Справа № 727/6837/13-ц
Провадження № 2-п/727/27/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2013 року.
Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі:
головуючого судді - Дудакова С.Є.

при
секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Чернівці справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики, -

встановив:

позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому посилався на те, що 18
грудня 2008 року між ним та відповідачами
було укладено договір позики,
відповідно до умов якого він передав їм
у власність 7867 доларів США, які
зобов»язалися повернути йому ці кошти
до 1 червня 2009 року і крім цього ОСОБА_2 1
лютого 2010 року позичив у нього 1510 грн.
для підприємницької діяльності з
терміном повернення до 1 липня 2010 року.
Через те, що відповідачі свого
зобов»язання не виконали, борг не
повернули, він вимушений звернутися до
суду з даним позовом.

Просив позов задоволити стягнувши з
відповідачів на його 99 960,94 користь грн.
та з ОСОБА_2 1536,43 грн. та судові витрати і
витрати на ІТЗ.

10 березня 2011 року Шевченківським
райсудом м.Чернівці у зв»язку з неявкою
відповідачів винесене заочне рішення
по даній справі, яким позов задоволений
в повному об»ємі.

29 липня 2013 року ОСОБА_2 була подана
заява про перегляд судового рішення з
посиланням на обставини, необхідні для
цього. Ухвалою суду від 7 жовтня 2013 року
ця заява була задоволена, заочне
рішення було скасоване і справа
призначена до розгляду в загальному
порядку на 23 жовтня 2013 року.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, пославшись на обставини,
викладені в позовній заяві і просив
позов задоволити. Крім цього, пояснив,
що ним на даний час отримана певна
грошова сума в рахунок погашення боргу
лише відповідачкою ОСОБА_4, а тому на цю
грошову суму слід зменшити ціну позову.

Відповідачі в судовому засіданні позов
визнали повністю, пояснивши, що дійсно
з часу винесення заочного рішення по
даний час з них усіх лише з ОСОБА_4
проводилися стягнення в погашення
боргу. Ніхто з них не заперечував
необхідності повернення боргу
позивачеві, але на даний момент вони
цього не в змозі роботи через свій
матеріальний стан.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов обгрунтований і
підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.208 ЦК
України у письмовій формі належить
вчиняти правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у 20 і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян.

На підставі вимог ст.ст 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник обов»язується повернути
позикодавцю ту ж суму грошових коштів
(суму позики), або таку ж кількість
речей того ж роду і такої ж якості, а на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Договір
позики - це односторонній договір,
оскільки обов»язки виникають лише у
однієї сторони - позичальника, а права -
лише у позикодавця. На позичальника
покладається обов»язок повернути
позикодавцю грошові кошти у такий
самій сумі, або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такої самої якості та такого
самого роду, що були передані йому
позикодавцем, та сплатити винагороду
(проценти), якщо договір не є
безпроцентним, а позикодавцеві
належить право вимагати від
позичальника повернення позики та
сплати винагороди, якщо договір не є
безпроцентним.

Судом встановлено, що договір позики
був укладений між позивачем та
відповідачами, ствердженням чого є
копії договору позики від 18 грудня 2008
року та угоди між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 від 1 лютого 2010
року.

Слід вважати, що договір позики
належить до реальних договорів і, отже,
вважається укладеним з моменту
передання грошей або речей, а обов»язки
з договору позики виникають тільки для
однієї сторони - позивальника, бо
отримавши у власність передані йому
позикодавцем гроші або речі,
позичальник стає забов»язаним
повернути позикодавцю таку ж суму
грошей, або рівну кількість грошей
такого ж роду і якості.

Крім цього, суд вважає, що ціна
позову повинна бути зменшена на
грошову суму, яка стягнута в погашення
солідарного боргу відповідачем з
ОСОБА_4 станом на 6 листопада 2013 року.

Керуючись статтями, ст. 207, 208 п.3 ч.1,
509, 525, 526, 530, 625, 626, 631, 1046, 1047, 1048, 1049 ч.1 п.1,
1051 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України
суд, -

вирішив:

позов задовольнити. Стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 солідарно 99960,94 грн. в
повернення боргу за договором позики
за врахуванням в погашення боргу
грошових коштів сплачених ОСОБА_4
станом на 6 листопада 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1536 грн. в повернення боргу за
договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 понесені
ним судові витрати: 1014,97 грн.
сплаченого судового збору та 120 грн.
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський райсуд
м.Чернівці на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ: