по справі
2н-1360 від 03.07.2012 року.

Мотивуючи її тим, що на виконанні у
відділі ДВС Київського РУЮ у м.
Донецьку перебуває судовий наказ
Київського районного суду м. Донецька
за справою №2н-1360 від 03.07.2012 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ККП
«Донецькміськтепломережа» суми боргу
у сумі 5125,87 грн. 17.07.2013 року на підставі
ст.ст. 17, 18, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
зазначеного вище виконавчого
документа та боржнику наданий строк
для самостійного виконання. Самостійно
виконавчий документ боржником не
виконаний. У ході проведення
виконавчих дій державним виконавцем
направлені запити до
обліково-реєстраційних установ щодо
наявності за боржником рухомого та
нерухомого майна. З метою забезпечення
виконання рішення суду на майно
боржника накладено арешт та постанова
надіслана для виконання до відповідних
установ м. Донецька. Перевірити
майновий стан боржника за місцем
мешкання боржника м. Донецьк, пр.
Партизанський, 45/50 не вдається
можливим. З боку ОСОБА_1 ігнорування та
повне нехтування судового рішення, що
призводить в цілому до приниження
авторитету суду, оскільки застосовані
дії примусового характеру направлені
саме на виконання рішення суду. Просить
вирішити питання про примусове
проникнення до житла, де мешкає боржник
– ОСОБА_1.

В судове засідання представник
заявника не з*явився, був належним
чином повідомлений про день та час
розгляду справи, клопотань про
відкладення розгляду справи від нього
не надходило.

За таких обставин та відповідно до ч. 2
ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність представника заявника та
заінтересованої особи: ОСОБА_1,
оскільки їх не явка не перешкоджає
вирішенню питання про примусове
проникнення до житла, де мешкає боржник
– ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у справі в їх
сукупності, суд вважає, що подання не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Суд встановив, що 03 липня 2012 року було
винесено судовий наказ Київським
районним судом м. Донецька про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ККП ДМР
«Донецькміськтепломережа» суми
заборгованості у розмірі 5018,57 грн. та
судовий збір у сумі 107,30 грн. (а.с.10).

Відповідно до частини першої статті 376
ЦПК України питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
щодо якої є виконавчий документ про її
відібрання, при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

В матеріалах справи та державним
виконавцем не надано суду
підтверджуючих документів про
відкриття виконавчого провадження та
винесення відповідної постанови, а
також підтверджуючих документів про
той факт, що ця постанова була
направлена учасникам виконавчого
провадження.

Звертаючись до суду із поданням про
примусове проникнення до житла, яке
начебто належить боржнику ОСОБА_1
державний виконавець посилався на те,
що самостійно виконавчий документ
боржником не виконаний. У ході
проведення виконавчих дій державним
виконавцем направлені запити до
обліково-реєстраційних установ щодо
наявності за боржником рухомого та
нерухомого майна. З метою забезпечення
виконання рішення суду на майно
боржника накладено арешт та постанова
надіслана для виконання до відповідних
установ м. Донецька. Перевірити
майновий стан боржника за місцем
мешкання боржника м. Донецьк, пр.
Партизанський, 45/50 не вдається
можливим. З боку ОСОБА_1 ігнорування та
повне нехтування судового рішення,
здійсненні державним виконавцем
заходи, спрямовані на виконання
судового наказу, не досягли результату,
при цьому боржник не надає доступу до
вищевказаного житла, що ускладнює
здійснення ним виконавчих дій в
порядку Закону України «Про виконавче
провадження», а також унеможливлює
виконання судового рішення.

Відповідно до приписів Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має певні
права, в тому числі: безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, при необхідності примусово
відкривати їх в установленому порядку,
опечатувати ці приміщення і сховища;
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в порядку, встановленому
законодавством; звертатися до суду з
поданням про розшук боржника або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
іншої особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб; викликати
громадян та посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а у разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ...

Аналіз змісту зазначених положень
свідчить про те, що державний
виконавець має право, в тому числі,
звернутися до суду з подання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи, про що суд у відповідності до
статті 376 ЦПК України ухвалює
мотивоване рішення.

Згідно статті 8 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожен має право на повагу до свого
приватного і сімейного життя, до свого
житла і кореспонденції.

Статтею 30 Конституції України
передбачається, що кожному
гарантується недоторканість житла. Не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення
огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішення суду.

Виходячи з аналізу вказаних правових
норм, можна зробити висновок, що
недоторканість житла гарантується
законом і любе проникнення до житла
особи сторонніх осіб можливо у
виняткових випадках, за вмотивованим
рішення суду.

Проте, доказів отримання ОСОБА_1
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження, про
добровільне виконання рішення суду,
про накладання штрафу та інших
виконавчих документів, матеріали
справи, на підставі яких суд повинний
приймати рішення про проникнення до
житла, не містять. Оскільки питання про
примусове проникнення до житла повинно
вирішуватися не інакше як шляхом
прийняття вмотивованої ухвали суду з
додержанням принципів верховенства
права.

Оскільки основним принципом
судочинства, закріпленого
Конституцією України, є законність;
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
судоустрій України» суд, здійснюючи
правосуддя на засадах верховенства
права, забезпечує захист гарантованих
Конституцією України та законами
України прав і свобод людини і
громадянина, прав та законних
інтересів суспільства й держави; при
постановленні даної ухвали суд діє
згідно з нормами процессуального
законодавства та в межах своїх
процесуальних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадженя» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

З аналізу вищезазначених норм
вбачається, що одним із способів
забезпечення виконання судового
рішення, захисту прав стягувача у
виконавчому провадженні, у разі
вчинення боржником перешкод для
виконання рішення суду є встановлення
механізму примусового проникнення до
житла боржника або іншого приміщення,
де знаходиться майно боржника, з метою
звернення стягнення на нього, а у
випадку виселення також для звільнення
приміщення від боржника, його майна,
домашніх тварин та у забороні такій
особі користуватися цим приміщенням.

Таким чином, єдиною метою вжиття
заходів, передбачених ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ст. 376 ЦПК України - є захист інтересів
стягувача у процесі виконання судового
рішення, у разі якщо боржник
перешкоджає проведенню виконавчих дій
.

Державний виконавець під час виконання
рішення суду зобов'язаний діяти лише на
підставі і в межах повноважень,
встановлених законом, а також в межах
виконавчого документа та вчиняти дії
пов'язані лише з виконанням
конкретного рішення суду.

Суду не надано достовірних доказів у
підтвердження того, що державний
виконавець вжив усі передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» заходи примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняв
виконавчі дії. Подання державного
виконавця повинно бути обґрунтованим,
тобто містити зазначення обставин, що
підтверджують необхідність вирішення
питання про примусове проникнення до
житла, де мешкає боржник – ОСОБА_1,
оскільки відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, у тому числі
кошти на рахунках і вкладах боржника
у банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів, при цьому,
лише у разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, однак надані суду
матеріали не свідчать про те, що
державним виконавцем після відкриття
виконавчого провадження вжито заходів
примусового виконання рішення,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», і що боржник
перешкоджає або ухиляється від
вчинення таких заходів.

Відкриття виконавчого провадження не
може розглядатись судом як достатня
підстава для застосування судом саме
такого заходу, як вирішення питання про
примусове проникнення до житла, де
мешкає боржник – ОСОБА_1, проте з
подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку про вирішення
питання про примусове проникнення до
житла, де мешкає боржник – ОСОБА_1 не
вбачається, що державним виконавцем
усі ці вимоги дотримані у
відповідності з чинним законодавством
України.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку про вирішення
питання про примусове проникнення до
житла, де мешкає боржник – ОСОБА_1 не
знайшло своє підтвердження при вивчені
письмових доказів, які знаходяться в
матеріалах справи та вказані вище, а
тому відсутні підстави для
задоволення подання про вирішення
питання про примусове проникнення до
житла, де мешкає боржник – ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 30 Конституції України, ст.ст. 59, 212, 376
ЦПК України, ст. 6, 11 Закону України «Про
виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про вирішення питання про
примусове проникнення до житла, де
мешкає боржник – ОСОБА_1 – відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п’яти днів з дня
її проголошення, а в разі, якщо ухвалу
суду було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційну
скаргу може бути подано протягом 5-ти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Київського районного суду

м.
Донецька

М.Ю.
Лях