Справа № 1316/736/11
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/2597/13
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Каблака П.І.,

суддів: Курій Н.М., Шумської Н.Л.,

з участю секретаря Данилик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 13 грудня 2012 року
у справі за позовом Дочірнього
підприємства "Савсервіс Столиця" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Дочірнього підприємства "Савсервіс
Столиця" про визнання правочину
недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

у лютому 2011 року Дочірнє підприємство
"Савсервіс Столиця" (далі - ДП "Савсервіс
Столиця") звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_2, посилаючись на те, що
відповідач, будучи працівником ДП
"Савсервіс Столиця", 11 червня 2010 року
уклав договір про надання
безпроцентної позики № П/05, за умовами
якого отримав в позику 283 221 грн. 00 коп.,
які зобовязувався повернути до 18
червня 2010 року. Оскільки відповідач
позику своєчасно не повернув, ДП
"Савсервіс Столиця" просило стягнути з
ОСОБА_2 суму позики в розмірі 283 221 грн. 00
коп., а також 56 644 грн. 20 коп. штрафу, 23 384
грн. 17 коп. пені та 18 312 грн. 37 коп. - 10%
річних і понесені позивачем судові
витрати.

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічною позовною заявою, в
подальшому уточненою, вимоги якої
обґрунтовано тим, що вказаний договір
про надання безпроцентної позики
підписано ним під психологічним тиском
з боку працівників ДП "Савсервіс
Столиця", нібито для погашення
виявленої у ОСОБА_2 недостачі, хоча він
не є матеріально відповідальною
особою. Вказаних в договорі грошових
коштів він не отримував, що
підтверджується відсутністю його
підпису на видатковому касовому ордері
від 11 червня 2010 року. Просив визнати
договір про надання безпроцентної
позики від 11 червня 2010 року ; П/05
нікчемним.

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 13 грудня 2012
року первісний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Дочірнього підприємства "Савсервіс
Столиця" 386 561 грн. 75 коп. заборгованості
за договором позики та судові витрати.
В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 - відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3. В апеляційній скарзі та
доповненнях до неї просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову в задоволенні первісного
позову та про задоволення зустрічного,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи. Зазначає, що
судом не встановлено факт отримання її
довірителем грошових коштів за
договором позики в касі підприємства. В
рішенні суду відсутні висновки про
відхилення показів свідків в цій
частині. Матеріалами справи, зокрема,
бухгалтерськими даними також не
підтверджено факту отримання ОСОБА_2
грошових коштів згідно договору позики
від 11 червня 2010 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така підлягає задоволенню з
таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
первісного позову та про відмову в
задоволенні зустрічного позову,
районний суд виходив з того, що ОСОБА_2
перебував у трудових відносинах з ДП
"Савсервіс Столиця" та 11 червня 2010 року
уклав договір про надання
безпроцентної позики № П/05 в розмірі 283
221 грн. 00 коп., яку своєчасно не повернув.
Факт отримання ОСОБА_2 за цим договором
грошових коштів підтверджується
первинним бухгалтерськими
документами, недійсності яких в ході
розгляду справи не встановлено. Також,
в ході розгляду справи не знайшов свого
підтвердження факт укладення ОСОБА_2
спірного договору під тиском посадових
осіб ДП "Савсервіс Столиця".

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Окрім цього, рішення суду повинно також
бути правильним по суті і справедливим,
що відповідає змісту статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення. (ч.ч. 1 і 3 ст. 303 ЦПК
України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
реальним договором, оскільки після
укладення цього договору всі обов'язки
за договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

Судом встановлено, що 11 червня 2010 року
ОСОБА_2 звернувся до директора філії ДП
"Савсервіс Столиця" у м. Львові
Жестокова С.В. з заявою про надання йому
безпроцентної позики в сумі 283 22 грн. 00
коп. готівкою, терміном на 7 днів (т. 1,
а.с. 5).

Цього ж дня між сторонами було
підписано Договір про надання
безпроцентної позики № П/05, за умовами
якого підприємство (ДП "Савсервіс
Столиця") надає працівникові (ОСОБА_2)
безпроцентну позику в розмірі 283 221 грн.
00 коп. терміном на 7 днів готівкою, а
працівник зобов'язується погасити
позику до 18 червня 2010 року шляхом
внесення вищенаведеної суми в касу
підприємства, яка знаходиться за
адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 335 (т. 1,
а.с. 3)

Правильно встановивши, що ОСОБА_2 не
доведено факту написання ним заяви про
надання позики та підписання договору
позики під тиском посадових осіб ДП
"Савсервіс Столиця", місцевим судом
залишено поза увагою факт укладеності
спірного договору.

Договір позики є укладеним з моменту
передачі грошей, проте позивач - ДП
"Савсервіс Столиця" цього факту не
довів.

Як вбачається з висновку експертизи
від 5 червня 2013 року № 6/208 (т. 2, а.с. 26-32)
проведеної в межах кримінального
провадження № 0000170 від 28
листопада 2012 року рукописні записи на
заяві від 11 червня 2010 року та
видатковому касовому від 11 червня 2010
року виконані ОСОБА_2 Дати відповідь,
ким виконані підписи від імені ОСОБА_2
на цих документах, а також на договорі
позики від 11 червня 2010 року не
виявляється можливим.

ОСОБА_2 факт підписання даних
документів заперечується.

ДП "Савсервіс Столиця" із відповідним
клопотанням про призначення по
цивільній справі почеркознавчої
експертизи не зверталося.

Колегія суддів критично оцінює, як
такі, що не відповідають вимогам
нормативних документів щодо ведення
бухгалтерського та касового обліку,
проте на думку суду першої інстанції
підтверджують факт отримання ОСОБА_2
грошових коштів: видатковий касовий
ордер № 259 від 11 червня 2010 року (т. 1, а.с.
4), картку рахунку: 30.1 (т. 1, а.с. 38), звіт
касира за 11 червня 2010 року (т. 1, ас. 39) і
журнал реєстрації прибуткових і
видаткових касових документів за 11
червня 2010 року (т.1, а.с. 40).

При цьому, колегія суддів виходить з
того, що як убачається із системного
аналізу даних документів, в них не
забезпечено дотримання такого
принципу, як "наскрізність нумерації",
оскільки в карточці рахунку: 30.1 за 11
червня 2011 року наступним за видатковим
касовим ордером № 259 йде видатковий
касовий ордер № 616, а подальшому - номер
617. При цьому, в картці рахунку не
порушено наскрізну нумерацію
прибуткових касових ордерів за цей
день. Аналогічні дані продубльовано і в
звіт касира за 11 червня 2010 року та
журналі реєстрації прибуткових і
видаткових касових документів за 11
червня 2010 року.

На запит апеляційного суду про надання
видаткових касових ордерів за
порядковими номерами, які передували
та були наступними після 259, тобто 258 та
260, а також надання звітів касира та
журналу реєстрації прибуткових і
видаткових касових документів за дати,
коли були видані видаткові касові
ордери за № 258 та № 260, таких ДП
"Савсервіс Столиця" надано не було, як
будь-яких пояснень щодо їх неподання.

В ході апеляційного розгляду свідок
ОСОБА_5 пояснив, що 11 червня 2010 року у ДП
"Савсервіс Столиця" працювало два
касира, а кошти були отримані ОСОБА_2
після 18:00 год.

Проте, на думку колегії суддів, такі
покази спростовуються матеріалами
справи, а саме - табелем обліку робочого
часу за червень 2010 року (т. 2, а.с. 124-126), з
якого вбачається, що цього дня касир
ОСОБА_6 відпрацювала 1 год., касир ОСОБА_7
відпрацювала 8 год., а старший касир
ОСОБА_8 відпрацювала 8 год.

Однак, як видно з звіту касира за 11
червня 2010 року, такий підписано лише
ОСОБА_7, відомостей про те, що їй або нею
була передана в цей день каса, такий не
містить. ДП "Савсервіс Столиця" не
надано суду книги передачі готівкових
коштів за цей день, що могло би
підтвердити роботу двох касирів та
предачі каси з відповідним залишком
грошових коштів від одного касира до
іншого.

У зв'язку із цим, колегія суддів
приходить до висновку, що між сторонами
не було укладеного договору позики,
оскільки зазначена у ньому сума
грошових коштів працівником (ОСОБА_2 )
отримана не була.

Відтак, оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового по суті
позовних вимог, а саме про відмову в
задоволенні первісного позову та про
задоволення зустрічного.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4,
314 ч. 2, 316 і 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 13 грудня 2012
року скасувати з ухваленням нового.

В задоволенні позову Дочірнього
підприємства "Савсервіс Столиця" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати недійсним договір про надання
безпроцентної позики № П/05 від 11 червня
2010 року, укладений між Дочірнім
підприємством "Савсервіс Столиця" та
ОСОБА_2

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Каблак П.І.

Судді:
Курій Н.М.

Шумська Н.Л.