Справа № 1421/6791/12
Провадження № 2/484/178/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2013 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ Національної акціонерної страхової компанії Оранта про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, ціна позову 7 473 грн. 64 коп., -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 04.10.2012 року о 18.20 годині ОСОБА_2, керуючи належним їй автомобілем НОМЕР_1, в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Краснофлотській, рухаючись заднім ходом, не впевнилася у безпеці руху, не скористалася допомогою сторонніх осіб та вчинила зіткнення з належним йому автомобілем Форд Фьюжен д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 19.10.2012 року постановою суду ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні вказаного вище ДТП, але у вязку з тим, що є співвласником автомобіля Форд Фьюжен, провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрите. ОСОБА_2 застрахувала свою відповідальність у НАСК Оранта, договір з якою був чинним на момент ДТП. Відповідно до рахунку № ТОВ-002414 від 10.10.2012 року, виконаного ТОВ Терра моторс, де його автомобіль перебуває на гарантійному обслуговуванні, вартість ремонтних робіт в результаті його пошкодження в ДТП, складає 7 973 грн. 64 коп. Він звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, надавши до заяви усі необхідні документи, однак у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено у звязку з тим, що відсутня інформація про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні ДТП, внаслідок якого був пошкоджений його транспортний засіб. Таку відмову вважає неправомірною і просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 7 473 грн. 64 коп., тобто загальний розмір вартості ремонтних робіт 7 973 грн. 64 коп. за мінусом франшизи в розмірі 500 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позов, просив його задовольнити та стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 7 473 грн. 64 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. Відношення до позову ОСОБА_1 не висловила.

Представник відповідача НАСК ОрантаОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи тим, що постановою Первомайського мськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2012 року ОСОБА_2 не була визнана винною у вчиненні ДТП, яке сталося 04.10.2012 року; крім того, цією постановою визначено, що автомобіль Форд Фьюжен є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2, а страхове відшкодування не може бути сплачено, якщо шкода спричинена майну винної особи (власному майну). При цьому представник відповідача розрахунок шкоди не оспорював і просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не довів, що страхова компанія повинна сплатити всю суму страхового відшкодування.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2012 року о 18.20 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Первомайську по вул. Краснофлотській, при виїзді з двору, рухаючись заднім ходом, не звернулася за допомогою до інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем Форд Фьюжен д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АА2 № 810487 від 04.10.2012 року, постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2012 року у справі № 1421/5323/12 № провадження 3/1421/1488/12, згідно якої ОСОБА_2 повністю визнала свою провину у тому, що порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Форд Фьюжен д.н.з. НОМЕР_2.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК № 292996, автомобіль Форд Фьюжен д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований за позивачем ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НІС № 222716 автомобіль НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_2 під час ДТП, зареєстрований за нею.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини усіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно вказаної вище постанови суду ДТП відбулася з вини ОСОБА_2

Суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача про те, що вина ОСОБА_2 не встановлена, тому що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї закрите за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, з тексту зазначеної постанови вбачається, що судом встановлено відсутність такої ознаки складу правопорушення, як обєкт, оскільки автомобіль, якому спричинено шкоду, перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_1 Разом з тим, зазначеною постановою чітко визначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП доведена. Відсутність однієї з ознак складу правопорушення не виключає відсутності інших його ознак, зокрема відсутність належного обєкту не виключає наявності субєктивної сторони, зокрема вини субєкта правопорушення. Постановою суду від 19.10.2012 року чітко визначено, які саме дії мали місце і ким вони вчинені.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 правомірно володіла транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки і при цьому є винною у спричиненні шкоди позивачу, вона відповідно до ст. ст. 1187, 1188 ЦК України повинна відшкодувати йому завдану шкоду.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілої.

Як вбачається із полісу № АВ/2117237 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_2 застрахувала свою відповідальність перед третіми особами у НАСК Орантана строк з 08.12.2011 року до 07.12.2012 року. Тобто під час ДТП зазначений договір страхування діяв.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, зокрема, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 979-999 ЦК України, Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(далі Закон) обовязок по виплаті страхового відшкодування в даному випадку покладено на страховика НАСК Оранта в межах ліміту страхового відшкодування.

При цьому розмір спричиненого позивачу внаслідок ДТП збитку відповідачем не оспорюється. За таких обставин відповідно до рахунку № ТОВ-002414 від 10.10.2012 року розмір завданої шкоди, який складається з відновлювального ремонту автомобіля позивача, становить 7 973 грн. 64 коп. І така сума позивачем сплачена відповідно до чеку. Відновлювальний ремонт автомобіля позивача відповідає пошкодженням автомобіля, отриманим внаслідок ДТП, що визначені у постанові суду від 19.10.2012 року, довідці ДАІ, протоколі огляду транспортного засобу.

Згідно до ст. 29 Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч.7 ст. 32 Закону страховик не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарного вигляду.

Відповідно до ст. 12 Закону розмір відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи наведені норми Закону та надані позивачем докази завданого фактично збитку, який складається з вартості відновлювального ремонту, відсутність заперечень відповідача проти такого розміру, суд погоджується з тим, що позивачу внаслідок ДТП з вини ОСОБА_2 завдано шкоду в розмірі 7 973 грн. 64 коп. і така шкода мала б бути йому відшкодована страховиком за мінусом франшизи, розмір якої відповідно до умов договору страхування складає 510 грн., тобто в сумі 7 463 грн. 64 коп.

Однак, як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-НИ № 466341, виданого 15.07.1989 року відділом ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1989 року.

Оскільки автомобіль Форд Фьюжен д.н.з. НОМЕР_2 придбаний подружжям ОСОБА_2 під час зареєстрованого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію такого транспортного засобу, він відповідно до ст. ст. 60, 61 СК України є їх спільним сумісним майном. А згідно до ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як зазначив позивач, жодних договорів з дружиною, або судових рішень щодо майна, придбаного ними під час шлюбу, не існує. Твердження позивача про те, що за ремонт пошкодженого автомобіля він розрахувався власними коштами, а не сімейними, жодними належними та допустимими доказами не доведено.

Таким чином, Ѕ ідеальна частка автомобіля Форд Фьюжен фактично належить дружині позивача ОСОБА_2, яка винна у пошкодженні такого автомобіля.

Відповідно до ст. 32 Закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ст. 606 ЦК України зобовязання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Статтею 22 Закону передбачено відшкодування шкоди, завданої майну третьої особи, а не страхувальника. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, їй не відшкодовується.

Оскільки вище визначено, що позивачу фактично належить лише Ѕ ідеальна частки автомобіля, якому спричинено шкоду, а інша Ѕ частка належить винній особі страхувальнику, у відповідача виник обовязок відшкодувати позивачу лише половину оціненої шкоди пропорційно до частки у пошкодженому майні. Тобто страховому відшкодуванню позивачу підлягає 3 731 грн. 82 коп. / (7 973,64 510,00) : 2 = 3 731,82 /.

Оскільки позов частково задоволено, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути 214 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії Орантана користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 3 731 (три тисячі сімсот тридцять одну) грн. 82 коп.; на відшкодування витрат по сплаті судового збору 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп., а всього 3 946 (три тисячі девятсот сорок шість) грн. 42 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: