Справа № 310/7964/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2013 року
Бердянський міськрайонний
суд

У складі: головуючого -
судді Троценко Т. А.

При секретарі:
Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод
в користуванні житлом,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, де вказала, що за ордером № 3408
від 07. 07. 1980 року вона отримала у
користування двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1.

Квартира не приватизована, і у ній на
даний час зареєстровані ОСОБА_2 і
ОСОБА_3

Починаючи з червня 2010 року відповідачі
перешкоджають їй користуватись
квартирою, змінили замок на вхідних
дверях і не пускають забрати належні їй
речі.

Після 2005 року, коли вона намагалась у
судовому порядку визнати їх такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням у зв'язку з їх не
проживанням у квартирі та не сплатою
комунальних послуг, відповідачі почали
висловлювати до неї неповагу,
проявляли фізичну агресію.

Просить вселити її у квартиру, де вона
зареєстрована і заборонити
відповідачами вчиняти відносно неї
будь -які дії, що принижують її людську
гідність, або обмежують її права.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позов і пояснила, що в даний
час вона вимушено мешкає у с.
Новопетрівка Бердянського району у
старому будинку, який належав ще її
матері, але в ньому їй мешкати дуже
важко, оскільки необхідно його
отоплювати пічним опаленням. У 2013 році
вона разом з сином намагалась зайти у
квартиру, але ключі в неї відсутні, тому
довелося зламати замок, щоб забрати
свої речі. Після цього відповідачі
знову змінили замок, і вона більше
потрапити у квартиру не може.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позовні
вимоги визнали частково і пояснили, що
вже близько 7 років між ними та
позивачкою відбуваються суди, тому
відносини між ними та позивачкою
погані, але вони не перешкоджають їй
жити у квартирі, вона сама забрала речі
і пішла жити у с. Новопетрівка. У 2013 році
вони прийшли додому, замок зламаний,
речі забрані, тобто ОСОБА_1 заходила у
квартиру, але чому вона там не
залишилася, якщо хотіла, їм невідомо.
Але вони вимушені були змінити замки,
оскільки квартира не може бути
відкритою.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що у 2013
році він за проханням матері прийшов з
нею до квартири, де мешкає його сестра з
чоловіком та донькою, дома нікого не
було, тому він зламав замок, щоб мати
могла зайти і забрати свої речі, і
залишили їм записку, що завтра вона
приїде до них, але відповідачі знову
змінили замки на дверях. Відносини між
ними та матір»ю дуже погані, тому вона
мешкає у с. Новопетрівка.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона
мешкає разом зі своїми батьками у
квартирі, де раніше жила також і бабуся
ОСОБА_1 Останнім часом відносини між
ними погіршились, і бабуся переїхала
жити у с. Новопетрівка, і вона з 2010 року
її взагалі не бачила. У бабусі є їх
телефони, і якщо б вона захотіла могла
зателефонувати і сказати, що хоче
приїхати і зайти у квартиру, але цього
жодного разу вона не зробила, навпаки, у
квітні 2013 року вони з сином зламали
замок і зайшли, забрали речі,
наступного дня бабуся до них не
приїжджала.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з
такого.

Як вбачається з копії ордеру № 3408 від 07.
08. 1980 року ОСОБА_1 надана у користування
двокімнатна квартира АДРЕСА_1, де вона
зареєстрована і до теперішнього часу.

Згідно копій паспортів, довідки ОСББ
«Добродій» з 02. 07. 1991 року за даною
адресою зареєстровані також ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та їх донька ОСОБА_5.

Починаючи з 2007 року між сторонами
склалися негативні відносини, ОСОБА_1
намагалась у судовому порядку визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням і
виселити їх з квартири, але судами були
постановлені рішення про відмову у
задоволення її вимог, про що свідчать
відповідні копії позовних заяв і
судових рішень Бердянського
міськрайонного суду.

У даний час ОСОБА_1 тимчасово мешкає у с.
Новопетрівка Бердянського району, не
може потрапити у надану їй у
користування квартиру, де знаходяться
її речі, і де вона зареєстрована, тому
просить вселити її у це жиле
приміщення.

Частина 1 ст. 64 ЖК України передбачає, що
члени сім»ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов»язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення.

Виходячи з цього положення можна
зробити висновок, що і наймач має ті ж
права, що ї члени його сім»ї, а отже має
право на безумовне проживання у
житловому приміщенні, отже, ОСОБА_1
підлягає вселенню у квартиру в усякому
разі.

Суд враховує, що між сторонами склалися
негативні відносини, тому відсутність
позивачки у квартирі була вимушеною, і
вона має право за її бажанням мешкати
там, де зареєстрована, тому її вимоги
щодо вселення у жиле приміщення
підлягають задоволенню.

Разом з тим суд відмовляє у тих її
вимогах, де вона просить заборонити
відповідачами вчиняти відносно неї
будь -які дії, що принижують її людську
гідність, або обмежують її права,
оскільки ці обставини не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні,
адже надані нею копії постанов про
відмову у порушенні кримінальних справ
свідчать лише про наявність негативних
відносин між сторонами і відсутність
взаєморозуміння, докази протиправної
поведінки відповідачів стосовно неї у
них відсутні.

Керуючись ст. 64 ЖК України, ст. ст.
10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Бердянський
міськрайонний суд.

Суддя: Т. А. Троценко