Справа № 1524/2-820/12
Номер провадження : 2/511/77/13
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2013 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О. ,

при секретарі Ніколас С.О.,

відповідача - позивача ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради , ОСОБА_6, ОСОБА_1, заінтересована особа - відділ Держкомзему в Роздільнянському районі Одеської області про визнання незаконним та скасування державного акту ,

за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 районної державної адміністрації, відділу Держкомзему в Роздільнянському районі Одеської області , третя особа - ОСОБА_5 сільська рада про визнання нечинним рішення та недійсним державного акту, скасування реєстрації та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 сільської ради , відділу Держкомзему в Роздільнянському районі, в якому просила суд визнати недійсним державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0522 га , розташовану в с. Єгорівка Роздільнянського району, ГО Обєднане садівниче товариство Радість, СТ Радість -5 , виданий в 15 вересня 2000 року ОСОБА_5 сільською радою на ім я ОСОБА_6 (а.с.2).

В подальшому 29.10.2012 року уточнила та збільшила заявлені позовні вимоги (а.с.37) , подавши позовну заяву в новій редакції і предявила позов до відповідачів ОСОБА_5 сільської ради , ОСОБА_6, ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідачів відділ Держкомзему в Роздільнянському районі , в якому просила поновити їй строк звернення до суду за захистом порушених прав, визнати недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва №45 , розташовану в СТ Радість -5 , виданий 15.09.2000 року ОСОБА_5 сільською радою на ім я ОСОБА_6І, а також визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу земельної ділянки , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 від 21.11.20006 року.

Відповідач ОСОБА_5 сільська рада позов не визнали .

Відповідачі по первісному позову ОСОБА_1, ОСОБА_6 позов не визнали, при цьому ОСОБА_6 надала суду заяву про слухання справи без її участі .(а.с.140)

Не визнаючи позов , ОСОБА_1 в листопаді 2011 року подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, відділу Держкомзему в Роздільнянському районі, ОСОБА_7 районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_5 сільська рада , в якому просила скасувати як незаконне розпорядження ОСОБА_7 РДА №775/А-2011 від 02.09.2011 року та виданий на підставі цього розпорядження 24.04.2012 року на імя ОСОБА_4 Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку №45 , розташовану в СТ Радість-5 ГО ОСТ Радість ОСОБА_5 сільської рад Роздільнянського району Одеської області , скасувати державну реєстрацію даного державного акту та визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку (а.с.47)

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, відповідачі ОСОБА_7 РДА, відділ Держкомзему в Роздільнянському районі в судове засідання на виклик суду не зявилися , заперечень на позов не надали.

Третя особа ОСОБА_5 сільська рада просили позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_8 позов підтримали , суду пояснили, що позивачка в 2009 році звернулась з заявою до ОСОБА_7 РДА про надання їй у власність земельної ділянки для ведення садівництва №45 в СТ Радість-5. 21.05.2009 року ОСОБА_7 РДА надала їй дозвіл на складання проекту землеустрою земельної ділянки. 28.04.2012 року на підставі розпорядження ОСОБА_7 РДА від 02.09.2011 року отримала Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку №45 в СТ Радість-5. Після отримання державного акту дізналась, що на належну їй земельну ділянку існують правовстановлюючі документи на імя ОСОБА_6, яка на підставі рішення сесії ОСОБА_5 сільської ради ще в 2000 році отримала Державний акт на земельну ділянку і в 2006 році продала земельну ділянку ОСОБА_1 Просили Державний акт про право приватної власності на землю , виданий на імя ОСОБА_6 визнати недійсним, так як він виданий без відповідних правових підстав. Так встановлено, що ОСОБА_5 сільською радою рішення про передачу землі у власність ОСОБА_6 не приймалось , сесія 11 лютого 1999 року не проводилась . Оскільки належить визнати недійсним державний акт ОСОБА_6 , то і недійсним є договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки , укладений незаконним власником землі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 В задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити.

Відповідач позивач ОСОБА_1 позов не визнала , суду пояснила , що ОСОБА_6 Н,І. була членом садового товариства Радість-5 , мала в користуванні земельну ділянку для ведення садівництва №45 в СТ Радість-5. На підставі рішення сесії ОСОБА_5 сільської ради отримала у власність цю ділянку і їй було видано Державний акт про право приватної власності на землю від 15 вересня 2000 року. Рішення ОСОБА_5 сільської ради щодо передачі їй у власність приймалось , державний акт підписаний та засвідчений печаткою ОСОБА_5 сільської ради, зареєстрований в книзі реєстрації Державних актів сільської ради . На підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу землі від 21 листопада 2006 року вона придбала вказану земельну ділянку у власність. Рішенням ОСОБА_7 РДА від 27.04. 2010 року за її заявою було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку . Однак в порушення норм земельного законодавства земельна ділянка , яка знаходилась спочатку у власності ОСОБА_6, а потім у її власності була передана у власність позивачки. Розпорядження ОСОБА_7 РДА щодо передачі у власність землі ОСОБА_4 прийняті з порушенням ст.126, 153 ЗК України, а тому є незаконними , а виданий на підставі незаконних розпоряджень Державний акт про право приватної власності на землю на імя ОСОБА_4 недійсним на підставі ст. 155 ЗК України .

ОСОБА_5 сільська рада в особі представника ОСОБА_9 просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4, так як державний акт про право власності на спірну земельну ділянку видавався ОСОБА_5 сільською радою на імя ОСОБА_6 , в лютому 1999 року було засідання четвертої сесії ОСОБА_5 сільської ради ХХ111 скликання , однак засідання було 17 лютого, а не 11 лютого 1999 року. на цій сесії було розглянуто земельні питання , а тому вважають , що дата сесії в акті указана помилково замість 17 лютого 1999 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін , перевіривши законність та обгрунтованість вимог, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_4 належить відмовити , а позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ст.6 Земельного кодексу України 1992 року було передбачено передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам, в тому числі і для ведення садівництва. Відповідно до ст.17 Земельного кодексу України 1992 року передача земельних ділянок у колективну власність здійснювалась радами, на території якої знаходились земельні ділянки.

Відповідно до ст.22 ЗК України 1992 року право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникало після встановлення меж земельної ділянки в натурі і одержання документа , що посвідчує це право .

Судом встановлено, що ОСОБА_6 була членом садівничого товариства Радість з 1996 року і їй в користування для ведення садівництва на території товариства було надано земельну ділянку №45, що підтверджується членською книжкою садівничого товариства Радість, виданою на імя ОСОБА_6І.(а.с.148)

Таким чином у встановленому законом порядку ОСОБА_6 набула спочатку право на користування земельною ділянкою №45 в СТ Радість.

15 вересня 2000 року ОСОБА_6 на підставі рішення 4 сесії ХХ111 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 11 лютого 1999 року було видано Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку №45 площею 0,054 га , розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради, ОСМ Радість для ведення садівництва (а.с.5)

Даний державний акт видано на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради , земельна ділянка відведена в натурі , визначено її межі, що підтверджується актом про передачу ділянки у приватну власність (а.с.89), Державний акт завірено печаткою ОСОБА_5 сільської ради та підписано головою ради.(а.с.6)

Державний акт ОСОБА_6 зареєстрований в книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_5 сільської ради відповідно до вимог ст.30 ЗУ „Про місцеве самоврядування в Україні за №4100.

Згідно архівної довідки №120 від 02.10.2012 року встановлено , що рішення ОСОБА_5 сільської ради, на підставі якого видавався ОСОБА_6 державний акт , дійсно не збереглися в Архівному відділі ОСОБА_7 РДА, однак із архіву надано протокол 4 сесії ОСОБА_5 сільської ради ХХ111 скликання від 17 лютого 1999 року, на якому розглядалися земельні питання по пятому питанню повістки дня. В цьому документі та у вказаному рішенні, на підставі якого видавався Державний акт на імя ОСОБА_6 не співпадає лише дата проведення сесії , а тому представник ОСОБА_5 сільської ради висловила припущення , що мала місце помилка при виготовленні держакту. Рішення по земельним питанням приймались сесією по спискам , списки осіб, по яким винесено рішення в протокол не занесені. (а.с.145)

Посилання ОСОБА_4. в позові на те, що ОСОБА_5 сільською радою рішення про передачу у власність земельної ділянки №45 ОСОБА_6 не приймалось , суд вважає такими , що спростовані матеріалами справи та такими , що не ґрунтуються на законі, суд вважає, що особа не несе відповідальності і не може бути позбавлена права власності в звязку з тим, що відповідальні державні органи не забезпечили належне ведення обліку видачі державних актів та не забезпечили схоронність рішень ОСОБА_5 сільської ради щодо передачі земельних ділянок у приватну власність, або припустились помилки при їх виготовленні.

Тому суд вважає, що ОСОБА_6 у встановленому законом порядку відповідно до ст.22 ЗК України 1992 року набула права власності на земельну ділянку №45 площею 0,054 га, розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради, ОСМ Радість для ведення садівництва, про що їй було видано правовстановлюючий документ.

21 листопада 2006 року ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу продала ОСОБА_1 земельну ділянку №45 площею 0,054 га , розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради, ОСМ Радість для ведення садівництва, належну їй на праві власності на підставі Державного акту серії ОД№20-2651.

Відповідно до ст.131 Земельного кодексу України право власності на земельні ділянки набувається на підставі договорів міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Крім цього відповідно до ч.5 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та його обмежень від 01.07.2004 року №1952 право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Відповідно до цього закону реєстрація речових прав на нерухомість здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника або володільця.

Позивач ОСОБА_1 набула у власність земельну ділянку , відповідно до п.5 Договору з метою отримання Державного акту на землю звернулась до ОСОБА_7 РДА з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації , розпорядженням ОСОБА_7 РДА від 27 квітня 2010 року (а.с.131) їй надано дозвіл на розробку технічної документації на спірну земельну ділянку, частина технічної документації виготовлена (а.с.134-136).

Позивач ОСОБА_4 , домагаючись відновлення свого порушеного права на земельну ділянку , просить визнати недійсним даний договір , не будучи при цьому стороною даного договору, що на думку суду є неналежним способом захисту порушених прав, оскільки виходячи з правової природи спірних правовідносин між сторонами існують речово-правові відносини і належним способом захисту в такому разі є один із способів, передбачених главою 29 ЦК України.

Тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо визнання договору недійсним належить відмовити, так як позивач не є стороною договору і підстав для визнання договору недійсним не має.

З 1 січня 2002 року в Україні введено в дію Земельний кодекс України 2001 року , ст.140-151 якого встановлено порядок припинення прав на землю , яка знаходяться у користування та у власності громадян.

Відповідно до ст.143 ЗК України 2002 року примусове припинення права власності на земельну ділянку здійснюється в судовому порядку.

Як виняток ст.144 ЗК України передбачено припинення права користування земельною ділянкою за рішенням органу виконавчої влади або місцевого самоврядування у випадку порушення землекористувачами земельного законодавства.

Судом достовірно встановлено, що в установленому законом порядку відповідно до ст.ст.143,144 ЗК України право власності та право користування ОСОБА_6 , ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку не припинялось, земельна ділянка у ОСОБА_6 , ОСОБА_1 не вилучалась.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні , проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку передбаченому цим кодексом.

В порушенням даних вимог законодавства, ділянка №45 , розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСТ Радість, СТ Радість-5, належна на праві власності ОСОБА_1 і яка знаходилась в неї в користуванні була передана у приватну власність ОСОБА_4 , а тому розпорядження ОСОБА_7 РДА від 02.09.2011 року №775/А-2011 про передачу даної ділянки у власність ОСОБА_4. є незаконним , винесеним в порушення ч.5 ст.116 ЗК України і підлягає скасуванню.

Оскільки підлягає скасуванню розпорядження ОСОБА_7 РДА від 02.09.2011 року №775/А-2011 року, то належить визнати і недійсним Державний акт про право приватної власності на землю серія ЯЛ №746710 , виданий на імя ОСОБА_4 на земельну ділянку №45 , розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСТ Радість, СТ Радість-5, виданий на підставі незаконного розпорядження ОСОБА_7 РДА.

Також скасуванню підлягає і державна реєстрація Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №746710 , виданого ОСОБА_4 24.04.2012 року .

Однак суд вважає, що ОСОБА_1 належить відмовити в позові щодо визнання права власності за нею на спірну земельну ділянку, так як ОСОБА_1 є власником земельної ділянки на теперішній час, однак повинна виготовити Державний акт про право приватної власності на землю, звернувшись для вирішення цього питання в досудовому порядку до компетентних органів.

Судові витрати по справі оплачені при зверненні до суду , ОСОБА_1 на їх відшкодуванні не наполягає.

На підставі ст.ст. 41, 22 Конституції України, ст.22, 23 Земельного кодексу України 1992 року ст.ст.116, 125, 140-149, 163 Земельного кодексу України 2001 року, керуючись ст.10,11, 209,212,214-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради , ОСОБА_6, ОСОБА_1, третя особа - відділ Держкомзему в Роздільнянському районі Одеської області про визнання незаконним та скасування державного акту , - відмовити в повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 районної державної адміністрації, відділу Держкомзему в Роздільнянському районі Одеської області , третя особа - ОСОБА_5 сільська рада про визнання нечинним рішення та недійсним державного акту, скасування реєстрації та визнання права власності на земельну ділянку, - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_7 районної державної адміністрації №775/А-2011 від 02.09.2011 року щодо передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення садівництва №45 площею 0,054 га, розташованої на території ОСОБА_5 сільської ради Роздільнянського району Одеської області ГО ОСТ Радість, СТ Радість-5.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт про право приватної власності на землю серії ЯЛ №746710 від 24 квітня 2012 року, виданий ОСОБА_7 районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_4 на земельну ділянку №45 площею 0,054 га , розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради Роздільнянського району ГО ОСТ Радість, СТ Радість-5, належну ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки.

Скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №746710 , виданого 24 квітня 2012 року на ім"я ОСОБА_4 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ж. В. Теренчук