(2/199/966/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Чорнойван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що 17 лютого 2005 року він уклав договір довічного утримання зі своїм сином ОСОБА_3. Відповідно до умов договору останній зобовязався довічно утримувати його, забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати за ним, надавати йому необхідну грошову допомогу та підтримувати його житлове приміщення у належному стані. Також відповідно до умов договору позивач передав ОСОБА_3 у власність належне йому на праві власності домоволодіння по вул. Центральній, 44 в селищі Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. З моменту оформлення договору довічного утримання, ОСОБА_3 його умови не виконував. 22 липня 2010 року його син ОСОБА_3 помер. Вважає, що обовязки щодо виконання умов договору повинні нести інші спадкоємці померлого, а саме відповідач по справі ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, до складу якої входить вищевказане домоволодіння. Але відповідач припинила з ним спілкування, будь-якої допомоги йому не надає. Обовязки щодо виконання договору довічного утримання не несе та нести не бажає. У звязку з чим позивач просить розірвати договір довічного утримання від 17 лютого 2005 року.

Позивач та його в судовому засіданні свій позов підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 27 липня 1977 року належало домоволодіння № 44 по вулиці Центральній в селищі Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. 17 лютого 2005 року позивач та його син, ОСОБА_3, уклали договір довічного утримання, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до п.1 вищевказаного договору позивач передав у власність ОСОБА_3 належний йому будинок,що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кіровське, вул. Центральна, 44. В свою чергу, ОСОБА_3 зобовязався довічно утримувати ОСОБА_1: постачати його харчуванням, одягом, поглядом, необхідною допомогою і зберегти в його безкоштовному довічному утриманні весь житловий будинок, що зазначено у п. 4 договору довічного утримання.

26 липня 2010 року ОСОБА_3 помер. Спадщину після його смерті прийняли позивач та дружина померлого, відповідач по справі, ОСОБА_2. Також до останньої перейшов обовязок виконання договору довічного утримання відповідно до вимог ст. 757 ЦК України.

Проте, як встановлено судом, в подальшому відповідач свої обовязки за договором не виконувала, не забезпечила позивача належним доглядом. Дані обставини визнані відповідачем, а тому в силу ст. 60 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Таким чином,суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

У відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 107,30 грн. судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 744, 749, 755, 756 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_5 Івановича до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 17 лютого 2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №177

Домоволодіння № 44 по вулиці Центральній в селищі Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області повернути ОСОБА_6, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на домоволодіння № 44 по вулиці Центральній в селищі Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння № 44 по вулиці Центральній в селищі Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при проголошенні рішення у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: