Справа № 712/8335/2012
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Кеміня М.П., Боднар О.В.,

при секретарі : Свіді Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 квітня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», третіх осіб: міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним і таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса, визнання недійсним договору іпотеки,-

в с т а н о в и л а :

Представник позивачки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 квітня 2013 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», третіх осіб : міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним і таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса, визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

У скарзі просить скасувати зазначене рішення, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2-А.Ю. задовольнити.

До зазначеної апеляційної скарги приєднався ОСОБА_4.

У судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 і ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали.

Представник ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав.

Позивачка ОСОБА_2-А. Ю., приватний нотаріус ОСОБА_3 та представники ТОВ «Український промисловий банк», МВ ДВС Ужгородського МРЮ, служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №492-022/ФКВ-08 від 27 травня 2008 року, згідно якого банк надав, а ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 40000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,50% річних, з кінцевим терміном повернення 24 травня 2023 року.

На забезпечення виконання ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором зобовязань 27 травня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2-А.Ю. був укладений іпотечний договір №492-022/Zфквіп-08, за яким ОСОБА_2-А.Ю. передала банку в іпотеку належний їй на праві власності будинок №84 по вул.Українській в м.Ужгороді, Закарпатської області.

28 лютого 2012 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис, який згідно ст. 90 Закону України «Про нотаріат» та ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню у відповідності до порядку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік), Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 (далі Інструкції).

Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Згідно з п.284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Так, п.1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються : а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий напис нотаріусом вчинений на іпотечному договорі №492-022/Zфквіп-08 від 27.05.2008 року, як на документі, що встановлює заборгованість.

Згідно напису, за рахунок реалізації будинку №84 по вул.Українській в м.Ужгороді Закарпатської області слід задовольнити вимоги банку в розмірі 408 915,98 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 305396,28 грн.; сума заборгованості за відсотками 92 948,38 грн.; комісія 10 571,32 грн. та 3450 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Матеріалами справи встановлено, що зазначений виконавчий документи виданий на підставі наступних документів : копії кредитного договору, оригіналу договору іпотеки, довідки про стан заборгованості за кредитним договором станом на 06.01.2012 року, копії письмової вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2-А.Ю. про усунення порушень та виконання зобовязань за кредитним договором від 11.01.2012 року, копії письмової вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про усунення порушень та виконання зобовязань за кредитним договором від 11.01.2012 року, копій повідомлень про вручення вимоги ОСОБА_2-А.Ю. та ОСОБА_4 від 16.01.2012 року, копії витягу з договору про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», витягу з додатку до договору про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» та копії нотаріально посвідченої довіреності представника АТ «Дельта Банк» ОСОБА_7.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Статтею 32 вказаного Закону встановлено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Тобто, зазначеними нормами закону передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобовязання у тридцяти денний строк.

Як слідує з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» листом від 11.01.2012 року надіслав позичальнику ОСОБА_4 досудову вимогу про погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за його користування згідно кредитного договору протягом 30 днів з моменту її отримання та попередив про примусове стягнення боргу в судовому порядку, яку ОСОБА_4, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримав 16.01.2012 року (а.с.81, 83).

Також ПАТ «Дельта Банк» листом від 11.01.2012 року надіслав іпотекодавцю ОСОБА_2-А.Ю. досудову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору від 27.05.2008 року в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, яку ОСОБА_2-А.Ю., згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримала 16.01.2012 року (а.с.82-83).

Однак, у встановлений банком строк ні позичальник, ні іпотекодавець порушене боржником зобовязання не виконали, і не заперечували щодо розміру заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором, яка була зазначена у надісланих їм вимогах.

Оскільки виконавчий напис нотаріусом був вчинений на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості, і з додержанням вимог закону, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання незаконними дій приватного нотаріуса з приводу вчинення виконавчого напису, а також для визнання недійсним і таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис.

Посилання представників апелянтки на те, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, не заслуговують на увагу, оскільки заборгованість позичальника ОСОБА_4 може підтверджуватися кредитним договором, який ним не оспорений і не визнаний недійсним, а заборгованість за ним підтверджується відсутністю факту сплати чергових платежів за графіком, згідно додатку №1 до договору.

Стосовно визнання недійсним договору іпотеки від 27 травня 2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2-А.Ю., з тих підстав, що такий було укладено без згоди органу опіки та піклуванням, яким порушуються права малолітніх дітей, які на час укладення договору проживали та проживають у належному ОСОБА_2-А.Ю. будинку, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання його недійсним з огляду на наступне.

Так, судом установлено, що 27 травня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2-А.Ю. було укладено іпотечний договір №492-022/Zфквіп-08 на забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором від 27 травня 2008 року. Предметом іпотеки є будинок №84 по вул.Українській в м.Ужгороді, Закарпатської області, який належить іпотекодавцю ОСОБА_2-А.Ю. на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 березня 1997 року першою Ужгородською Державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-987, зареєстрованого в КП «Ужгородське МБТІ» 23.04.1997 року, номер запису 1215, реєстраційний №23145174.

Згідно п.1.5 іпотечного договору іпотекодавець засвідчив, що попередив іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, та про відсутність права користування на предмет іпотеки з боку третіх осіб.

На момент нотаріального посвідчення договору іпотеки банку та приватному нотаріусу ОСОБА_4 та ОСОБА_2-А.Ю. були надані належні документи, які свідчили про те, що неповнолітні діти позичальника-боржника ОСОБА_4 не зареєстровані та не проживають за адресою предмета іпотеки. Зокрема, це є довідка КП «Житлово Ремонтно-експлуатаційного району №4» від 06.05.2008 року №03240 (а.с.68), з якої слідує, що в будинку №84 по вул.Українській в м.Ужгороді проживає ОСОБА_2-А.Ю. і разом з нею проживають її чоловік ОСОБА_8 та син ОСОБА_4, які згідно відміток у паспортах є зареєстрованими за цією адресою (а.с.69-75).

ОСОБА_9 ОСОБА_10 (21.07.2004 р.н.) та ОСОБА_11 (16.06.2007 р.н.) на момент укладення іпотечного договору були зареєстровані та проживали за адресою їхньої матері ОСОБА_12 АДРЕСА_1, що стверджується відміткою у її паспорті (а.с.76-78).

Таким чином, на момент укладення спірного іпотечного договору в будинку №84 по вул.Українській в м.Ужгороді, який є предметом іпотеки, малолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_11 не проживали, так як проживали разом з матір»ю ОСОБА_12 за іншою адресою, а тому згода органу опіки та піклування на укладення договору іпотеки потрібна не була.

Щодо проживання малолітніх дітей в будинку, який є предметом іпотеки, після укладення іпотечного договору, згідно довідки КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район №4 від 03.05.2012 року за №2262 (а.с.141), то вказана обставина не є підставою для визнання такого договору недійсним, оскільки будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга представника позивачки відхиленню, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :